Справа 688/3687/15-к
№ 1-кп/688/188/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 листопада 2015 року Шепетівський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 , його законного представника ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Шепетівського міськрайонного суду в м. Шепетівка кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Урицький Кустанайської обл. Республіки Казахстан, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, непрацюючого, одруженого, раніше не судимого,

у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, суд, -

встановив:

14 липня 2015 року близько 13 години 30 хвилин, ОСОБА_8 у під`їзді №4 будинку АДРЕСА_2 , на грунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків з малолітнім потерпілим ОСОБА_5 , які виникли із-за претензій до останнього з приводу зловживанням використання ліфта, з метою спричинення тілесних ушкоджень, схопив лівою рукою за праву руку потерпілого і долонею своєї правої руки умисно наніс йому один удар в ліву частину обличчя. Після цього, штовхнувши потерпілого у спину, знову схопив лівою рукою потерпілого за праву руку, посадив силоміць на сходи, і долонею правої руки умисно наніс п`ять ударів в ліву частину обличчя потерпілого, після чого підіпхнув у спину, внаслідок чого останній впав на правий бік В результаті насильницьких дій ОСОБА_8 потерпілий ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці спинки носа, трьох синців на поверхні лівої щоки, крововиливів на передній поверхні шиї, які відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

Таким чином ОСОБА_8 скоїв злочин, передбачений ч.1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

У справі законним представником потерпілого пред`явлено цивільний позов про відшкодування моральної шкоди на суму 10000грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчинені інкримінованого злочину визнав частково, позов про відшкодування моральної шкоди не визнав, пояснив, що приблизно о 13 годині 30 хвилин 14 липня 2015 року, повертаючись додому, на першому поверсі під`їзду будинку, в якому проживає, почув шум у ліфті, який опускався до низу. Дочекавшись коли ліфт опустився і в ньому відчинились двері, побачив, що з ліфта вийшли двоє братів ОСОБА_9 і ще один незнайомий хлопець їхнього віку, при цьому побачив у ліфті калюжу і вирішив, що хтось із цих хлопців у ліфті справив природню потребу. Почувши у відповідь на своє запитання, що вони не знають, що це за калюжа, взяв одного них, ОСОБА_10 , лівою рукою за одяг на його правому плечі, став трусити і запитувати навіщо роблять збитки, після чого відштовхнув від себе, в результаті чого потерпілий впав на сходинки на ліву сторону сідниці. Потерпілий відразу піднявся і став ображати його нецензурними словами. Після чого він знову взяв потерпілого лівою рукою за праве плече і штовхнув, в результаті чого потерпілий впав на праву сторону сідниці і піднявшись, виражаючись на його адресу нецензурними словами, вибіг з під`їзду на вулицю, повідомивши, що покличе матір. Коли він стояв на вулиці, підійшла мати потерпілого, стала виражатись на його адресу нецензурними словами, повідомила, що викличе міліцію. Після цього пішов в інший мікрорайон міста ремонтувати свій автомобіль. Вину визнає частково, оскільки потерпілого не бив, а лише штовхав. Якби він не робив хлопцям зауважень, то конфлікту не було б. Позов не визнає, так як не вважає, що спричинив моральну шкоду своїми діями, потерпілий не проходив лікування, коштів на відшкодування не має.

Крім часткового визнання вини обвинуваченим, його вина у скоєні зазначених дій об`єктивно стверджується сукупністю досліджених в ході судового слідства доказів, а саме:

-показаннями потерпілого, який показав, що після 13-ої години 14 липня 2015 року він, разом з братом ОСОБА_11 та другом, ліфтом поверталися з 9-го поверху від своєї подружки ОСОБА_12 , яку не застали дома. Коли на першому поверсі вийшли з ліфта, невідомий чоловік взяв лівою рукою його за праву руку і став висловлювати претензії, чому вони катаються ліфтом, після чого долонею правої руки наніс йому удар у ліву щоку та штовхнув у спину. Коли він повідомив, що розкаже своїй матері про його дії, невідомий штовхнув його, силоміць посадив на сходи, і ще п`ять разів сильно вдарив долонею по лівій щоці, після чого штовхнув, в результаті чого він впав на спину на праву сторону. Піднявшись, пішов до матері і розповів про побиття. До потерпілого нецензурно не виражався. Ніякої калюжі у ліфті не було. Після побиття у лікарню не звертався, протягом тижня на обличчі були синці;

-показаннями свідка ОСОБА_13 , який є рідним братом потерпілого, був очевидцем подій, і який дав показання, аналогічні показанням потерпілого;

-показаннями свідка ОСОБА_14 , який показав, що 14 липня 2015 року бачив на обличчі ОСОБА_10 синці. ОСОБА_15 та його брат ОСОБА_11 казали, що цього ж дня в обідню пору ОСОБА_15 у під`їзді будинку побив ОСОБА_16 , який проживає разом з ним в одному будинку;

-даними протоколу слідчого експерименту від 11.08.2015 року з фото таблицями до нього за участю потерпілого, згідно якого останній розповів та на місці скоєння злочину відтворив за допомогою статиста обставини спричинення йому тілесних ушкоджень;

-даними протоколу слідчого експерименту від 11.08.2015 року з фото таблицями до нього за участю свідка ОСОБА_13 , згідно якого свідок розповів та на місці скоєння злочину відтворив за допомогою статиста обставини спричинення його брату ОСОБА_5 тілесних ушкоджень;

-даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.09.2015 року, згідно якого потерпілий з пред`явлених для впізнання на фотознімках осіб за рисами та формою обличчя впізнав особу на фотознімку під № 1, на якому згідно довідки до вказаного протоколу зображений ОСОБА_8 ;

-даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.09.2015 року, згідно якого свідок ОСОБА_13 з пред`явлених для впізнання на фотознімках осіб за рисами обличчя впізнав особу на фотознімку під № 2, на якому згідно довідки до вказаного протоколу зображений ОСОБА_8 , який спричинив тілесні ушкодження його брату ОСОБА_5 ;

-висновком судово-медичної експертизи № 304 від 15.07.2015 року, висновком додаткової судово-медичної експертизи №431 від 23.09.2015 року, згідно яких у малолітнього ОСОБА_5 виявлено синець в ділянці спинки носа, три синці на поверхні лівої щоки, крововиливи на передній поверхні шиї, які виникли від тупих твердих предметів з обмеженими травмуючими поверхнями, могли виникнути в строк та при обставинах, вказаних обстежуваним, і за своїм характером належать до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості. Утворення даних тілесних ушкоджень внаслідок падіння з висоти власного зросту виключено.
Суд відхиляє показання обвинуваченого, в частині заперечення нанесення потерпілому ударів в обличчя, оскільки такі спростовуються показаннями потерпілого, свідка очевидця події ОСОБА_13 , свідка ОСОБА_14 , які з огляду на їх малолітній вік, будучи судом допитані у присутності двох психологів, один з яких залучений судом за клопотанням обвинуваченого, не викликають сумніву з огляду на їх узгодженість між собою та відповідність дослідженим судом письмовим доказам. Крім того, суд спростовує показання обвинуваченого в частині заперечення своєї вини висновком первинної та додаткової судово-медичних експертиз, якою виключено виникнення у потерпілого тілесних ушкоджень внаслідок падіння з висоти власного росту, даними протоколів слідчих експериментів, протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками. Показання обвинуваченого на заперечення нанесення умисно ударів потерпілому суд оцінює як намагання уникнути від відповідальності за фактично скоєне, в зв`язку з цим не вбачає щирого каяття обвинуваченого, його сприяння розкриттю злочину, що свідчить про відсутність пом`якшуючих покарання обставин.

Факт притягнення постановою судді Шепетівського міськрайонного суду від 26.08.2015 року до адміністративної відповідальності матері потерпілого за невиконання батьківських обов`язків, не пов`язаний з інкримінованими обвинуваченому діями, події за які вона притягнута до відповідальності мали місце 17.07.2015 року, тобто після нанесення обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілому, і не могли жодним чином впливати на його дії.

Призначаючи обвинуваченому вид та розмір покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу обвинуваченого, відсутність обставин, що пом`якшують його покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд відповідно до п.6 ч.1 ст. 67 КК України, визнає вчинення злочину щодо малолітнього.

ОСОБА_8 вперше притягується до кримінальної відповідальності, скоїв злочин невеликої тяжкості, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні двоє малолітній дітей, здоровий та працездатний, не працює.

Враховуючи наведені обставини, особу обвинуваченого, для досягнення мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України, виходячи з положень ст. 65 цього Кодексу, враховуючи, що обвинувачений не працює, має на утриманні двоє малолітніх дітей, однією з підстав заперечення позову вказав відсутність коштів, зважаючи на види покарань, передбачених санкцією ч.1 ст. 125 КК України, суд знаходить необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів призначити йому покарання у виді громадських робіт.

Суд знаходить, що потерпілому злочинними діями обвинуваченого заподіяно моральну шкоду, яка виразилась у перенесенні страждань, фізичного болю, наявності протягом тривалого часу на його обличчі видимих слідів тілесних ушкоджень, що строювало йому додаткові життєві труднощі. В зв`язку з наведеним, враховуючи характер тілесних ушкоджень, їх категорію, виходячи з положень ч.5 ст. 128 КПК України, суд знаходить, що достатнім і розумним на відшкодування моральної шкоди потерпілому слід стягнути 2000 грн, в зв`язку з чим позов підлягає до часткового задоволення.

З огляду на особу обвинуваченого, тяжкість та обставини вчинення злочину, суд не вбачає підстав для обрання йому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили. Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України і призначити покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_8 , ІПН НОМЕР_1 , на користь потерпілого ОСОБА_5 2000 (дві тисячі) грн. на відшкодування моральної шкоди.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_8 не обирати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області через суд, що ухвалив вирок протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, та не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1 .