Справа № 346/4501/15-к
Провадження № 1-кп/346/289/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2015 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши в судовому засіданні в залі судових засідань в м.Коломиї клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , який обвинувачується за ч.3 ст.190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

28.09.2015 року до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області надійшло дане кримінальне провадження, внесене в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за №0000259 від 24.12.2012 року, а 15.10.2015 року - клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 із тримання під вартою на домашній арешт.

ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він умисно з корисливих мотивів, зловживаючи довірою потерпілого, з метою заволодіння його майном, на початку лютого 2006 року попросив позичити йому грошові кошти в сумі 4 000 доларів США, що згідно з курсом НБУ станом на момент вчинення злочину складало 20 200 грн., які зобов`язався повернути найближчим часом, однак, наміру повертати їх обвинувачений не мав. Крім того, 13.02.2006 року, продовжуючи свої злочинні дії, об`єднані єдиним умислом та загальною метою щодо заволодіння шахрайським способом майном потерпілого, обвинувачений повідомив останньому неправдиву інформацію щодо негайної потреби у коштах в сумі 1000 доларів США, що згідно з курсом НБУ станом на вказану дату складало 5 050 грн., для демонстрації їх іншій особі без їх використання, які зобов`язався повернути наступного дня. Однак, наміру повертати потерпілому і ці кошти обвинувачений не мав. Таким чином, 02.02. та 13.02.2006 року в приміщенні магазину «Мобілка», де потерпілий здійснював підприємницьку діяльність з роздрібної торгівлі мобільними телефонами, та, будучи введеним в оману, добровільно передав обвинуваченому відповідно 4 000 та 1 000 доларів США.

Продовжуючи свої злочинні дії, обвинувачений запропонував потерпілому придбати вживану побутову техніку в Республіці Польща, переконавши його в тому, що вказана дія є вигідною для потерпілого. Вони разом приїхали до Республіки Польща, де потерпілий придбав приблизно 40 телевізорів іноземного виробництва за ціною 5000 доларів США, що згідно з курсом НБУ станом на момент вчинення злочину складало 25 250 грн. Після перевезення придбаних телевізорів на територію України обвинувачений з метою заволодіння майном потерпілого, запропонував останньому передати їх для перевірки технічної справності до телемайстра, що потерпілий, довіряючи обвинуваченому, виконав. Після цього останній, реалізовуючи свої злочинні наміри, протягом вересня і по 23.10.2006 року забрав після ремонту без дозволу та відома потерпілого придбані ним телевізори та розпорядився ними на власний розсуд.

Крім того, обвинувачений запропонував потерпілому придбати за низькими цінами партію мобільних телефонів та переконав його у тому, що вказана дія є вигідною для потерпілого. Так, 18.10.2006 року останній в приміщенні приватного підприємства «Альфа і К» (м.Київ, вул. Лебединська,3 «б»), будучи введеним в оману, добровільно передав обвинуваченому грошові кошти в сумі 14 500 доларів США, вважаючи, що купує мобільні телефони. З цих коштів обвинувачений незаконно заволодів 7 500 доларами США, що згідно з курсом НБУ на той час становило 37 875 грн., та розпорядився ними на власний розсуд.

Таким чином, обвинувачений незаконно заволодів грошовими коштами потерпілого на загальну суму 88 375 грн., чим спричинив йому матеріальну шкоду у великих розмірах станом на момент вчинення інкримінованого злочину.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ризики, які були підставою для обрання цього запобіжного заходу на стадії досудового розслідування та вказані в ухвалі слідчого судді Коломийського міськрайонного суду від 10.09.2015 року, на даний час не змінились.

Потерпілий погодився з думкою прокурора.

Захисник та обвинувачений підтримали подане захисником письмове клопотання про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт з підстав, вказаних в останньому. Зокрема, на думку захисника, на даний час ризики, передбачені ст.177 КПК України, відсутні або мінімальні, враховуючи наявність у обвинуваченого постійного місця проживання, непрацездатних батьків, малолітньої дочки, а також відсутність за час досудового слідства та раніше будь-яких порушень обов`язків як підозрюваного, обвинуваченого. Немає жодних підстав стверджувати про наявність ризику переховування обвинуваченого від правосуддя, знищення доказів, незаконного впливу на свідків, оскільки досудове розслідування завершене. ОСОБА_5 є не судимий та не притягався раніше до кримінальної відповідальності. Отже, немає жодних підстав стверджувати про вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, та вивчивши матеріали провадження, приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень п.1 с.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Згідно з ч.2 цієї статті підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні вищевказаних клопотань суд враховує, що 27.12.2012 року органом досудового розслідування складено письмове повідомлення ОСОБА_5 про підозру, яке відповідно до ч. 1 ст. 278, ч. 3 ст. 111, ст. 135 КПК України відправлене останньому рекомендованим листом за його відомим місцем проживання. 29.12.2012 року досудове розслідування в даному кримінальному провадженню зупинено і оголошено підозрюваного у міжнародний розшук. 20.08.2015 року досудове розслідування у кримінальному провадженні відновлено та щодо підозрюваного ОСОБА_5 за його відсутності обрано запобіжний захід у вигляді тримання під ватрою. Підозрюваний ОСОБА_5 після видачі компетентним органом Італійської Республіки конвойований до Коломийського МВ УМВС України в Івано-Франківській області та 09.09.2015 року о 04 год. 00 хв. його поміщено в ізолятор тимчасового тримання.

Тому суд приходить до висновку про неможливість застосування до обвинуваченого інших більш м`яких запобіжних заходів, оскільки вони будуть недостатніми для запобігання вищевказаним ризикам та забезпечення виконанню обвинуваченим процесуальних обов`язків та судових рішень.

Отже, застосований раніше запобіжний захід підлягає продовженню, а не зміні на більш м`який.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 183, 331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , продовжити на строк 60 днів, а саме до 02 січня 2016 року включно із раніше встановленим розміром застави 80 (вісімдесят) розмірів мінімальної заробітної плати, що становить 97 440 гривень.

У разі внесення застави у вказаному розмірі обвинувачений ОСОБА_5 зобов`язується: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатись з постійного місця проживання без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця проживання або роботи.

Копію ухвали направити сторонам кримінального провадження та начальнику Івано-Франківської установи виконання покарань (№12).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1