Справа № 760/5453/14-к
Провадження № 1-кс/760/1556/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2014 року слідчий суддя Солом`янський районний суд міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого СВ Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві старшого лейтенанта міліції ОСОБА_3 , прокурора прокуратури Солом`янського району м. Києва ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві старшого лейтенанта міліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором прокуратури Солом`янського району м. Києва ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0002138, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.03.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Москва Російської Федерації, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві старшого лейтенанта міліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором прокуратури Солом`янського району м. Києва ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у виді тримання під вартою.

Дане клопотання обґрунтоване тим, що в провадженні СВ Солом`янського РУ ГУМВС України в м. Києві перебуває кримінальне провадження №0002138 від 16.03.2014 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , 16.03.2014, приблизно о 08.00 годин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будинку № 193 по вулиці Борщагівській в м. Києві, з мотивів явної неповаги до суспільства, із застосуванням предмета схожим на пістолет грубо порушив громадський порядок.

Таким чином, в діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 4 ст. 296 КК України.

16.03.2014 ОСОБА_6 , пред`явлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Посилається на те, що підозрюваний ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, який відповідно до ч. 4 ст. 296 КК України, карається позбавленням волі на строк від трьох до семи років. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали дане клопотання з зазначених у ньому підстав.

В судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотання, пославшись на те, що слідчим не доведено наявність ризиків, визначених у ст.177 КПК України, а також вказавши на недоведеність слідчим та прокурором того, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, одночасно вказав, що підозрюваний має постійне місце проживання.

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав думку захисника.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

16.03.2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №002138 внесені відомості про кримінальне провадження за ч. 4 ст. 296 КК України, у вчинені якого підозрюється ОСОБА_6 якому повідомлено про підозру 16.03.2014 року.

ОСОБА_6 органами досудового розслідування фактично затримано 16.03.2014 року о 08 годині 25 хвилин.

У ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» наголошується, що суди при розгляді справ застосовують Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

У практиці ЄСПЛ визначено, що існування обґрунтованої підозри щодо вчинення заявником тяжкого злочину спочатку може виправдовувати тримання під вартою, але тяжкість обвинувачення не може сама по собі бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою (рішення у справі «Єчус проти Литви»).

Згідно з п. 3 ст. 5 Конвенції зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою, які мають бути чітко сформульовані (рішення ЄСПЛ у справах «Яблонський проти Польщі», «I.A. проти Франції», «Іловецький проти Польщі»). У всіх випадках, коли ризик ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення ЄСПЛ у справі «Вренчев проти Сербії»).

Крім того у рішенні ЄСПЛ у справі «Чахла проти Сполученого Королівства», зазначено, що будь-яке позбавлення волі має здійснюватися не тільки у відповідності із основними процесуальними нормами національного права, але також відповідати меті ст. 5 Конвенції, тобто захищати людину від свавільного позбавлення волі».

Слідчий суддя звертає увагу на те, що сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту (рішення ЄСПЛ у справі «Ніколова проти Болгарії»). Слідчий суддя під час розгляду даного клопотання також враховує положення, викладені у рішенні ЄСПЛ по справі «Ноймайстер проти Австрії», відповідно до якого позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі.

Відповідно до ст. 9 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права (ратифікований Українською РСР 19 жовтня 1973 року), утримання під вартою осіб, які чекають судового розгляду, не повинно бути загальним правилом, але звільнення може здійснюватися в залежності від надання гарантій явки в суд.

В п. 1 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» (далі інформаційний лист) зазначено, що при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки слідчим та прокурором не було доведено, що заявлені ризики виправдовують тримання ОСОБА_6 під вартою, а сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , не може бути безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою.

Разом з цим, слідчий суддя вбачає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту у зв`язку з наступним.

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

У відповідності до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим, вбачається за можливе застосувати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, а саме домашній арешт за місцем його проживання та покласти на нього обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Оцінивши в сукупності усі обставини кримінального провадження, у тому числі, що ОСОБА_6 , підозрюється у вчинені злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, міцність його соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, вважаю застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту є достатнім для запобігання ризикам, визначеним у ст. 177 КПК, зокрема, спробам підозрюваного ОСОБА_6 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Одночасно з цим, суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного декілька обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ст. ст. 1, 5, 176, 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 199, 202, 372 КПК України, Законами України «Про міжнародні договори України», «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», інформаційним листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України»,

У Х В А Л И В:

В клопотанні слідчого СВ Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві старшого лейтенанта міліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором прокуратури Солом`янського району м. Києва ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0002138, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.03.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Москва Російської Федерації, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком до 16.05.2014 року включно, заборонивши ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати житло за адресою АДРЕСА_1 з 20 години вечора до 07 години ранку наступного дня.

На підставі ч.5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною їхньою вимогою, залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися з місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання слідчому СВ Солом`янського РУГУ МВС України в м. Києві старшому лейтенанту міліції ОСОБА_3 свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у випадку їх наявності.

Роз`яснити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Виконання ухвали доручити органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, а саме Солом`янському РУГУ МВС України в м. Києві

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора прокуратури Солом`янського району м. Києва ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1