Козелецький районний суд Чернігівської області
В И Р О К

іменем України

«24» вересня 2010 року Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - Іванюка Т.І.,

при секретарі - Дідовець М.І.,

за участю прокурора Рябця О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Козелець кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, не одруженого, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого 2 квітня 2010 року Дарницьким районним судом м. Києва по ст. 309 ч. 1 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі та звільнений від призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік, судимість не знята і не погашена в установленому законом порядку,

по ч. 1 та ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

підсудний ОСОБА_1 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку) та таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно.

Дані злочини вчинені підсудним при наступних обставинах:

13 травня 2010 року, близько 16-ї години 30 хв. ОСОБА_1 по вул. Садова в с. Чемер Козелецького району побачив лежачого на землі гр. ОСОБА_2, який був у нетверезому стані і спав. Біля нього ОСОБА_1 побачив мобільний телефон марки «Самсунг» бувший у використанні. Усвідомлюючи, що даний мобільний телефон належить ОСОБА_2, він викрав його та розпорядився на власний розсуд. Своїми діями ОСОБА_1 завдав потерпілому ОСОБА_2 матеріальної шкоди на загальну суму 130 гривень.

16.05.2010 року продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_1 близько 15-ї години зайшов на подвіря ОСОБА_2, яке розташоване в с. Чемер вул. Воровського, 3, з метою роз просити останнього про автомобіль. Зайшовши у будинок, він покликав ОСОБА_2, та, не отримавши відповіді, зрозумів, що вдома нікого не має. Зібравшись виходити, побачив на столі у кімнаті зарядний пристрій від телефону «Самсунг» та наручний годинник «Командирський». У цей час у нього виник умисел на викрадення цього майна, що він і зробив. Викрадене використав на власні потреби. Крадіжкою завдовів потерпілому ОСОБА_2 матеріальних збитків на загальну суму 140 гривень.

Винуватість підсудного у вчиненні злочину підтверджується такими доказами:

підсудний ОСОБА_1 як на досудовому слідстві так і в судовому засіданні свою вину у вчиненні даних злочинів визнав повністю та показав, що 13 травня 2010 року близько 16-ї години 30 хв. він повертався додому по вул. Садовій, де побачив пяного ОСОБА_2 який спав на землі. Біля останнього він помітив мобільний телефон, та користуючись станом ОСОБА_2, викрав його. Даним телефоном користувався на власний розсуд.

16 травня 2010 року близько 15-ї години він прийшов до господарства ОСОБА_2, щоб запитати у нього, чи не продасть він йому автомобіль «Таврія». Він погукав останнього. Але йому ніхто не відповів, тоді він зайшов у будинок через незачинені двері. Погукавши знову, зрозумів, що господаря вдома не має. Зібравшись вже виходити, побачив у одній із кімнат на столі зарядний пристрій від мобільного телефону та наручні часи «Командирські». В цей час у нього виник умисел на крадіжку, а тому він поклав дані речі собі у кишеню, та залишив господарство. Викрадене використовував на власні потреби. Дані речі 18 травня 2010 року у нього вилучили працівники міліції. Висловив щире каяття у скоєному.

Підсудний ОСОБА_1 погодився розглянути справу в спрощеному порядку, відмовився від дослідження доказів, пояснив при цьому, що він правильно розуміє зміст пред'явленого йому обвинувачення і порядок дослідження доказів по справі, порядок апеляційного оскарження, про що власноручно написав відповідну заяву, з чим погодився прокурор, а тому суд провів судове засідання згідно ч. 3 ст. 299 КПК України.

Враховуючи обсяг досліджених доказів у судовому засіданні, суд вважає доказаним, що підсудний ОСОБА_1 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку) та таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно. Тому дії ОСОБА_1 вірно кваліфікуються за ч. 1 та ч. 2 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує визнання вини і щире каяття у вчиненому злочині, давання правдивих показів під час досудового слідства та у суді, сприяв розкриттю злочину, і визнає дані обставини такими, що помякшують покарання.

Обставин, які обтяжують покарання підсудного не встановлено.

При цьому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного, який негативно характеризується за місцем проживання, ніде не працює, злочини скоїв під час іспитового строку, судимість за попередній злочин не знята і не погашена в установленому законом порядку, що свідчить про небажання його стати на шлях виправлення, і вважає необхідним призначити підсудному ОСОБА_1 покарання, що передбачене санкціями ч. 1 та ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі. Оскільки, підсудний ОСОБА_1 вчинив два злочини, то покарання необхідно призначати відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим. Крім цього ОСОБА_1 вчинив нові злочини після постановлення вироку від 2 квітня 2010 року Дарницького районного суду м. Києва, тобто до повного відбуття покарання, тому йому необхідно призначати покарання відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КК України.

Цивільний позов потерпілим ОСОБА_2 не заявлений.

Керуючись ст. ст. 323 і 324 КПК України, суд

з а с у д и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання:

●по ч. 1 ст. 185 КК України - 1 рік позбавлення волі;

●по ч. 2 ст. 185 КК України 2 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_1 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим 2 (два) роки позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком, частково, два місяці позбавлення волі, приєднати не відбуту частину покарання за вироком від 2 квітня 2010 року Дарницького районного суду м. Києва, і остаточно призначити ОСОБА_1 покарання у вигляді 2-х (двох) років 2-х (двох) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід підписку про невиїзд ОСОБА_1 залишити до набрання вироком законної сили.

Речові докази по справі мобільний телефон марки «Самсунг», зарядний пристрій до нього, наручні часи «Командирські», які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_2, залишити останньому за належністю (а.с. 44-45).

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судові витрати за проведення судової експертизи в сумі 433 (чотириста тридцять три) гривні 44 коп. (а.с. 52).

На вирок може бути подана апеляція протягом пятнадцяти діб з моменту проголошення до апеляційного суду Чернігівської області.

С у д д я