Провадження № 1-кс/344/3676/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2015 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора військової прокуратури Івано-Франківського ОСОБА_3 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду клопотання про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого покликався на те, що 18.06.2013р. ОСОБА_4 отримав на Деревообробному заводі ДП «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» від матеріально-відповідальної особи ОСОБА_5 товарно-матеріальні цінності: верстат фугувальний СФ-6 б/в, інв. №123, верстат рейсмусний СР-6, б/в, інв. №125, верстат ФСШ, б/в, інв. №223, верстат шліфувальний БС-2М, б/в, інв. №116, ножі рейсмусні у кількості 6 штук, про що власноручно розписався у накладній №7 від 18.06.2013р. та акті прийому-передачі матеріальних цінностей від Деревообробного заводу до Прикарпатського військового лісгоспу. В подальшому зазначені товарно-матеріальні цінності у Прикарпатський військовий лісгосп доставлені не були, а у зв`язку із укладенням між тво начальника Прикарпатського військового лісгоспу ДП «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_6 договору ремонту обладнання, який зареєстрований на зазначеному підприємстві під №211 від 21.06.2013р., передані ОСОБА_6 згідно акту прийому передачі, окрім верстату фугувального СФ-6 б/в, інв. №123 та 4 ножів рейсмусних. Тобто, 18.06.2013р., перебуваючи на території державного підприємства «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» (м. Івано-Франківськ, вул. Ребета, 6), тво начальника Прикарпатського військового лісгоспу ДП «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» ОСОБА_4 , у порушення своїх вищевказаних службових обов`язків, зловживаючи своїм службовим становищем, вчинив розтрату майна зазначеного лісгоспу, а саме верстату фуговального СФ-6, інвентарний №123, балансовою вартістю 1456,81грн. та ножів рейсмусних у кількості 4 шт., вартістю 110 грн. кожен, а всього на загальну суму 1896,81грн. Продовжуючи свою протиправну діяльність, у один із днів вересня 2013р. ОСОБА_4 , перебуваючи на території державного підприємства «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» (м. Івано-Франківськ, вул. Ребета, 6), використовуючи надані йому службові повноваження як керівнику Прикарпатського військового лісгоспу, повторно маючи намір заволодіти товарно-матеріальними цінностями, що перебували у матеріально-відповідальної особи старшого майстра комірника Деревообробного заводу державного підприємства «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» ОСОБА_5 , користуючись відсутністю останнього на роботі, бездокументально отримав від директора ДОЗу ОСОБА_7 мотонасос, який через деякий час повернув і компресор ЕЛПА ЕЛКУ 0,85/7-330, балансовою вартістю 13333,34грн., який привласнив. Зазначеними діями ОСОБА_4 спричинив матеріальну шкоду вказаному державному підприємству та інтересам держави на загальну суму 15230,15грн., яку не відшкодував.

Матеріалами клопотання також зазначено, що 29.09.2015р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.09.2015р. ОСОБА_4 належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 69546грн., тому з метою можливого подальшого забезпечення цивільного позову на думку прокурора слід накласти арешт на вказане вище майно підозрюваного.

В той же час на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України з метою забезпечення арешту майна вважаю за доцільне розглянути дане клопотання без повідомлення його власників.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, покликаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задоволити.

Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Так, в судовому засіданні встановлено, що відомості вчинений злочин 03.08.2015р., відповідальність за який передбачено ч. 3 ст. 191 КК України, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000100, та у вчиненні якого 29.09.2015р. повідомлено про підозру ОСОБА_4 .

З матеріалів клопотання вбачається, що спричинена ОСОБА_4 матеріальна шкода вказаному вище державному підприємству та інтересам держави на загальну суму 15230,15грн. останнім не відшкодована.

Встановлено, що ОСОБА_4 на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Відтак, враховуючи вищенаведене, та те, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено необхідність накладення арешту на вказане вище майно підозрюваного з метою забезпечення можливого цивільного позову, вважаю, що клопотання є обґрунтованим і його слід задоволити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Клопотання задоволити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: Івано-Франківська область, Косівський район, с. Соколівка, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , а саме на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1