Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/1584/15-к
Провадження № 1-кс/499/81/15
У Х В А Л А

Іменем України

"16" грудня 2015 р. смт.Іванівка

Слідчий суддя Іванівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю учасників кримінального провадження: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого, ОСОБА_3 , розглянувши в залі суду на підставі документів кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000474 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, клопотання слідчого Іванівського відділення поліції Біляївського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

До Іванівського районного суду Одеської області надійшло клопотання слідчого СВ Іванівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 (далі слідчий) погодженого з прокурором прокуратури Іванівського району, Одеської області ОСОБА_5 про арешт автомобіля марки ВАЗ 2103 білого кольору державний номер НОМЕР_1 , «кузов НОМЕР_2 » (далі автомобіль), який належить ОСОБА_3 , мотивуючи свої вимоги тим, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та вжиття даних заходів має суттєве значення.

Слідчим суддею за відсутності клопотань від учасників процесуальної дії в порядку визначеному ч.1 ст.107 КПК України, прийнято рішення про не проведення фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів.

В судовому засіданні слідчий, підтримала клопотання про арешт майна, мотивуючи це тим, що тимчасово вилучене майно є речовим доказом у кримінальному провадженні, яке зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Особа у володінні якої перебуває автомобіль ОСОБА_3 , не заперечував проти задоволення клопотання, та зазначив, що придбав автомобіль у ОСОБА_6 , який перебуває у його розпорядженні.

Дослідивши клопотання та матеріали додані до нього, слідчий суддя вважає, що клопотання має бути задоволене з наступних підстав.

13 грудня 2015 року відомості про можливе вчинення кримінального правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000474, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України.

Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено (ч. 1, п.1, 4 ч. 2 ст. 167 КПК України).
Арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його (ч.1 ст. 170 КПК України).

Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу (ч.2 ст. 170 КПК України).

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту (ч.1 ст. 173 КПК України).

При вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження (ч.2 ст. 173 КПК України).

Задовольняючи клопотання слідчий суддя виходив з таких мотивів.

Слідчим доведено наявність достатніх підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення кримінального провадження, в частині накладення арешту на автомобіль відповідає критеріям можливого збереження слідів вчинення кримінального правопорушення, в подальшому може ускладнити проведення досудового розслідування за кримінальним провадженням.

Керуючись ст.ст. 3, 7, 9, 99, 167,170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки ВАЗ 2103 білого кольору державний номер НОМЕР_1 , «кузов НОМЕР_2 ».

Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором та може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її проголошення.

СуддяОСОБА_1