У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2016 року Слідчий суддя місцевого Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні у режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_3 на закриття кримінального провадження, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , у якій просить скасувати рішення (постанову) Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області про закриття кримінального провадження № 0003930 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Заявник в судовому засіданні вимоги підтримав та показав, що на досудовому розслідуванні в Приморському ВП м. Одеси ГУНП України в Одеській області перебуває КП № 0003930, відкрите 28.05.2015 р. на виконання ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 06.05.2015 р. і на підставі його заяви про злочин - за фактом смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_4 (ч. 1 ст. 115 КК України).

24.11.2015 р. він як потерпілий, перебуваючи у м. Одесі у службовому відрядженні, подав до Приморського відділу поліції клопотання про надання детальної інформації стосовно ходу, стадії розслідування кримінального провадження і т.п.

За місцем постійного проживання у м. Києві 01.12.2015 р. він отримав поштою відповідь органу поліції № 36/П-238 від 25.11.2015 р. за підписом слідчого ОСОБА_5 (поштовий штамп свідчить, що відправлено листа було 27.11.2015 р.). з якої з подивом дізнався, що, виявляється, кримінальне провадження № 0003930 було закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

П. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України передбачає у якості підстави для закриття кримінального провадження відсутність в діянні складу кримінального правопорушення. При цьому в листі слідчого мова йде про те, що фактичною причиною закриття кримінального провадження стала начебто відсутність в матеріалах справи ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 06.05.2015 р.

Твердження про відсутність вказаного судового рішення в органі поліції не відповідає дійсності. Ухвала слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 06.05.2015 р. з мокрими печатками суду надавалась органу слідства 27.05.2015 р. на виконання офіційно, через канцелярію, про що свідчить відповідний штамп на супровідному листі. Її отримання підтверджується відкриттям цього провадження вже наступного дня. Відповідно, її «відсутність» ніяк не могла впливати на прийняття будь-яких рішень по суті справи.

В порушення ст. 284 КПК, орган слідства так і не надав йому копію постанови про закриття кримінального провадження № 0003930. Вся інформація щодо цієї постанови відома лише з листа слідчого від 25.11.2015 р, до якого постанова також не додана. Вважає це порушенням процесуальних прав, зокрема, передбачені ст. 56 КПК України. За цією нормою, протягом кримінального провадження потерпілий має право знати сутність підозри та обвинувачення, бути повідомленим про обрання, зміну чи скасування щодо підозрюваного, обвинуваченого заходів забезпечення кримінального провадження та закінчення досудового розслідування, заявляти клопотання, одержувати копії процесуальних документів, письмові повідомлення, користуватись іншими правами. Згідно із ст. 40 КПК, слідчий несе відповідальність за законність і своєчасність здійснення процесуальних дій.

Розслідування з самого початку не проводилось належним чином, внаслідок чого одразу ж була втрачена суттєва можливість розкрити його по гарячих слідах.

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 809 від 19.03.2004 р., точний характер її смерті судово-медичним експертом не встановлений. Численні слідчі і прокурори, які протягом наступних років імітували розслідування цього злочину, так і не спромоглись зібрати належну доказову базу, якою можна було обґрунтовувати позицію слідства по справі. Адже він не може вважати належними доказами постійні твердження слідства про те, що ОСОБА_4 нібито «сама впала, вдарилась головою і вмерла», які не підтверджуються жодним доказом (у т.ч. експертизою) і не можуть бути пояснені нічим, окрім стійкого і злісного небажання правоохоронців виконувати свої прямі посадові обов`язки.

При особистому спілкуванні з трьома змінами медиків, у т.ч. «швидкої допомоги», які оглядали ОСОБА_4 безпосередньо після її знайдення і доставлення до лікарні, вони пояснили, що ушкодження, нанесені їй, які призвели до набряку мозку, травматичного субдурального крововиливу, внутрішньочерепної травми, носять явно насильницький характер і не могли проявитися внаслідок нещасного випадку - падіння без сторонньої «допомоги», на чому наполягають правоохоронці. У згаданому свідоцтві № 809 від 19.03.2004 р. вказується, що травма стала результатом ушкодження, нанесеного тупим предметом. Тобто, характер ушкоджень свідчить про напрямок і силу нанесення ударів потерпілій, а не про випадковість її падіння. Слідство не побажало зафіксувати це належним чином, у т.ч. навіть не були допитані згадані медичні працівники, на чому він неодноразово наполягав.

Слідством не були допитані усі особи, які вірогідно могли дати відповіді на ці запитання (у т.ч. численні родичі і друзі). Були проігноровані численні клопотання родичів загиблої про допит мешканців району, де її знайшли, дехто з яких особисто бачив біля місця розташування ОСОБА_4 в орієнтовний час скоєння побиття кількох осіб - чоловіків, одягнених в міліцейську форму. Саме останньою обставиною він здебільшого схильний пояснювати жорстку протидію, яка всі ці роки здійснюється стосовно його спроб знайти і покарати вбивць матері.

На підставі вищезазначеного вважає (постанову) Приморського ВП м. Одеси ГУНП України в Одеській області про закриття кримінального провадження № 0003930 незаконним і таким, що підлягає скасуванню, по причині порушення норм чинного законодавства України і ігнорування обставин справи, що супроводжували його ухвалення.

Відповідно до положень ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Вимоги зазначеної норми було порушено слідчим, що призвело до постановления незаконної та необгрунтованої постанови про закриття кримінального провадження.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК, потерпілим та його представником на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, як рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 304 КПК, скарги можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Прокурор в судове засідання не з`явився.

Розглянувши скаргу, вислухавши заявника, приходжу до висновку, що скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності.

Згідно п. 15 ч. 1 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких відноситься змагальність сторін.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, звернення з обвинувальним актом та підтримання державного обвинувачення у суді здійснюється прокурором. У випадках, передбачених цим Кодексом, повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення може здійснюватися слідчим за погодженням із прокурором, а обвинувачення може підтримуватися потерпілим, його представником. Захист здійснюється підозрюваним або обвинуваченим, його захисником або законним представником. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, слідчий суддя при розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може постановити ухвалу про скасування рішення слідчого чи прокурора або про відмову у задоволенні скарги про скасування такого рішення.

Керуючись ст.ст. 303-307, 318-380 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на закриття кримінального провадження задовольнити.

Постанову слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеської області ОСОБА_5 від 19.11.2015 року про закриття кримінального провадження № 0003930 від 28.05.2015 року скасувати.

Матеріали кримінального провадження направити до Одеської місцевої прокуратури № 3 для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

20.01.2016