Справа № 333/2722/14-к
Провадження № 1-кп/333/5/15

В И Р О К
Іменем України
26 жовтня 2015 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, кримінальне провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, не працюючого, маючого на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-26.04.2011 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 186 КК України засуджений до штрафу у розмірі 850 грн. 19.03.2012 року постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя покарання у вигляді штрафу змінено на 50 годин громадських робіт. 23.12.2013 року знятий з обліку у зв`язку з відбуванням призначеного покарання.

за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , будучі раніше засудженим за вчинення злочину проти власності, судимість за який у встановленому законом порядку не знята та не погашена, а також будучі особою, яка раніше притягувалася до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення та перевиховання не став і знову скоїв корисливий злочин за наступних обставин.

13 лютого 2014 року ОСОБА_5 , діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись на залізничному вокзалі у м. Тернопіль, розташованого за адресою: м. Тернопіль, Привокзальний майдан, 1, маючи умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, видумавши злочинний план, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом «BMW 525», 1997 року випуску, з реєстраційним номером республіки Польща НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 . Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 заздалегідь по телефону, домовився з ОСОБА_8 про придбання вищевказаного транспортного засобу. Так, у вказаний час, знаходячись у м. Зборів Тернопільської області, ОСОБА_5 сів в салон автомобіля «BMW 525», 1997 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_8 , і вони вдвох спрямували у бік м. Запоріжжя, з метою сплати грошових коштів за автомобіль, при цьому ОСОБА_9 весь час знаходився за кермом, а ОСОБА_5 на передньому пасажирському сидінні.

Так, приблизно о 10 годині 00 хвилин, 14 лютого 2014 року, коли вони знаходилися у м. Запоріжжі, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, що належить ОСОБА_8 , запропонував останньому під`їхати до АЗС з метою заправити автомобіль бензином, на що ОСОБА_8 погодився. Так, приблизно о 10 годині, 14 лютого 2014 року, по вказівці ОСОБА_5 . ОСОБА_8 на своєму автомобілі під`їхав до АЗС «ОККО», розташованої за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна, 17. Після цього ОСОБА_5 , діючи згідно вигаданого злочинного плану, віддав ОСОБА_8 грошові кошти у розмірі 100 грн. на заправку автомобіля паливом. Отримавши дані грошові кошти, ОСОБА_8 , не усвідомлюючи про злочинні наміри ОСОБА_5 , вийшов з салону автомобіля та спрямував до каси, залишивши при цьому в замку запалення ключі від автомобіля. ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний план, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, скориставшись відсутністю власника транспортного засобу «BMW 525», 1997 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , який знаходився у приміщенні АЗС «ОККО» та розплачувався за бензин, пересів за кермо автомобіля, не маючи при цьому дозволу на керування та користування ним, діючи умисно, незаконно заволодів вказаним транспортним засобом, який належить ОСОБА_8 та зник з місця скоєння злочину на вказаному автомобілі. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

В результаті вказаних дій обвинуваченого ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_8 завдано матеріальну шкоду на суму 70112 грн.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, визнав повністю, однак, на думку суду, фактично, враховуючи показання останнього, ОСОБА_5 визнав свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення лише частково. Цивільний позов потерпілого обвинувачений не визнав повністю. При цьому, ОСОБА_5 суду пояснив, що знайшов телефон потерпілого ОСОБА_8 на сайті «Авто Ріо», подзвонив йому і вони домовилися про покупку-продаж автомобіля. Він приїхав у м. Тернопіль, де на вокзалі його зустрів потерпілий. Вже на місці вони домовилися, що він купує вказаний транспортний засіб. Він віддав потерпілому 500 доларів США як завдаток за вказаний автомобіль. Вони ще сперечалися з приводу ціни і потерпілий пообіцяв її знизити. Після цього вони поїхали у м. Зборів, а відтіля у м. Запоріжжя. Приїхавши у м. Запоріжжя, вони хотіли купити потерпілому квитки на зворотну дорогу, проте їх не було. В Запоріжжі потерпілий сказав, що не буде зменшувати ціну на автомобіль. Вони поїхали на АЗС для того, щоб заправити автомобіль паливом. Потерпілий вийшов з автомобіля для того, щоб на касі оплатити вартість палива, а він, образившись на нього, поїхав з АЗС до свого будинку, де в гаражі поставив вказаний автомобіль, залишивши при цьому ОСОБА_8 на АЗС. На цей час все майно повернуто потерпілому ОСОБА_8 . У скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Крім показань обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає, що вина останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, за викладених у вироку обставинах у межах висунутого обвинувачення, повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню та дослідженими у судовому засіданні наступними доказами.

Потерпілий ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснив, що познайомився з обвинуваченим ОСОБА_5 через Інтернет з метою продажу автомобіля. Зустрілися з обвинуваченим на вокзалі у м. Тернопіль, де він подивився автомобіль і вирішив його купити. Тоді вони поїхали до м. Зборів, потім до м. Дніпропетровська, а звідти до м. Запоріжжя, для того, що приятель обвинуваченого ОСОБА_5 подивився автомобіль. Він був за кермом, а обвинувачений на пасажирському сидінні. Вони приїхали на з/д вокзал у м. Запоріжжя, однак знайомий ОСОБА_5 так і не з`явився. Оскільки в автомобілі закінчувалося пальне, вони поїхали на АЗС, де обвинувачений дав йому 100 грн., для того, щоб заправити автомобіль. Він взяв гроші та пішов до каси, щоб оплатити пальне. В цей момент ОСОБА_5 взяв автомобіль та поїхав, залишивши його на АЗС. В автомобілі у нього залишилися всі документи, навігатор, паспорт, технічний паспорт на автомобіль. Між передніми сидіннями залишилася його сумка. Працівники АЗС викликали міліцію. Цивільний позов підтримує у повному обсязі, просить його задовольнити.

Із показів допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_10 суд встановив, що у липні 2014 року до них на АЗС «ОККО» приїхав автомобіль, в якому знаходилося двоє чоловіків - водій та пасажир. До автомобіля вийшов заправник, якого водій попросив вставити пістолет до паливного баку, а сам водій пішов до каси та замовив пальне. Вона у мікрофон сказала номер колонки, однак в цей момент транспортного засобу на заправці вже не було. Водій сказав, що він не місцевий і у нього викрали його автомобіль, а тому попросив викликати міліцію.

Із показів допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_11 суд встановив, що у лютому 2014 році, точно дати вона не пам`ятає, в період часу з 11 години до 12 години дня, вона перебувала на робочому місці. На деякий час вона відійшла, а коли повернулася, то побачила, що ОСОБА_12 стоїть з незнайомим їй чоловіком, який розповідав, що у нього тільки що викрали його автомобіль. Після цього вони проглянули відеозапис, з якого вона побачила, що під`їхав автомобіль, їх робітник вставив пістолет у бак, водій йшов на касу для оплати палива. В цей момент відчиняється двері автомобіля з правого боку, чоловік щось сказав їх робітнику, останній витягнув пістолет і автомобіль поїхав.

Із дослідженого у судовому засіданні рапорту оперативного чергового Комунарського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області від 14.02.2014 року суд встановив, що 14 лютого 2014 року, об 11 годині 00 хвилин, по телефону надійшло повідомлення про те, що навпроти автовокзалу з АЗС «ОККО» був викрадений автомобіль «BMW 525», номерний знак НОМЕР_1 чорного кольору у гр. ОСОБА_8 , 1986 року народження.

В судовому засіданні був досліджений протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 14.02.2014 року від ОСОБА_8 .

В судовому засіданні було досліджене посвідчення водія ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія НОМЕР_2 .
Із дослідженого у судовому засіданні протоколу огляду місця події від 16.02.2014 року, суд встановив, що 16.02.2014 року старший слідчий Комунарського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області майор міліції ОСОБА_13 , в присутності двох понятих, здійснила огляд автомобіля «BMW 525», номерний знак НОМЕР_1 , який знаходиться по вулиці Космічній у м. Запоріжжі. З місця події було вилучено чотири пластикові пляшки. При обробці гладкої поверхні чотирьох пластикових пляшок спеціальним порошком «Долматін» виявлено та вилучено сім слідів пальців рук, які перенесені на «ЛТ» та липким шаром наклеєні на аркуші паперу формату А5, після чого упаковані до спец.пакету. Оброблені пляшки були поміщені до спеціального пакету № 2028596.

Із дослідженого у судовому засіданні висновку трасологічної експертизи № 83 від 26.03.2014 року судом встановлено, що сліди пальців рук, розмірами осей 11х17мм, 15х20мм, 15х13мм, 14х18мм, 16х19мм, 16х24мм, вилучені при ОМП від 16.02.2014 року за адресою: АДРЕСА_2 придатні для ідентифікації особи. А слід пальця руки, розмірами осей 12х8мм, вилучений при ОМП від 16.02.2014 року за адресою: АДРЕСА_2 , непридатний для ідентифікації. Сліди пальців рук, розмірами 11х17мм, 15х20мм, 15х13мм, 14х18мм, 16х19мм, 16х24мм, вилучені при ОМП від 16.02.2014 року за адресою: м. Запоріжжя, вул. Космічна, 40, залишені: слід пальця руки, розмірами осей 11х17мм-безіменним пальцем лівої руки ОСОБА_5 , слід пальця руки, розмірами осей 16х19мм середнім пальцем правої руки ОСОБА_5 , слід пальця руки, розмірами осей 16х24мм великим пальцем правої руки ОСОБА_5 , сліди пальців рук, розмірами осей 15х20мм, 15х13мм, 14х18мм іншою особою (особами).
Із дослідженого у судовому засіданні протоколу огляду місця події від 12.03.2014 року, судом встановлено, що слідчий СВ Комунарського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_14 , у присутності двох понятих, за участю потерпілого ОСОБА_8 , провів огляд місця події яким є автомобіль «BMW 525», номерний знак НОМЕР_1 , який знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Космічна, 40. З місця події було вилучено барсетку шкіряну чорного кольору з ременем чорного кольору з тканини, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , технічний паспорт на автомобіль «BMW 525», номерний знак НОМЕР_1 , закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_16 , закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_16 , закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_16 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 , паспорт закордонний на ім`я ОСОБА_17 . До протоколу додані фотознімки з місця події.
Із дослідженого у судовому засіданні протоколу огляду предмету від 12.03.2014 року, судом встановлено, що слідчий СВ Комунарського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області старший лейтенанта міліції ОСОБА_14 в присутності двох понятих провела огляд шкіряної барсетки чорного кольору, при огляді якого було виявлено: паспорт громадянина України НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; закордонний паспорт громадянина України НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_17 ; закордонний паспорт громадянина України НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_16 ; закордонний паспорт громадянина України НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_16 ; водійське посвідчення НОМЕР_7 на ім`я ОСОБА_18 , видане 11.05.2006 року; технічний паспорт НОМЕР_8 на автомобіль «BMW 525», 1997 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 та страховка на вказаний автомобіль. До протоколу додані фотознімки з місця події.
Із дослідженого у судовому засіданні висновку експертного авто товарознавчого дослідження № 882 від 15.02.2012 року, судом встановлено, що вартість легкового автомобіля марки, моделі, модифікації «BMW 525» 2.5 TDS, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_9 , що є предметом порушення митних правил за станом цін на час проведення експертно авто-товарознавчого дослідження, може становити 70112 грн.
В ході судового слідства суд всебічно і повно дослідив всі докази, надані сторонами обвинуваченого та захисту, із дотриманням принципу змагальності та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.
Таким чином, аналізуючи зібрані та досліджені докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 є повністю доведеною та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При вирішенні питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, обставини справи, особу обвинуваченого, який на диспансерному обліку в Запорізькій психіатричній лікарні та в Запорізькому наркологічному диспансері не перебуває, крім того, обвинувачений за час досудового слідства та розгляду справи у суді свідомо і неухильно дотримувався загальноприйнятих норм і правил поведінки, встановлених у суспільстві, пануючих моральних принципів.

Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено. Обставини, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Частиною 2 статті 65 КК України встановлено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з п.п. 2, 3, 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику застосування судами кримінального покарання» більш сурове покарання особам, скоївшим злочин на ґрунті пияцтва та наркоманії, за наявності рецидиву, у складі злочинних груп та менш сурове покарання може призначатися особам, які щиросердно розкаялись у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, при цьому враховується стадія здійснення злочину, кількість епізодів, роль кожного із співучасників, характер та ступінь тяжкості наслідків, які настали.

Беручи до уваги вищевикладене, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, даних про його особу, ставлення до скоєного, поведінки після скоєного злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, думки прокурора, який просив призначити покарання, не пов`язане з позбавлення волі, суд прийшов до висновку про те, що обвинувачений на теперішній час загрози для суспільства не становить, підстав очікувати продовження обвинуваченим вчинення злочинів суд не встановив. Обвинувачений є працездатним, може бути суспільно корисним.
При цьому, враховуючи позицію прокурора, який просив призначити покарання із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, суд вважає, що забезпечити виправлення обвинуваченого можливо без реального відбування ним покарання, але в умовах контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього обов`язків органами кримінально-виконавчої інспекції протягом іспитового строку, який сам втілює в собі погрозу реального відбування призначеного покарання у разі невиконання обвинуваченим умов випробування, що є необхідним і достатнім обмеженням прав і свобод обвинуваченого з метою захисту суспільства.
Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Вирішуючи питання про цивільний позов ОСОБА_8 заявлений до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, з яким обвинувачений не погодився, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Встановлено, що ОСОБА_8 просить суд стягнути з ОСОБА_5 на свою користь суму матеріальної шкоди в розмірі 9104 грн. 40 коп., однак, всупереч вимогам ст. 60 ЦПК України, розмір вказаної шкоди документально не підтверджений, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку про залишення позовних вимог в цій частині без задоволення.
Що стосується стягнення моральної шкоди, то вважає за необхідне задовольнити позов частково з наступних підстав.

Пункт 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)», із внесеними змінами, згідно якої, при визначенні розміру моральної шкоди, суд виходить з тяжкості душевних страждань потерпілих, яких вони зазнали, їх тривалості, можливості відновлення і змін у їх життєвих стосунках, часу та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Вина ОСОБА_5 у спричиненні шкоди ОСОБА_8 доведена викладеними у вироку доказами.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності вини.

Враховуючи, що потерпілий зазнав моральних страждань, завданих душевними стражданнями у зв`язку із протиправною поведінкою щодо нього, що передбачено пунктами 2, 3 частини 2 ст. 23 ЦК України, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову про відшкодування моральної шкоди. Разом з тим, суд враховує вимоги розумності та справедливості, необхідності дотримання норм чинного законодавства щодо їх меж, тому при визначенні розміру моральної шкоди з урахуванням майнового стану обвинуваченого, вказана потерпілим сума є непомірно високою і належним чином необґрунтованою, отже суд ураховує характер й обсяг заподіяних потерпілому ОСОБА_8 страждань, пов`язаних із незаконним заволодінням його транспортного засобу, а також виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості та обґрунтування заявленого позову, суд присуджує до стягнення у відшкодування моральної шкоди 2000 грн., що відповідатиме в даному випадку вимогам розумності та справедливості, згідно ст. 23 ЦК України.

Вирішуючи питання про відшкодування процесуальних витрат, суд виходить з наступного.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні за залучення експерта на проведення судово дактилоскопічної експертизи складають 491 гривня 40 копійок.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи, що зазначені процесуальні витрати документально підтверджені у матеріалах кримінального провадження, тому суд вирішує про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 витрат на користь держави в розмірі 491 гривня 40 копійок.

Доля речових доказів і документів по даному провадженню підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

З огляду на вищевикладене, керуючись ст.ст. 366-371, 373-376, 395, 532 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_19 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців, якщо він в період всього іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну свого місця проживання та місця роботи, періодично з`являтися в органи кримінально-виконавчої системи на реєстрацію, не виїжджати без їх дозволу за територію України.

Цивільний позов ОСОБА_8 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 2000 (дві тисячі) гривень у відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 491 гривня 40 копійок за залучення експертів на проведення судово дактилоскопічної експертизи.

Речові докази по справі:
-паспорт громадянина України НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закордонний паспорт громадянина України НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_17 , закордонний паспорт громадянина України НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_16 , закордонний паспорт громадянина України НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_16 , водійське посвідчення НОМЕР_10 на ім`я ОСОБА_17 , видане ІНФОРМАЦІЯ_4 , технічний паспорт НОМЕР_8 на автомобіль BMW «525», 1997 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , та страховка на вказаний автомобіль, передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_8 залишити потерпілому ОСОБА_8 за належністю.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суду м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1