У Х В А Л А
підготовчого судового засідання
28 січня 2016 року м. Львів
Суддя Франківського районного суду м. Львова в складі ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
В С Т А Н О В И В:
Обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні складено слідчим та затверджено прокурором відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки ( дані відсутні), українки, громадянки України, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
Як зазначено в обвинувальному акті, 29 квітня 2015 року слідчим СВ Франківського РВ ЛМУ ГУ МВСУ у Львівській області за погодженням із прокурором прокуратури Франківського району м. Львова ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. У цей же день, слідчим за погодженням з прокурором складено обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та в цей же день скеровано його до Франківського районного суду м. Львова. 07 жовтня 2015 року, ухвалою Франківського районного суду м. Львова , ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку із дійовим каяттям.
Згідно обвинувального акта слідчий та прокурор зазначають: « Досудовим слідством встановлено, що 26 березня 2014 року, ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщення Львівського міського центру зайнятості, по вулиці Кн. Ольги, 122 у м. Львові, маючи умисел на заволодіння чужим майном , подала до центру перелік документів передбачений п. 3 «Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу», затвердженого Кабінетом Міністрів України від 20 березня 2013 року № 198, на підставі яких, їй була видана персональна картка та заява про надання статусу безробітного,які вона підписала власноруч. При цьому ОСОБА_3 було належним чином ознайомлено з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного, що визначені Законом України «Про зайнятість населення» та « Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», що та засвідчила своїм підписом.
Однак, продовжуючи свій злочинний умисел, діючи повторно, з корисливих мотивів, остання будучи ознайомленою з із правами та обов`язками як безробітної, уклала договір підряду від 01.07.2014 року із ТзОВ «Експрес Медіа Друк», де предметом договору виступило виконання
політурних робіт на вказаному товаристві. Про дані договірні відносини та отримання доходу ЛМЦЗ, як безробітна, не повідомила, хоч підлягала зняттю з обліку з 01 липня 2014 року.
Слідчий та прокурор в обвинувальному акті зазначають, що таким чином ОСОБА_3 , шляхом обману та зловживання довірою, шахрайським шляхом, отримала допомогу з безробіття за період з 01.07.2014 року по 14.07. 2014 року в розмірі 654 (шістсот п`ятдесят чотири) грн. 75 коп., що підтверджується довідкою ЛМЦЗ.
За змістом обвинувального акта слідчий та прокурор вражають, що таким чином, встановлено достатність підстав для обвинувачення ОСОБА_3 у заволодінні чужим майном, шляхом обману та зловживання довіро, а саме грошовими коштами, що перебувають на балансі ЛМЦЗ , вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
Сторона обвинувачення - прокурор прокуратури
Франківського району м. Львова
(Львівської місцевої прокуратури № 3)
ОСОБА_4
Учасники судового провадження: потерпіла сторона
Львівський міський центр зайнятості, представник потерпілої сторони
ОСОБА_5
Відповідно до ухвали судді від 11 грудня 2015 року у судовому провадженні призначено підготовче судове засідання, яке переносилося з підстав неявки учасників процесу.
В черговому судовому засіданні, вході вирішення питань, передбачених ст.ст. 314 - 316 КПК України, встановлено, що обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування, не у повній мірі відповідають вимогам процесуального законодавства, і зокрема ст. 291 КПК України.
Так, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт, серед інших, має містити такі відомості: анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство) та анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство) п. 3. ч. 2 ст. 291 КПК України, а також виклад фактичних обставин кримінального провадження, які прокурор вважає встановленими. Як вбачається із змісту обвинувального акта, дані про обвинувачену особу, що зазначені в обвинувальному акті, не відповідають вимогам ст. 291 КПК України, а саме, не вказано її місце народження, як і місце народження представника потерпілої сторони, , що прямо суперечить змісту обвинувального акта, який визначений ст. 291 КПК України.
Крім того, обвинувальний акт поданий до суду не прокурором, який здійснює повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, а заступником прокурора Франківського району м. Львова ОСОБА_6 , що суперечить вимогам ст. 40 КПК України, згідно якої: слідчий подає обвинувальний акт на затвердження прокурору, у даному випадку прокурору ОСОБА_4 , а остання відповідно до вимог ст.. 36 КПК України, повинна скерувати його до суду. Разом з тим, прокурор прокуратури Франківського району м. Львова ОСОБА_4 покладені на неї обов`язки звернутися до суду з обвинувальним актом не виконала. До суду звернулася особа, процесуальні права та обов`язки якої, у даному кримінальному провадженні, не підтверджені.
Покликання заступника прокурора Франківського району м. Львова ОСОБА_6 у супровідному листі на п. 3 ч. 2 ст. 283 КПК України, стосується прокурора призначеного у
порядку, передбаченому ст. 37 КПК України, який зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну із дій, передбачених ч. 2 ст. 283 КПК України. Як вбачається із розписки про отримання копії обвинувального акта, такий та затверджений та вручений 30 листопада 2015 року, а до суду матеріали передані наручно тільки 04 грудня 2015 року, тобто через 4 днів після затвердження обвинувального акту, що суперечить ст. 293 КПК України, згідно якої прокурор зобов`язаний вручити під розписку копію обвинувального акта одночасно з передачею обвинувального акта до суду. В розписці дата отримання такої прокурором відсутня.
Знову ж таки, прокурор, який здійснює повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні і цих вимог не виконала, а крім того не дотрималася вимог, передбачених ст. 28 КПК України, що призвело до порушення прав підозрюваного (обвинуваченого за стадією процесу) , передбачених ч. 1 ст. 21 КПК України на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, а також ст. ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» згідно з якою, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
В судовому засіданні, прокурор орієнтував суд на прийняття рішення про призначення матеріалів судового провадження до судового розгляду, не зважаючи на очевидність невідповідності обвинувального акта вимогам процесуального законодавства. Обвинувачена ОСОБА_3 та представник потерпілої сторони в судовому засіданні у вирішення вказаних питань поклалися на суд.
Заслухавши думку учасників процесу, співставивши їх з фактичним змістом обвинувального акта, який очевидно не відповідає вимогам процесуального законодавства, і зокрема, пряма невідповідність ст. 91, п. 2 та п. 3 ст. 291 КПК України, а тому, за даних обставин, обвинувальний акт не може бути предметом судового розгляду та відповідно до вимог ст. 314 КПК України, підлягає поверненню прокурору для приведення його у відповідність вимогам закону.
Відповідно до ст. 113 - 114 КПК України та з метою забезпечення ОСОБА_3 прав, передбачених ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», для приведення обвинувального акта у відповідність вимогам процесуального Закону, слід встановити строк, який не може перевищувати 3 ( трьох) днів з часу закінчення строку на апеляційне оскарження проголошеної ухвали.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 26, 91, 110, 113 -114 214, 284, 291, 314 - 316,368, 369, 370 КПК України,-

У Х В А Л И В:
Встановити строк на приведення обвинувального акта у відповідність до вимог процесуального законодавства, який не може перевищувати 3 (трьох) днів з часу закінчення строку на апеляційне оскарження даної ухвали.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення через суд, який ухвалив судове рішення.

Суддя ОСОБА_7