Справа № 199/4849/15-к
ВИРОК
іменем України
2015 року жовтня місяця 29 дня м. Дніпропетровськ

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

номер кримінального провадження у Єдиному реєстрі досудових розслідувань № 0000349 від 29.04.2015 відносно обвинуваченого:

-ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Павлограді Дніпропетровської області, не зареєстрованого, постійно проживаючого у квартирі АДРЕСА_1 , проживаючого у цивільному шлюбі, має на утриманні неповнолітню дитину 2007 р.н., батьком якої не вказаний у свідоцтві про народження, працював на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу планування та інформаційного забезпечення управління податкового аудиту ДПІ в АНД районі м. Дніпропетровська ГУ Міністерства доходів і зборів України у Дніпропетровській області, присвоєно 15 ранг державного службовця, 7 категорія, має спеціальне звання інспектор податкової та митної справи 1 рангу;
у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена ч. 1 ст. 368 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань вказане кримінальне провадження,-

ВСТАНОВИВ:
Наказом начальника ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська ГУ Міндоходів України в Дніпропетровській області №13-О від 01.07.2013 ОСОБА_3 призначено на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу планування та інформаційного забезпечення управління податкового аудиту Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська ГУ Міндоходів України в Дніпропетровській області.

Відповідно до наказу начальника ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська ГУ Міндоходів України в Дніпропетровській області №138 від 16.02.2015 головного державного ревізора-інспектора відділу ОСОБА_3 включено до складу робочої групи з питань супроводження акцизного податку.

Будучи заступником керівника робочої групи з питань супроводження акцизного податку, головний державний ревізор-інспектор ОСОБА_3 виконував свої функціональні обов`язки покладені на нього відповідно до ст.ст. 19-1, 19-1.1.2, 19-1.1.6, 19-1.1.10, 19-1.1.11, 19-1.1.14 Податкового кодексу України, а саме:

ст.19-1 органи державної податкової служби виконують такі функції:

ст.19-1.1.2 здійснюють контроль за своєчасністю подання передбаченої законом звітності (податкових декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням податків і зборів), а також перевіряють достовірність цих документів щодо правильності визначення об`єктів оподаткування і обчислення податків і зборів;

ст.19-1.1.6 реєструють і ведуть облік платників податків, облік об`єктів оподаткування та об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням, проводять диференціацію платників податків;

ст. 19-1.1.10 здійснюють контроль за виробництвом і обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері;

ст. 19-1.1.11 здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів;

ст. 19-1.1.14 проводять роботи із запобігання та боротьби із незаконним виробництвом і обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів;

Таким чином, ОСОБА_3 наділено відповідними правами та покладено на нього виконання обов`язків, пов`язаних із здійсненням функцій щодо контролю за своєчасністю подання передбаченої законом звітності (документів пов`язаних з обчисленням податків і зборів), та перевіркою їх достовірності і правильності, а також функцій контролю за дотриманням податкового законодавства у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів та боротьби із незаконним їх виробництвом та обігом.

На початку квітня 2015 року, у робочий час, більш точні дату та час встановити не надалося можливим, ОСОБА_3 здійснюючи свої функціональні обов`язки, прибув за адресою: АДРЕСА_2 , де представники ПП «Гамлет» ОСОБА_6 та ОСОБА_7 здійснюють підприємницьку діяльність, та повідомив ОСОБА_7 , що ним встановлені порушення у подачі ПП «Гамлет» встановленої законодавством щомісячної, щоквартальної та щорічної звітності, окрім того торгівля лікеро-горілчаними виробами без належних дозволів та ліцензій також є порушенням законодавства, та що виявлені порушення тягнуть за собою накладення значної суми штрафу чи навіть примусове припинення роботи підприємства.

Надалі, ОСОБА_3 , маючи злочинний умисел направлений на отримання неправомірної вигоди, будучи службовою особою ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська ГУ Міндоходів України в Дніпропетровській області, використовуючи свої повноваження якими він наділений в силу обіймання ним посади головного державного ревізора-інспектора та Податковим кодексом України, реалізуючи свій злочинний умисел на одержання неправомірної вигоди, діючи умисно, з корисливої зацікавленості, своєю поведінкою та предметною розмовою дав зрозуміти ОСОБА_6 про необхідність сплачувати йому щомісяця грошові кошти у сумі 500 гривень, за вчинення ним з використанням свого службового становища дій щодо не накладення штрафних санкцій за виявлені порушення, та у подальшому, нездійснення перевірок з його боку, як представника податкової інспекції і гарантії «спокійної роботи», тобто забезпечення діяльності ПП «Гамлет» з торгівлі лікеро-горілчаними виробами без належних дозволів та ліцензій шляхом не перешкоджання, попередження або нездійснення перевірок та виконання всіх інших дій направлених на ухилення від відповідальності в разі залучення працівників ДПІ АНД району до здійснення податкових перевірок, у тому числі за будь-якими заявами, скаргами або іншими матеріалами наявних у податковій та про, які йому стало відомо, щодо здійснення зазначеної діяльності ПП «Гамлет».

У період часу із 01 до 14 квітня, у робочий час, більш точні дату та час встановити не надалося можливим, ОСОБА_3 перебуваючи у приміщенні Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська ГУ Міністерства доходів і зборів України у Дніпропетровській області, що розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, провулок Універсальний, б.12, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на отримання неправомірної вигоди, запропонував ОСОБА_6 зменшити розмір штрафних санкцій які становили близько 5 000.00 гривень, погодившись на пропозицію Цибульського одержати за виконання вказаних дій по зменшенню штрафних санкцій грошові кошти в сумі 3000.00 гривень, які складалися із суми штрафних санкцій та неправомірної вигоди.

13.05.2015 приблизно о 15 годині 40 хвилин, знаходячись у м. Дніпропетровську поблизу б. 83 на вул. Калиновій, ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_6 грошові кошти, в якості неправомірної вигоди у сумі 3 000 гривень, за виконання ним дій щодо зменшення розміру штрафних санкцій, що мають бути застосовані до приватного підприємства «Гамлет» за порушення встановленого порядку подачі звітності, та у подальшому нездійснення перевірок з його боку, як представника податкової інспекції і гарантії «спокійної роботи», тобто забезпечення діяльності ПП «Гамлет» з торгівлі лікеро-горілчаними виробами без належних дозволів та ліцензій шляхом не перешкоджання, попередження або нездійснення перевірок та виконання всіх інших дій направлених на ухилення від відповідальності в разі залучення працівників ДПІ АНД району до здійснення податкових перевірок, у тому числі за будь-якими заявами, скаргами або іншими матеріалами наявних у податковій та про, які йому стало відомо, щодо здійснення зазначеної діяльності ПП «Гамлет».

Таким чином, ОСОБА_3 будучи службовою особою державної податкової інспекції одержав неправомірну вигоду у сумі 3000 гривень за вчинення ним дії з використанням наданої влади і службового становища щодо зменшення розміру штрафних санкцій, що мають бути застосовані до приватного підприємства «Гамлет» за порушення встановленого порядку подачі звітності та за нездійснення у подальшому перевірок ПП «Гамлет» з боку податкової інспекції і забезпечення безперешкодного здійснення діяльності ПП «Гамлет» з торгівлі лікеро-горілчаними виробами без належних дозволів та ліцензій.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена ч. 1 ст. 368 КК України, при обставинах, викладених вище, визнав частково та суду пояснив, що він визнає частково свою вину у тім, що він отримав у ОСОБА_6 3000 гривень, але при цьому діяв як « активіст який сприяв прискоренню сплаті штрафних санкцій до бюджету», якби з 3000.00 гривень залишилася здача то можливо б це була неправомірна вигода, однак він не мав права цього робити і отримувати від ОСОБА_8 грошові кошти.

Крім вказаного, обвинувачений пояснив, наступне, з 1 січня 2015 року до податкового кодексу України було внесено деякі зміни, а саме ст.212 ПК України щодо акцизного податку. Де вводилася нова кваліфікація, де платником податку будуть суб`єкти господарювання які здійснюють роздрібну торгівлю підакцизними товарами. На підставі цього роздавалися суб`єктам господарювання інформаційного характеру листи, які вручалися на торгівельних об`єктах. Перший рейд був в січні 2015 року. Тому що документи подаються до 20 числа наступного місяця. Другий рейд був в березні 2015 року. Він 18 березня вийшов до торгівельних об`єктів за розпорядженням керівника для вручення інформаційних листів на території АНД району. Перше що він робив представлявся, представляв своє службове посвідчення, попереджав що це ніяк не перевірка, оставляв свій контактний телефон. Коли він підійшов до об`єкту розташованого по АДРЕСА_2 , перше, що у нього запитали з якого він райвідділу, він представився ще раз та сказав що він з податкової інспекції. Сказав що метою його візиту є вручення листа інформаційного характеру власнику торгової точки. Він це робив так як діяла пільга для осіб які не подали декларацій в січні якщо вони їх подадуть в березні місяці до них штрафні санкції застосовуватися не будуть. Він запросив приватного підприємця до свого кабінету на наступний день для того щоб вручити інформаційний лист. 19 березня до нього під`їхав представник торгівельного об`єкту ПП «Гамлет», назвався ОСОБА_9 . Попросив посвідчення, переписав всі данні з посвідчення, сказав що вони працюють з міським відділом міліції і всі питання вирішують через них, повідомив що він веде всі юридичні дії на даному підприємстві, знає що всі дії підприємства є незаконними, він про це знає, що він ПП «Гамлет» оформив на підставну особу яка щось вкрала та десь пропала. Як вказав обвинувачений, він сказав « ОСОБА_10 » про необхідність подавати декларації акцизного податку, той пообіцяв з`ясувати ці питання. Після того він йому передзвонив на останні дні коли необхідно було подати декларації акцизного податку той відповів що йому необхідно деякий час. Через деякий час, на прикінці місяця до нього передзвонив абонент представившись ОСОБА_11 , сказав що він представник торгівельної точки та хоче переговорити, а коли прийшов то він розповів ОСОБА_11 про Закон, інформаційний лист та необхідність подачі декларації. Цей чоловік на ім`я ОСОБА_11 намагався запропонувати йому кожен місяць сплачувати якусь суму, лише просив сказати яку суму. Він посміявся та відповів: « подавайте декларації до 20 числа та сплачуйте те саме кожен місяць що ви хочете.» Після чого у них із ОСОБА_11 була телефонна розмова в якій ОСОБА_11 повідомив, що директор ПП «Гамлет» десь пропала та потрібен час щоб визначитися, на це він його повідомив, що податкова може подати до суду на припинення господарської діяльності ПП «Гамлет». За несвоєчасну подачу або не подачу звіту є штрафна санкція ст. 120 ПК України та визначений розмір 170 гривень, і якщо на протязі 1 календарного року повторюється порушення тільки тоді застосовується штрафна санкція в розмірі 1020 гривень.

Обвинувачений вказав на те, що він пообіцяв провести аналіз який завжди проводить, зустрівся із ОСОБА_8 та сказав що необхідно подавати звітність. Пізніше він передзвонив ОСОБА_8 та сказав що на ПП ОСОБА_12 ще в суд не подавали, тому необхідно подавати звітність, а саме необхідно подати 5 звітів та сплатити штрафну санкцію в розмірі 850 гривень, ОСОБА_8 чомусь промовив: « а якщо сплатити 3 тисячі гривень?», на що він відповів : « нехай буде 3 тисячі». Він перевіряв нічого не сплачується, зателефонував, запитав: « чому не сплачуєте? Якщо необхідна допомога в заповненні декларацій я можу допомогти». В кінці квітня ОСОБА_8 попросив його заповнити декларацію, що він і зробив. Розмови про оплату по 500грн кожного місяця не було, ніякої перевірки ПП «Гамлет» він не проводив, а лише вручав інформаційний лист. ПП «Гамлет» даного листа він не вручив, оскільки на об`єкті посадової особи не було, тому викликав суб`єкта господарювання у зв`язку з тим що необхідно було подавати декларацію суб`єктам які ведуть торгівлю.

З врахуванням часткового визнання обвинуваченим ОСОБА_3 вини, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, яка повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- Показами свідка ОСОБА_6 , який суду повідомив про те, що ОСОБА_3 на початку квітня 2015 приходив з інспекцією до ПП «Гамлет», де він та ОСОБА_13 здійснювали підприємницьку діяльність за усною домовленістю із жінкою на ім`я ОСОБА_14 , яка фактично була засновником та директором ПП «Гамлет». Про те, що до ПП «Гамлет» приходили податківці із перевіркою, йому повідомив ОСОБА_13 , передавши номер мобільного телефону ОСОБА_15 та попрохав з`ясувати всі питання, що він і зробив, зателефонувавши ОСОБА_15 , а той призначив зустріч на наступний день, під час якої ОСОБА_15 вказав на виявлені порушення податкового законодавства ПП «Гамлет» на протязі п`яти років та необхідність примусово у судовому порядку заривати підприємство, а саме відсутність ліцензії та касового апарата, однак при цьому будь яких документів про встановлені порушення складені не були, за це він заплатив ОСОБА_15 як подяку 500 гривень, після чого ОСОБА_15 пообіцяв розібратися із боргами по штрафам, і передзвонивши через декілька днів назначив суму з урахуванням внесків до каси та штрафів, на що він запропонував ОСОБА_15 передати грошові кошти аби той сам заплатив, і під час зустрічі він передав ОСОБА_15 грошові кошти в сумі 3 000.00 з урахуванням штрафів та подяки аби у судовому порядку не закривали підприємство.

- Показами свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які були понятими під час того, як у службовому кабінеті мітилися спеціальною речовиною та копіювалися грошові кошти в сумі 3000.00 гривень, які у подальшому, як хабар, були передані ОСОБА_15 та виявлені у нього у папці. Руки у ОСОБА_15 після просвічування світилися, так як і світилися гроші жовтим кольором у машині в багажнику. Все що було вказано, все було дійсно відображено в протоколі.

- Показами свідка ОСОБА_18 , який суду пояснив, що в середині травня 2015 він був понятим під час обшуку податкової, він бачив документи на проведення обшуку, який розпочався із кабінету начальника, а потім ОСОБА_15 , де було вилучено документи, системний блок та особисті речі підсудного, вилучені речі опечатувалися у його присутності та присутності ще одного понятого.

- Протоколом огляду від 13.05.2015 року за участі понятих ОСОБА_17 , ОСОБА_16 та власника грошових коштів ОСОБА_6 під час якого оглядалися добровільно надані ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 3 000.00 гривень купюрами номіналом 500 гривень кожна, в кількості 2 купюри, номіналом 200 гривень кожна, в кількості 3 купюри, номіналом 100 гривень кожна, в кількості 8 купюр, номіналом 50 гривень кожна, в кількості 10 купюр, номіналом 20 гривень, в кількості 5 купюр. Купюри що оглядалися мали наступні номери та серії: 500 гривень ЗГ8592681; ЗД7706212; 200 гривень ЄА 1005456; ЄЮ6258896, ЄХ0514587; 100 гривень БК 0368517, ГБ9381679; ГЄ2588031; ЕЮ 7824465; ЕШ 3580514; ЗФ3152590; ВЧ4170785;КА0755410; 50 гривень КЧ 4360268; СВ 5783613; РД 7181320;РА 4071058;ПЄ 4542784;ПЕ 2148113; ПВ 0329997; ПЖ 0297566;ПГ 2357318; ПЗ 3274299; 20 гривень СВ 4043343; КХ9556848; ПВ 1242208; СВ4137720; КИ 3862695 ( том № 2 а.с.42-51)

- Протоколом обшуку особи, з у рахуванням постанови від 26.06.2015 ( том №2 а.с.181-182) відповідно до якого 13.05.2015 у присутності понятих ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , було проведено обшук ОСОБА_3 в ході якого у руках останнього було виявлено паперову папку синього кольору, в якій знаходилися грошові кошти із наступними серійними номерами:

500 гривень ЗГ8592681; ЗД7706212; 200 гривень ЄА 1005456; ЄЮ6258896, ЄХ0514587; 100 гривень БК 0368517, ГБ9381679; ГЄ2588031; ЕЮ 7824465; ЕШ 3580514; ЗФ3152590; ВЧ4170785;КА0755410; 50 гривень КЧ 4360268; СВ 5783613; РД 7181320;РА 4071058;ПЄ 4542784;ПЕ 2148113; ПВ 0329997; ПЖ 0297566;ПГ 2357318; ПЗ 3274299; 20 гривень СВ 4043343; КХ9556848; ПВ 1242208; СВ4137720; КИ 3862695 ( том № 2 а.с.56-61)

- Висновком експерта №70/12-1226 від 29.05.2015, на представлених на дослідження банкнотах з серійними номерами ЗГ8592681; ЗД7706212; ЄА 1005456; ЄЮ6258896, ЄХ0514587; БК 0368517, ГБ9381679; ГЄ2588031; ЕЮ 7824465; ЕШ 3580514; ЗФ3152590; ВЧ4170785;КА0755410; КЧ 4360268; СВ 5783613; РД 7181320;РА 4071058;ПЄ 4542784;ПЕ 2148113; ПВ 0329997; ПЖ 0297566;ПГ 2357318; ПЗ 3274299; СВ 4043343; КХ9556848; ПВ 1242208; СВ4137720; КИ 3862695, на внутрішній частині папки, виявлені сліди спеціальних хімічних речовин з люмінесценцією жовтого кольору в УФ променях. На представлених на дослідження ватних тампонах зі змивами з рук ОСОБА_3 , на зразку ватного тампона, на документах слідів речовин з люмінесценцією жовтого кольору в УФ променях, не виявлено. Виявлені сліди спеціальних хімічних речовин з люмінесценцією жовтого кольору в УФ променях на банкнотах, на внутрішній частині папки, на фрагменті паперу зі зразком люмінесцентної речовини, мають між собою спільну родову приналежність ( том №2 а.с. 164-168)

- Висновком експерта №70/06-433 від 25.06.2015 відповідно до якого, два банкнота номіналом 500 гривень з серійними номерами ЗГ8592681; ЗД7706212; три банкнота номіналом 200 гривень з серійними номерами ЄА 1005456; ЄЮ6258896, ЄХ0514587; вісім банкнот номіналом по 100 гривень з серійними номерами БК 0368517, ГБ9381679; ГЄ2588031; ЕЮ 7824465; ЕШ 3580514; ЗФ3152590; ВЧ4170785;КА0755410; десять банкнот номіналом по 50 гривень з серійними номерами КЧ 4360268; СВ 5783613; РД 7181320;РА 4071058;ПЄ 4542784;ПЕ 2148113; ПВ 0329997; ПЖ 0297566;ПГ 2357318; ПЗ 3274299; п`ять банкнот номіналом по 20 гривень з серійними номерами СВ 4043343; КХ9556848; ПВ 1242208; СВ4137720; КИ 3862695 ( на загальну суму 3 000 (три тисячі) гривень НБУ), вилучені 13.05.2015 у ОСОБА_3 , відповідають за своїми характеристиками грошовим знакам Національного банку України аналогічних номіналів, які знаходяться в офіційному обігу ( том №2 а.с.174-177)

- Протоколом про результати аудіо,- відео контролю особи від 15.05.2015 по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за №0000349 від 29.04.2015 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України на підставі ухвали слідчого судді апеляційного суду Дніпропетровської області про проведення негласної слідчої дії аудіо, відео контролю особи, а саме ОСОБА_3 ( том № 1 а.с. 53-64)

- Протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 08.06.2015, відповідно до якого слідча дія проводилася 13.05.2015 у період часу з 08.00 до 18.00 години під час якої з метою викриття та документування злочинної діяльності головного державного ревізора-інспектора відділу планування та інформаційного забезпечення управління податкового аудиту ДПІ в АНД району м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , заявнику ОСОБА_6 13.05.2015 було вручено грошові кошти в сумі 3 000.00 гривень помічені спеціальним барвником «Промінь-1», які у подальшому ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_6 ( том №1 а.с.50-51)

- Переглядом у судовому засіданні відеозапису під час якого чітко видно як ОСОБА_3 у робочий час сідає до легкового автомобіля у якому знаходився ОСОБА_6 , веде з останнім предметну розмову з приводу суми штрафних санкцій та «трешку ну там все расходы все дела»( том № 1 а.с. 62), після чого ОСОБА_6 передає грошові кошти ОСОБА_3 , а той отримує ці грошові кошти та кладе до своєї папки яку тримав у руках, згодом ці грошові кошти в сумі 3000.00 гривень у присутності двох понятих та ОСОБА_15 були виявлені та вилучені працівниками міліції. ( том №1 а.с.116)

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 знайшла своє повне підтвердження в процесі судового розгляду.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 368 КК України, як такі, що виразилися у одержанні службовою особою неправомірної вигоди, тобто у одержанні службовою особою неправомірної вигоди за не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні про те, що він отримав грошові кошти в сумі 3000.00 гривень « як активіст, який сприяв прискоренню сплати до бюджету штрафних санкцій» не відповідають фактичним обставинам справи, встановленим судом, оскільки вони спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, з яких слідує, що саме ОСОБА_3 будучи службовою особою отримав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду в сумі 3 000.00 гривень.

Досліджені судом і покладені в основу вироку докази є достовірними і допустимими, оскільки вони не суперечать один одному і узгоджуються між собою. Об`єктивних підстав брати під сумнів свідчення допитаних у суді свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_18 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , - у суду немає.

За таких обставин суд розцінює позицію обвинуваченого ОСОБА_3 про часткове визнання своєї вини як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення.

Доводи обвинуваченого про начебто на його думку порушення допущені під час проведення досудового слідства спростовуються дослідженням всіх обставин кримінального провадження, а сукупність зібраних та покладених в основу вироку доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, свідчить про їх взаємозв`язок та належність.

Вимогами Конвенції про захист прав людини та основних свобод не заборонено використовувати на стадії попереднього розслідування такі джерела, як анонімні інформатори, якщо це виправдано характером злочину. Використання надалі таких джерел інформації судом для обґрунтування обвинувального вироку буде правомірним, коли є належні й достатні гарантії недопущення зловживань, зокрема коли встановлена чітка та прозора процедура надання дозволу на застосування таких оперативно-розшукових заходів, їх здійснення та контролю за цими діями (див. рішення від 26 жовтня 2006 р. у справі «Худобін проти Росії», № 59696/00, п. 135; рішення від 6 вересня 1978 р. у справі «Клаас та інші проти Німеччини», №15473/89, пункти 52-56). Хоча зростання рівня організованої злочинності й потребує адекватного реагування, право на справедливий судовий розгляд справи, зокрема на належне здійснення правосуддя, поширюється на всіх осіб незалежно від тяжкості вчинених ними злочинів. Гарантування права на справедливе здійснення правосуддя є однією з правових основ демократичного суспільства; ігнорування цього права не може виправдати поставлену мету (див. рішення від 17 січня 1970 р. у справі «Делькур проти Бельгії», № 2689/65 , п. 25).

Якщо діяльність негласних агентів усе ж можлива за наявності чітких обмежень та гарантій від зловживань, використання доказів, отриманих унаслідок підбурювання з боку поліції, не можна виправдати суспільним інтересом, оскільки в такому випадку обвинувачений із самого початку може бути позбавлений права на справедливий судовий розгляд справи (див. зазначені рішення у справі «Тейксейра де Кастро проти Португалії», пункти 35, 36; «Худобін проти Росії», п. 128;).

Підбурювання з боку поліції має місце тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним розслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений (див. зазначене рішення у справі «Тейксейра де Кастро проти Португалії», п. 38; з метою протиставлення див. ухвалу від 7 вересня 2008 р. щодо неприй нятності справи «Юрофінаком`проти Франції», № 58753/00).

У випадку, коли підсудний заявляє про підбурювання його до вчинення злочину, національний суд повинен ретельно перевірити матеріали кримінальної справи, оскільки з метою забезпечення права на справедливий судовий розгляд справи в розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції всі докази, отримані внаслідок підбурювання з боку поліції, мають визнаватися недопустимими. Дотримання цього принципу особливо важливе, якщо оперативно-розшуковий захід було проведено без достатньої правової підстави чи належних гарантій недопущення зловживань (див. зазначене рішення у справі «Худобін проти Росії», пункти 133-135).

Відповідальність за одержання хабара (неправомірної вигоди) настає лише за умови, що службова особа одержала його за виконання чи невиконання таких дій, які вона могла або повинна була виконати з використанням наданої їй влади, покладених на неї організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або таких, які вона не уповноважена була вчинювати, але до вчинення яких іншими службовими особами могла вжити заходів завдяки своєму службовому становищу (абзац перший пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №5 «Про судову практику у справах про хабарництво». Ці роз`яснення актуальні для правозастосовної практики й дотепер.

Таким чином, кримінальна відповідальність за одержання неправомірної вигоди у розумінні диспозиції частини 1 статті 368 КК настає тоді, коли одержання неправомірної вигоди особою відбувається в обмін на вчинення чи невчинення нею в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 обіймав посаду головного державного ревізора-інспектора відділу планування та інформаційного забезпечення управління податкового аудиту ДПІ в АНД районі м. Дніпропетровська ГУ Міністерства доходів і зборів України у Дніпропетровській області, був службовою особою наділеною відповідними правами та покладеними на нього виконанням обов`язків, пов`язаних із здійсненням функцій щодо контролю за своєчасністю подання передбаченої законом звітності (документів пов`язаних з обчисленням податків і зборів), та перевіркою їх достовірності і правильності, а також функцій контролю за дотриманням податкового законодавства у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів та боротьби із незаконним їх виробництвом та обігом.

У справі встановлено, що ОСОБА_6 був зацікавлений в безперешкодному здійсненні підприємницької діяльності ПП ОСОБА_12 . Під час зустрічі, ОСОБА_3 , дізнавшись про намір ОСОБА_6 безперешкодно продовжувати здійснювати підприємницьку діяльність, яка проводилась із порушенням вимог чинного податкового законодавства, запропонував йому за неправомірну вигоду оформити відповідні документи по сплаті штрафів, всіляко сприяти та не чинити перешкод у здійсненні ПП Гамлет діяльності.

При цьому ОСОБА_6 знав, яку посаду обіймає ОСОБА_3 , розумів, що службова особа, яка обіймає таку посаду, може виконати дії в його інтересах. В свою чергу, ОСОБА_3 усвідомлював (не міг не усвідомлювати), що він, зважаючи на свої службові повноваження і своє службове становище, може задовольнити інтерес ОСОБА_6 , з приводу чого неодноразово вів з ним предметні розмови.

В подальшому ОСОБА_3 у робочий час у автомобілі ОСОБА_6 прийняв від останнього грошові кошти в сумі 3000.00 гривень, які ОСОБА_6 передавав ОСОБА_3 як плату (неправомірну вигоду) за вчинення в його інтересах дій із використанням службового становища.

Норми, передбачені частиною першою статті 368 КК встановлюють заборону на одержання неправомірної вигоди будь-якого виду та вигляду поза межами встановлених законом підстав та порядку. Ця заборона призначена запобігти виникненню конфлікту інтересів, забезпечити прозорість та ефективність виконання функцій влади та/чи управління у сфері публічних відносин, гарантувати безсторонність та неупередженість службової особи під час виконання наданих їй службових повноважень. Це означає, що службова особа тільки тому, що вона має статус державної публічної службової особи і наділена службовими повноваженнями, за будь-яких умов, приводів, обставин, причин не має права отримувати грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, подарунки, пожертви, інші індивідуально особистісні знаки уваги, які або не забезпечені еквівалентом витраченого робочого часу на виконання службових повноважень та/чи на зайняття іншими дозволеними законом видами діяльності, що не суперечать інтересам служби (викладацька, наукова, творча та інші види, передбачені пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», або не відповідають загальновизнаним уявленням гостинності, або очевидно (явно) є незаслуженими тощо.

Аналіз фактичних підстав кваліфікації дій ОСОБА_3 і нормативне тлумачення положень закону про кримінальну відповідальність, за якою було кваліфіковано ці обставини, дають підстави зробити висновок про те, що дії ОСОБА_3 кваліфіковані правильно, оскільки кримінальна відповідальність за одержання неправомірної вигоди настає незалежно від того, виконала чи не виконала службова особа обумовлене, збиралася чи ні вона це робити. Зазначені обставини у сукупності дають підстави для висновку, що ОСОБА_3 одержав неправомірну вигоду, не просто так, а за вчинення певних дій. Він одержав саме хабар за те, що в інтересах хабародавця використає свої службові повноваження і своє службове становище, коли одержував гроші, знав (не міг не знати), що одержує їх за виконання дій в інтересах того, хто дає хабар, а особа, яка давала хабар, у свою чергу, усвідомлювала, що вона дає, а ОСОБА_3 одержує гроші за вчинення певних дій.

Що стосується доводів обвинуваченого та його захисника, щодо недопустимості як доказу Протоколу про результати аудіо,- відео контролю особи від 15.05.2015 по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за №0000349 від 29.04.2015, суд з урахуванням того, що із змісту самого Протоколу ( том №1 а.с.53-64) вбачається що негласна слідча дія проводилася саме 13.05.2015, ОСОБА_3 було затримано саме 13.05.2015, протоколи огляду грошових коштів у присутності понятих відбувалися саме 13.05.2015, обшук самого ОСОБА_3 було проведено також саме 13.05.2015, з огляду на вказане суд приходить до висновку про допущення органом досудового розслідування технічної описки у вступній частині Протоколу про результати аудіо-, відео контролю особи в частині того що начебто 27.02.2015 проводився аудіо-, відео контроль ОСОБА_3 .

Доводи обвинуваченого щодо незаконності ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська про проведення особистого обшуку ОСОБА_3 ( том №2 а.с.55) в частині того, що вона була винесена без вказівки на участь секретаря судового засідання та не в день надходження клопотання про обшук, судом були ретельно перевірені та свого підтвердження за час розгляду кримінального провадження не знайшли.

Разом із наведеним, суд вважає слушними доводи обвинуваченого про те, що його було Повідомлено про проведення негласних слідчих дій в рамках іншого кримінального провадження а саме № 000260 від 27.03.2015 (т.2 ст.229) а не того, яке наразі розглядається судом. Вказане порушення органом досудового розслідування обвинувачений не був позбавлений можливості оскаржити у передбаченому КПК України порядку, однак своїм правом не скористався.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.

Зокрема, під врахуванням особи винного слід розуміти врахування позитивних і негативних соціальних, фізичних, психічних і правових елементів характеристики особи, що вчинила злочин, які мають кримінально-правове значення. Соціальну характеристику особи становлять професія, фах, посада, ставлення до праці чи навчання, наявність сім`ї, ставлення до інших членів суспільства, поведінка на роботі, в побуті, додержання вимог суспільного співжиття тощо. Соціальна спрямованість особи виражає коло її інтересів, потреб, світогляд, загальний культурний розвиток, сукупність принципів і мотивів поведінки. У правовому аспекті особу винного характеризує наявність ознак загального і спеціального суб`єкта, судимості, множинності вчинених ним злочинів тощо.

Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 злочину, який скоєно умисно і відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості; дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який в силу ст. 89 КК України не судимий, до затримання займався суспільно-корисною працею, свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав частково, як вказав сам обвинувачений він має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_19 ІНФОРМАЦІЯ_2 однак у свідоцтві про народження батьком дитини не вказаний; має 15 ранг державного службовця, 7 категорія, спеціальне звання інспектор податкової та митної справи 1 рангу;
Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. ст. 66, 67 КК України судом не встановлено.

Так, призначаючи покарання, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує вищенаведені обставини, позицію прокурора який просив призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки з конфіскацією майна, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, без спеціальної конфіскації, із позбавленням спеціального звання, обвинувачений та його захисник просили суд винести відносно ОСОБА_3 справедливий вирок, також суд враховує відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують йому покарання, дані про його особу, у зв`язку із чим, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді арешту із позбавленням права обіймати певні посади та займатися певною діяльністю, без додаткового покарання, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, у вигляді спеціальної конфіскації. Разом із наведеним, суд, враховуючи вищенаведені обставини, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , відсутність обставин, що обтяжують покарання, приходить до висновку про доцільність на підставі ч.5 ст. 72, ст. 73 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_3 в строк основного покарання у виді арешту попереднє ув`язнення час тримання під вартою в період з 13.05.2015 по 29.10.2015 включно, у зв`язку з чим строк основного покарання у виді арешту обвинуваченому ОСОБА_3 суд вважає можливим обмежити межами строку його попереднього ув`язнення.

При цьому, суд вважає, що саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів.

За вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України, із ОСОБА_3 належить стягнути на користь держави витрати пов`язані із проведенням судових хімічних експертиз (рахунок № 0004 УДКСУ в Бабушкінському районі міста Дніпропетровська, МФО 805012 , висновок експерта № 70/12 1226 від 29.05.2015 в сумі 1 228.80 гривень; висновок експерта №70/06-433 від 25.06.2015 в сумі 830.97 гривень; - на загальну суму 2059.77 гривень.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до п.9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370,374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України і призначити йому покарання у виді арешту строком на 5 місяців 16 днів з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських функцій в органах державної влади, місцевого самоврядування, в державних і комунальних підприємствах, установах та організаціях, строком на 3 (три) роки, без спеціальної конфіскації.

На підставі ч.5 ст. 72, ст. 73 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_3 в строк основного покарання попереднє ув`язнення час тримання під вартою в період з 13.05.2015 по 29.10.2015 включно, у зв`язку з чим вважати обвинуваченого ОСОБА_3 таким, який повністю відбув призначене основне покарання у виді арешту.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у виді тримання під вартою - скасувати, звільнивши негайно з-під варти в залі суду.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати пов`язані із проведенням судових експертиз (рахунок № 0004 УДКСУ в Бабушкінському районі міста Дніпропетровська, МФО 805012 , висновок експерта № 70/12 1226 від 29.05.2015 в сумі 1 228.80 гривень; висновок експерта №70/06-433 від 25.06.2015 в сумі 830.97 гривень; - на загальну суму 2059.77 гривень.

Речові докази:

грошові кошти на загальну суму 3 000.00 гривень купюрами номіналом 500 гривень ЗГ8592681; ЗД7706212; 200 гривень ЄА 1005456; ЄЮ6258896, ЄХ0514587; 100 гривень БК 0368517, ГБ9381679; ГЄ2588031; ЕЮ 7824465; ЕШ 3580514; ЗФ3152590; ВЧ4170785;КА0755410; 50 гривень КЧ 4360268; СВ 5783613; РД 7181320;РА 4071058;ПЄ 4542784;ПЕ 2148113; ПВ 0329997; ПЖ 0297566;ПГ 2357318; ПЗ 3274299; 20 гривень СВ 4043343; КХ9556848; ПВ 1242208; СВ4137720; КИ 3862695 що зберігаються у прокуратурі Дніпропетровської області повернути за належністю ОСОБА_6

- Телефон Самусунг чорного кольору на дві сім картки, що має імейл НОМЕР_1 та імейл: НОМЕР_2 , паперову папку, що зберігається у прокуратурі Дніпропетровської області повернути за належністю ОСОБА_3

- Контрольний зразок спеціальної хімічної речовини, що має люмінесценцію у променях ультрафіолетового світла та якою оброблено грошові кошти; контрольний зразок вати, якою зроблено змиви із долоней рук ОСОБА_15 ; змиви із долоней правої та лівої рук ОСОБА_15 ; - що зберігається у прокуратурі Дніпропетровської області - знищити.

- системний блок персонального комп`ютера, який був встановлений на робочому місці ОСОБА_3 інвентарний номер НОМЕР_3 повернути за належністю ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська ГУ Міндоходів України в Дніпропетровській області.

- Службове посвідчення серії НОМЕР_4 видане ОСОБА_3 , що зберігається на обкладинці матеріалів кримінального провадження, направити до ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська ГУ Міндоходів України в Дніпропетровській області.

- Паспорт громадянина України ОСОБА_3 серії НОМЕР_5 , довідку про присвоєння ОСОБА_3 ідентифікаційного номера НОМЕР_6 , що зберігаються на обкладинці матеріалів кримінального провадження, повернути за належністю ОСОБА_3 .

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Амур-Нижньодніпровського

районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_20