Справа № 573/2135/15-к
Номер провадження 1-кп/573/160/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 жовтня 2015 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілої: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 28 серпня 2015 року за №0000518, по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , освіта середня, одруженого, не інваліда, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:
27 серпня 2015 року близько 01 години ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, приїхав додому на АДРЕСА_1 , де на ґрунті неприязних стосунків вчинив сварку зі своєю дружиною ОСОБА_4 , під час якої двічі вдарив останню долонею правої руки по голові. Від нанесених ударів ОСОБА_4 впала на підлогу та вдарилась спиною і головою. Після цього ОСОБА_5 припинив свої протиправні дії.

Своїми вищевказаними умисними протиправними діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді: синців: на правому плечі, над крилом правої клубової кістки по нижньому краю реберної дуги зліва, закритої черепно-мозкової травми та струсу головного мозку, які відносяться до категорії легких з короткочасним розладом здоров`я більше 6 днів але не більше 21 дня.

Виконуючи вказані дії, ОСОБА_5 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно небезпечних наслідків від цих дій та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Таким чином, своїми вищевказаними умисними протиправними діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Під час досудового розслідування 24 вересня 2015 року між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

25 вересня 2015 року до Білопільського районного суду надійшов обвинувальний акт із зазначеною угодою про примирення.

Згідно з даною угодою сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 125 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість в обсязі підозри у судовому провадженні, зокрема, в умисному спричиненні легких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 , а також зобов`язався попросити вибачення у останньої.

Крім цього, вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 , у виді штрафу в сумі 850 грн.

В угоді про примирення передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , потерпіла ОСОБА_4 просили затвердити угоду про примирення.

Прокурор ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 Кримінального процесуального кодексу України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, не заперечувала проти затвердження угоди про примирення.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 , виходячи з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним.

Частиною 3 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

У відповідності до ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також з`ясовано, що потерпіла розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 під час досудового розслідування не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 468-475 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 24 вересня 2015 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Потерпіла має право отримати в суді копії вироку.

Суддя: