Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 1-23/10
Провадження № -
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23.07.2010 рокум. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - Парахіної Є.В.,

при секретарі - Салівон В.І.,

з участю прокурора - Мандича С.М., Бутенка О.Л.,

адвокатів - ОСОБА_1 ОСОБА_2,

перекладача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві кримінальну справу по обвинуваченню КОГАЯ ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 222, ч. 2 ст. 366 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до змісту постанови про притягнення в якості обвинуваченого від 10.06.2009 року та обвинувального висновку, ОСОБА_6 предявлено обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 222 КК України, за наступних обставин:

24.04.2004 року ОСОБА_6 виконавчим комітетом Першотравневої міської ради Дніпропетровської області був зареєстрований суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою.

Згідно з трудовими договорами між ОСОБА_6 та фізичними особами, зареєстрованими Першотравневим міським центром зайнятості, у приватного підприємця були працевлаштовані наймані працівники, якими ОСОБА_6 керував, тим самим виконував організаційно-розпорядчі обов'язки, і був посадовою особою.

У квітні 2006 року, без офіційного оформлення приватний підприємець ОСОБА_6 найняв на роботу ОСОБА_5, яка виконувала обов'язки головного бухгалтера зі складання бухгалтерської та податкової звітності.

Влітку 2006 року ОСОБА_6, з метою шахрайства з фінансовими ресурсами, зловживаючи довірою ОСОБА_5, запропонував їй оформити для потреб його підприємства по виготовленню корейських салатів в банківській установі кредит.

З указаною метою, в жовтні 2006 року для оформлення ОСОБА_5 кредиту в АКІБ "Укрсиббанк", для надання в заставу майна оплатив послуги з експертної оцінки земельної ділянки загальною площею 1500 кв.м. в с. Жуки Полтавського району, та послуги з оцінки житлового будинку ОСОБА_5 за адресою: с. Жуки, вул. Щорса, 1-А.

Крім цього, приватний підприємець ОСОБА_6, будучи посадовою особою, зробив службове підроблення офіційного документу, а саме довідки про розмір заробітної плати ОСОБА_5, до якої вніс завідомо неправдиві відомості, які не відповідали дійсності, про те, що в період з квітня по вересень 2006 року ОСОБА_5 працювала на ПП "Когай" головним бухгалтером і отримувала щомісячно заробітну плату в розмірі 7 тис. 177 грн. 50 коп., на загальну суму 43 тис. 65 грн., яка була ним підписана.

24.10.2006 роки при наданні ОСОБА_5 до відділення № 388 АКІБ "Укрсиббанк" завідомо-неправдивого документу довідки про розмір заробітної плати, і документів приватного підприємця ОСОБА_6, який виступав поручителем, з ОСОБА_5 був оформлений кредитний договір про надання споживчого кредиту № 0 від 24.10.2006 року на загальну суму 144 тис. грн.

При оформленні кредиту ОСОБА_6 з метою шахрайства з фінансовими ресурсами, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його наслідки і бажаючи їх настання, підтвердив начальнику відділення ОСОБА_7 правдивість наданої ОСОБА_5 довідки про доходи, та мету використання кредитних коштів, тим самим надав банківській установі неправдиву інформацію.

Після цього, ОСОБА_6 заволодів ввіреними йому ОСОБА_5 кредитними коштами, які використав на свій розсуд на власні потреби, внаслідок чого кредитні зобов'язання не були виконані в повному об'ємі, чим банківській установі був спричинений матеріальну шкоду на вказану суму.

Відповідно до постанови про притягнення ОСОБА_6 як обвинуваченого та обвинувального висновку слідчим прокуратури Ленінського району м. Полтави його дії, які виразились в наданні громадянином-підприємцем завідомо неправдивої інформації банкам з метою отримання кредиту, тобто шахрайство з фінансовими ресурсами, кваліфіковано за ч. 1 ст. 222 КК України. Дії ОСОБА_6, що виразились у внесенні посадовою особою в офіційні документи завідомо неправдивих відомостей, що потягли тяжкі наслідки, кваліфіковано за ч. 2 ст. 366 КК України. Дії, які виразились в привласненні чужого майна грошових коштів ОСОБА_5 на загальну суму 144 тис. грн., які були ввірені йому, слідчим кваліфіковано за ч. 5 ст. 191 КК України.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_1 заявили клопотання про направлення справи в частині обвинувачення ОСОБА_6 на додаткове розслідування, посилаючись на таку його неповноту та неправильність, яка не може бути усунута в судовому засіданні. Вказував на відсутність в справі обєктивних доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_6 складу та події злочинів, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 222, ч. 5 ст. 191 КК України, порушення в ході досудового слідства вимог ст. 116 КПК України, у звязку з чим зібрані докази не можуть бути визнані належними та допустимими.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення клопотання.

Так, в ст. 116 КПК України встановлено, що досудове слідство проводиться в тому районі, де вчинено злочин. Коли місце вчинення злочину невідоме, а також з метою найбільш швидкого і повного розслідування його, слідство може проводитись за місцем виявлення злочину або за місцем перебування підозрюваного, обвинуваченого, або за місцем перебування більшості свідків.

Як вбачається з матеріалів справи, в ході перевірки в порядку нагляду за додержанням та застосуванням Закону України "Про банки та банківську діяльність", яка проводилась прокуратурою Ленінського району м. Полтави, виявлено факт службового підроблення ПП ОСОБА_6, у звязку з чим постановами прокурора району та слідчого прокуратури від 28.01.2009 року прийнято рішення про порушення відносно ОСОБА_6 кримінальної справи за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України, за ч. 5 ст. 191 КК України, відносно ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 191 КК України, справи обєднано в одне провадження та визначено підслідність по даній кримінальній справі за прокуратурою Ленінського району м. Полтави (т. 1 а.с. 1-7).

Враховуючи викладене, те, що досудове слідство проведено прокуратурою Ленінського району м. Полтави фактично за місцем виявлення злочину, приходжу до висновку про безпідставність доводів про порушення в ході досудового слідства вимог ст. 116 КПК України.

Доводи про недоведеність вини підсудного ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 222, ч. 5 ст. 191 КК України, відсутність події та складу злочинів в його діях, не можуть бути визнані судом достатньою підставою для направлення справи на додаткове розслідування, оскільки питання чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується підсудний, чи має це діяння склад злочину і якою саме статтею кримінального закону він передбачений, чи винен підсудний у вчиненні злочину відповідно до положень ст. 324 КПК України вирішуються судом при постановленні вироку.

Як встановлено в ст. 22 КПК України, прокурор, слідчий і особа, яка провадить дізнання, зобовязані вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об'єктивного дослідження обставин справи, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого, а також обставини, що помякшують і обтяжують його відповідальність.

Статтею 281 КПК України встановлено, що повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

В ході судового розгляду даної кримінальної справи встановлено таку неповноту та неправильність досудового слідства, яка не може бути усунута судом, в звязку з чим суд приходить до висновку, що справа в частині обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 222, ч. 5 ст. 191 КК України підлягає направленню для проведення додаткового розслідування.

Так. в судовому засіданні підсудний ОСОБА_6 вину у вчиненні інкримінованих діянь не визнав, пояснивши, що ініціатором оформлення кредитного договору в АКІБ "Укрсиббанк" була ОСОБА_5, кредит потрібен був саме їй, для якої мети йому невідомо. Він дійсно допомагав ОСОБА_5 оформити документи, необхідні для внесення належної їй земельної ділянки та домоволодіння в рахунок забезпечення кредитних зобовязань як іпотеки. ОСОБА_5 самостійно виготовила довідку про свою заробітну плату, до якої внесла неправдиві відомості про розмір доходів. Той факт, що він не причетний до виготовлення цієї довідки, підтверджується відсутністю у нього навичок роботи з компютером й тим, що в цьому документі невірно зазначено його ініціали. Він же підписав чистий аркуш паперу. Після отримання кредитних коштів ОСОБА_5 без його згоди, з власної ініціативи внесла їх частину в розмірі 40 тис. грн. на рахунок його підприємства, чим, зокрема, відшкодувала витрати, які він поніс, коли допомагав їй готувати документи для оформлення кредиту. Іншу частину цих коштів він згодом відшкодував в повному обсязі шляхом внесення платежів в рахунок погашення кредитної заборгованості ОСОБА_5 в АКІБ "Укрсиббанк". Кошти на підставі кредитного договору в банку отримувала саме ОСОБА_5, йому не передавала.

Відповідно до змісту диспозиції ч. 1 ст. 222 КК України, склад даного злочину утворюють дії з надання громадянином-підприємцем або засновником чи власником субєкта господарської діяльності, а також службовою особою субєкта господарської діяльності завідомо неправдивої інформації органам державної влади, органам влади Автономної Республіки Крим чи органам місцевого самоврядування, банкам або іншим кредиторам з метою одержання субсидій, субвенцій, дотацій, кредитів чи пільг щодо податків у разі відсутності ознак злочину проти власності.

Об"єктивну сторону злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, становлять дії з привласнення чи розтрати чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її віданні, якщо вони вчинені в особливо великих розмірах.

Аналізуючи зміст обвинувачення, предявленого ОСОБА_6, очевидним є його суперечливість, оскільки наявність в його діях складу одного з вищевказаних злочинів, виключає можливість наявності іншого.

Крім того, статтею 132 КПК України встановлено, що у постанові про притягнення як обвинуваченого повинно бути зазначено: хто склав постанову; місце і час її складання; назву справи; прізвище, імя та по батькові обвинуваченого, день, місяць та рік його народження; злочин, у вчиненні якого обвинувачується дана особа, час, місце та інші обставини вчинення злочину, наскільки вони відомі слідчому, і стаття кримінального закону, якою передбачений цей злочин.

Відповідно до ст. 223 КПК України після закінчення слідства і виконання вимог статей 217 - 222 цього Кодексу слідчий складає обвинувальний висновок. Обвинувальний висновок складається з описової і резолютивної частини. В описовій частині зазначаються: обставини справи як їх встановлено на досудовому слідстві; місце, час, способи, мотиви і наслідки злочину, вчиненого кожним з обвинувачених, а також докази, які зібрано в справі, і відомості про потерпілого; показання кожного з обвинувачених по суті предявленого йому обвинувачення, доводи, наведені ним на свій захист, і результати їх перевірки; наявність обставин, які обтяжують та помякшують його покарання. При посиланні на докази обовязково зазначаються аркуші справи. В резолютивній частині наводяться відомості про особу кожного з обвинувачених, коротко викладається суть предявленого обвинувачення з зазначенням статті кримінального закону, яка передбачає даний злочин. Обвинувальний висновок підписує слідчий з зазначенням місця і часу його складання.

Разом з тим, зі змісту постанови про притягнення ОСОБА_6 як обвинуваченого від 10.06.2009 року (т. 2 а.с. 130-132) та обвинувального висновку (т. 2 а.с. 192-203) вбачається, що при предявленні ОСОБА_6 обвинувачення за ст. ст. 222 ч. 1, 191 ч. 5 КК України вимоги ст. ст. 132, 223 КПК України слідчим виконано не в повному обсязі.

Так, зі змісту вищевказаних документів вбачається, що слідчим неконкретизовано спосіб вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 222 КК України, не зазначено, які саме шахрайські дії та коли вчинено ОСОБА_6 з метою одержання кредиту (з урахуванням того, що Позичальником по кредитному договору № 0 від 24.10.2006 року, укладеному в АКІБ "Укрсиббанк", була ОСОБА_5Ю.), не зазначено коли саме, на які цілі та в якому розмірі витрачено ОСОБА_6 кошти, отримані на підставі кредитної угоди в АКІБ "Укрсиббанк".

Неконкретним є також обвинувачення, предявлене ОСОБА_6 за ч. 5 ст. 191 КК України. Так, слідчим нечітко викладено обєктивну сторону вказаного злочину місце, час та спосіб його вчинення, не зазначено де, коли та яким чином ОСОБА_5 ввірено ОСОБА_6 кошти в сумі 144 тис. грн., отримані на підставі кредитного договору № 0 від 24.10.2006 року в АКІБ "Укрсиббанк"; неконкретизовано, з якою саме метою ОСОБА_5 передавала ОСОБА_6 кошти, як не зазначено коли і яким чином він всупереч її волі привласнив ці кошти.

Не містять необхідних фактичних даних також й матеріали кримінальної справи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що органами досудового слідства фактично не вжито жодних заходів до перевірки й встановлення фактичних даних на підтвердження того, з якою метою отримано ОСОБА_5 кредит в АКІБ "Укрсиббанк" згідно кредитного договору № 0 від 24.10.2006 року, чи передавались нею кошти в сумі 144 тис. грн.., отримані в Банку, ОСОБА_6, яким чином, коли, на які цілі, в якому розмірі та ким з обвинувачених ці гроші були витрачені, як не здійснено будь-яких дій з метою з'ясування, чи дійсно вказані кошти перебували в розпорядженні ОСОБА_6

Договір займу від 24.10.2006 року, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_5, а також розписка від імені ОСОБА_6 від 14.11.2006 року (т. 1 а.с. 24, 25) даних про отримання ним від ОСОБА_5 будь-яких коштів не містять, в цих документах ОСОБА_6 вказує лише про своє зобовязання погасити заборгованість ОСОБА_5 за кредитним договором № 0 від 24.10.2006 року, укладеним з АКІБ "Укрсиббанк". Разом з тим, органами досудового слідства при предявленні обвинувачення ОСОБА_6 за ст. ст. 222, 191 КК України не дано оцінки тому факту, що вищезазначене зобовязання не суперечить змісту кредитної угоди, згідно якої ОСОБА_6 виступив поручителем та зобовязався відповідати перед АКІБ "Укрсиббанк" в повному обсязі за виконання ОСОБА_5 кредитних зобовязань.

В ході досудового слідства обвинуваченим ОСОБА_6 приєднана до справи роздруківка по рахунку № 5436 (т. 2 а.с. 158-171), яка згідно його пояснень в судовому засіданні відображає рух коштів його приватного підприємства та згідно якої 25.10.2006 року на вказаний рахунок надійшли кошти в якості повернення фінансової допомоги в сумі 40000 грн.

При цьому, слідчим не вжито жодних заходів до дослідження первинних документів діяльності ПП ОСОБА_8 в 2006 році, не перевірявся факт надходження й використання ним в жовтні-листопаді 2006 року коштів в сумі 144 тис. грн., в тому числі шляхом проведення виїмки документів бухгалтерського та податкового обліку, їх огляду та аналізу, і за наявності певних вихідних даних та у разі необхідності, призначення відповідних судових експертиз.

Враховуючи неконкретність та суперечливість предявленого ОСОБА_6 обвинувачення за ознаками злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 222 КК України, яке ґрунтується на одночасних твердженнях про отримання безпосередньо ним кредитних коштів в АКІБ "Укрсиббанк" та про отримання одержаних в Банку коштів від ОСОБА_5 з подальшим їх незаконним привласненням, суд приходить до висновку, що вищевказані факти, неправильність досудового слідства та порушення вимог кримінально-процесуального законодавства є такими, що не можуть бути усунуті судом, є настільки істотними, що перешкоджають вирішенню питання про винуватість ОСОБА_6

Відтак, висновок про наявність в діях ОСОБА_6 ознак злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 222 КК України, органами досудового слідства зроблений передчасно, ґрунтується на доводах, не підкріплених сукупністю належних та допустимих доказів. Враховуючи викладене, беручи до уваги, що з метою усунення неповноти та неправильності, допущеної під час досудового розслідування кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_6, необхідно вчинити значний обсяг слідчих дій з метою встановлення необхідних фактичних даних, додатково та більш детально допитати обвинувачених, свідків, провести виїмки та у разі необхідності відповідні судові експертизи, вчинити інші слідчі дії з метою перевірки показань учасників процесу, зважаючи на значний обсяг та характер слідчих дій, які необхідно провести, що не є притаманною суду функцією, суд приходить до висновку про необхідність повернення справи в цій частині прокурору для організації додаткового розслідування.

В ході додаткового розслідування необхідно усунути вищевикладені недоліки, повно, всебічно провести розслідування по справі, перевірити твердження підсудного ОСОБА_6 про непричетність до вчинених злочинів, здобути достовірні та переконливі докази наявності в його діях складу злочинів, та в залежності від встановлених обставин прийняти обґрунтоване рішення з дотриманням вимог кримінально-процесуального закону.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 22, 273, 281 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Матеріали кримінальної справи по обвинуваченню КОГАЯ ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 222 КК України, направити прокурору Ленінського району м. Полтави - для організації додаткового розслідування.

На постанову протягом семи діб з дня її винесення може бути подана апеляція до Апеляційного суду Полтавської області.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_9