Номер провадження: 11-кп/785/1626/15
Номер справи місцевого суду: 523/4780/14-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.12.2015 року м. Одеса

Колегія судів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

за участю прокурора: ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

та захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 02.10.2015 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, раніше судимий:
11.01.2007р. за ст. 309 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 п.3, 4 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, строк якого встановлений 2 роки;
03.06.2009р. за ст.ст. 121 ч.1, 309 ч.2, 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України остаточно призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі, згідно постанови від 22.12.2011р. звільнений умовно-достроково на 9 місяців 05 днів не відбутого строку покарання,
засуджений за ст. 115 ч.1 КК України до 10 (десяти) року позбавлення волі, з поміщенням в кримінально-виконавчу установу закритого типу.

ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_7 визнаний винним в скоєні наступного кримінального правопорушення.
Так, 06.11.2013р. о 13 год. 45 хв. ОСОБА_7 , знаходячись біля храму ОСОБА_9 матері, який розташований за адресою: м. Одеса, пр-т. Добровольського № 110, в ході спільного вживання алкогольних напоїв та раптово виниклого конфлікту, на ґрунті особистої неприязні, маючи намір на умисне вбивство малознайомого громадянина ОСОБА_10 , наніс останньому ножові поранення в область життєво важливих органів, а саме: одне проникаюче колото-різане поранення грудної клітини з пораненням серця, одне проникаюче поранення живота з пораненням підшлункової кишки та одне колото-різане поранення м`яких тканин лівої тім`яної області, які призвели до смерті останнього.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 просить змінити вирок, застосувавши до ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі, встановивши як найменший строк, що передбачений санкцією ст. 115 ч.1 КК України, який буде достатній та необхідний для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, зв`язку з тим, що судом при призначені покарання не було взято до уваги пом`якшуючі обставини справи, а саме: щире каяття засудженого, сприяння слідству у розкритті вказаного злочину, бажання відшкодувати моральну та матеріальну шкоду сім,ї потерпілого у випадку, якщо будуть заявлені конкретні вимоги.
Заслухавши виступ судді-доповідача, виступи захисника ОСОБА_8 , засудженого ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу та засуджений ОСОБА_7 в останньому слові просив задовольнити подану скаргу, виступ прокурора прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , який заперечував в задоволенні поданої апеляційної скарги та просив вирок суду залишити без змін, перевіривши та дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Так, вина засудженого ОСОБА_7 в тому обсязі як це визнав суд, встановлена доказами, приведеними у вироку, яким дана належна оцінка.
Не оскаржується скоєне і в поданій апеляції.
Вирок у відношенні ОСОБА_7 є законним та обґрунтованим, оскільки судом прийнято мотивоване рішення по справі, кваліфікація дій ОСОБА_7 за ст. 115 ч.1 КК України, за ознаками умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (вбивство), правильна, а міра покарання йому призначена у відповідності до вимог Закону, з урахуванням ступені тяжкості скоєного злочину, його суспільну небезпеку, даних про особу підсудного.
До обставин, які згідно ст. 66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції, мотивовано відніс його позитивні характеристики.
Відповідно до характеристики за місцем проживання, даною селищним головою Доманівської селищної ради Доманівського району Миколаївської області, ОСОБА_7 за час проживання в с.Доманівці з 13.03.2001 року по 01.08.2002 року працював в Доманівській селищній раді технічним працівником по благоустрою та контролером, проявив себе відповідальним, добросовісним працівником, користувався повагою колег (т.1 а.с.32 матеріалів кримінального провадження).
Згідно характеристики за місцем працевлаштування, ОСОБА_7 з липня 2013 року по вересень 2013 року пропрацював в «Сіті центрі Котовський» різноробочим, виявив себе працелюбним, в колективі дружній, товариський, особливих зауважень не мав (т.2 а.с.97 матеріалів кримінального провадження).
Крім того, при призначенні покарання колегія суддів, приймає до уваги, що згідно довідки Доманівської ЦРЛ №304, ОСОБА_7 перебуває на обліку у лікаря-нарколога, на «Д» обліку перебуває з 2006 року, тимчасово був знятий з обліку у зв`язку із поміщенням до місць позбавлення волі, після звільнення за допомогою не звертався в 2013 році. Крім того, знаходиться на «Д» обліку у лікаря-психіатра (т.2 а.с.96 матеріалів кримінального провадження).
Також при призначенні покарання ОСОБА_7 суд першої інстанції, мотивовано врахував його сімейний стан, який проживає з матір`ю, та молодшим братом, виховувався в неповній родині, оскільки батьки давно розлучилися.
Однак в той же час, до обставин, які згідно ст. 67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції, аргументовано відніс скоєння кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
Крім того, при призначенні покарання ОСОБА_7 суд першої інстанції, доцільно врахував, що обвинувачений 11.01.2007 року Ленінським районним судом м.Миколаєва був засуджений за ст.309 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 п.3, 4 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 2 роки з покладанням відповідних обов`язків; 03.06.2009 року Доманівським районним судом Миколаївської області був засуджений за ст.ст.121 ч.1, 309 ч.2, 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м.Миколаєва від 11.01.2007 року та остаточно призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі, згідно постанови Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.12.2011 року звільнений умовно-достроково на 9 місяців 05 днів не відбутого строку покарання.
Та по сплину такого короткого проміжку часу після умовно-дострокового звільнення, будучи раніше неодноразово судимим, маючи не погашену та не зняту, в установленому порядку, судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив і знову вчинив протиправне діяння, а саме в денний час доби, біля храму Володимирської Ікони Божої матері, неподалік від ринку, де знаходяться багато людей, скоїв особливо тяжке кримінальне правопорушення, посягнув на життя людини, що свідчить про його зневажливе ставлення до загальноприйнятих норм моралі, і встановленим законам держави.
Крім того, при призначенні покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції, мотивовано врахував і холоднокровне відношення обвинуваченого до скоєного ним кримінального правопорушення, адже ОСОБА_7 , скоївши злочин відносно ОСОБА_10 , діючи нахабно, зневажаючи всіма принципами загальноприйнятих норм моралі, розуміючи пагубність скоєного ним злочинного вчинку, значення цьому не надав, станом здоров`я потерпілого не поцікавився, хоча достовірно про стан його смерті він не знав, про що вказував, даючи свої покази в судовому засіданні, термінового доставлення потерпілого до медичного закладу з метою використання щонайменшої можливості збереження його життя та здоров`я, карету швидкої допомоги сам не викликав, правоохоронні органи про скоєний ним злочин відносно потерпілого не повідомив, з метою уникнення його від кримінальної відповідальності, а направився додому, що підтверджується як показами самого обвинуваченого, так і допитаною в ході судового розгляду свідка ОСОБА_11 . Та лише в послідуючому, після проведення працівниками правоохоронних органів розшукових заходів обвинуваченого було встановлено, та затримано.
З наведених підстав, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду є Законним та мотивованим, а покарання ОСОБА_7 було призначено у чіткій відповідності до вимог Закону, а тому вирок не підлягає скасуванню чи зміні.
Керуючись: ст. ст. 407 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 02.10.2015 року, у відношенні: ОСОБА_7 - без змін.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підпис) (підпис) (підпис)

Копія вірна.

Суддя апеляційного суду ОСОБА_2