Провадження № 1-кс/161/4546/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 13 листопада 2015 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора прокуратури Луцького району ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Луцького відділення поліції Луцького відділу поліції ГУНП у Волинській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк, Волинської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого утриманців, не задовільним станом здоров`я, інваліда 2 групи, зареєстрованим місцем проживання та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та додані до клопотання матеріали, -

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ Луцького відділення поліції Луцького відділу поліції ГУНП у Волинській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням, узгодженим з прокурором прокуратури Луцького району Волинської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Своє клопотання мотивує тим, що 21.06.2015, в період часу з 11 години 45 хвилини до 12 години 15 хвилин, ОСОБА_6 , в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , з корисливих мотивів, з умислом на незаконне заволодіння майном, таємно, повторно викрав чуже майно, а саме: планшет марки «Asus», білого кольору, вартістю 4000 грн., золотий ланцюжок із хрестиком, загальною вартістю 5000 грн., золоту обручку, вартістю 2000 грн., та кошти в сумі 300 грн., що належать ОСОБА_7 , чим останньому завдав майнової шкоди на загальну суму 11 300 грн.

В зв`язку з цими обставинами, зазначені відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000449 від 22.06.2015 з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 185 КК України.

Також слідчий зазначив, що підозра у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: вироком Горохівського районного суду Волинської області від 15.06.2015 року за ч. 1 ст. 186 КК України до штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 12 листопада 2015 року, який дав визнавальні покази.

Окрім того, слідчий зазначив, що оскільки підозра у вчиненні ОСОБА_6 злочину є обґрунтованою, злочин у якому він підозрюється відноситься до категорії середньої тяжкості, за яке передбачено покарання до п`яти років, наявні ризики, що підозрюваний, переховуватися від органів досудового розслідування, то посилаючись на обставини викладені в клопотанні, ст.ст.178,183 КПК України, просила суд: застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_3 , посилаючись на обставини викладені в клопотанні, просив суд застосувати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки підозрюється в вчиненні кримінального правопорушення, яке у відповідності зі ст. 12 КК України віднесене до категорії середньої тяжкості, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі, вчинив повторно злочин проти власності, не прибував до слідчого,та перебуваючи на свободі ОСОБА_6 може продовжити свою злочину діяльність, що свідчить про неможливість запобіганню цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Захисник ОСОБА_5 заперечив проти обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив застосувати більш м`який, оскільки ОСОБА_6 являється інвалідом ІІ групи з дитинства, має постійне місце проживання, відшкодував завдану шкоду та зобов`язався з`являтися до слідчого.

Підозрюваний ОСОБА_6 заперечував проти обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою з наведених захисником обставин.

Разом з тим, ОСОБА_6 показав, що не прибував до слідчого, оскільки перебував на заробітках з метою відшкодування потерпілому шкоди.

Слідчий суддя, вислухавши прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , дослідивши матеріали клопотання, прийшов до наступних висновків щодо підстав для обрання запобіжного заходу.

З витягу з Єдиного Реєстру Досудових Розслідувань встановлено, що 22 червня 2015 року на підставі заяви ОСОБА_7 , до реєстру внесені відомості щодо вчинення ОСОБА_6 крадіжки та за правовою кваліфікацією за ч.2 ст.185 КК України (а.с. 2).

З аналізу поданих слідчим доказів, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 (а.с.3), протоколом допиту свідка ОСОБА_8 (а.с. 4-6), протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 (а.с. 8), вироком Горохівського районного суду Волинської області від 15.06.2015 року (а.с. 12), слідчий суддя встановив обґрунтованість підозри.

З протоколу про затримання встановлено, що ОСОБА_6 затримано о 10-тій годині 12 листопада 2015 року (а.с. 9-10).

12 листопада 2015 року о 11-тій годині 30 хвилин, підозрюваному ОСОБА_6 було вручено копію клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою (а.с.1-2).

З врахуванням зазначеного, слідчий суддя встановив, що ОСОБА_6 пред`явлена обґрунтована підозра у вчиненні злочину середньої тяжкості, санкція статті, яка передбачає покарання у виді позбавлення волі до п`яти років, вчинив злочин повторно проти власності.
Разом з тим, слідчий суддя, перевіривши доводи сторони захисту щодо відсутності підстав для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обранні більш м`якого запобіжного заходу, допитав потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_9 ..

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що не має претензій до ОСОБА_6 , оскільки завдана ним шкода відшкодована, ОСОБА_6 не впливає на нього, оскільки в них нормальні стосунки.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показав, що його син ОСОБА_6 дійсно являється інвалідом ІІ групи з народження, він може контролювати сина дома, в разі обрання більш м`якого запобіжного заходу та підтвердив відшкодування шкоди потерпілому.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним запобігти спробам вчиняти кримінальні правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, та наявність ризиків вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою статті.

Відповідно до ст.178 КПК України при обранні запобіжного заходу слідчий суддя враховує вагомість доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, молодий вік та не задовільний стан здоров`я, оскільки являється інвалідом ІІ групи, наявність батьків, постійного місця проживання та задовільний майновий стан.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою застосовується в разі, якщо прокурор не довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України.

Слідчий суддя, з врахуванням об`єктивно проведеного аналізу доказів, встановив, що не доведена прокурором реальна можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, а тому відсутні обґрунтовані ризики щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Разом з тим, суд вважає, що повторність вчинення злочину не є безумовною підставою для обрання запобіжного заходу, що вказаний у клопотанні.

Окрім того, суд встановив, що прокурором ОСОБА_3 не доведено обставин, передбачених ч.3 ст.194 КПК України, зокрема того, що у даному конкретному випадку є недостатнім застосування більш м`ягкого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст.194 ч.4 КПК України, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою ст.194 КПК України, необхідність покладення яких доведена прокурором.

З врахуванням зазначеного, слідчий суддя вважає достатнім застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Керуючись, ст. ст. 32, 131, 132, 176 -178, 181,183- 184, 193-194, 196-197, 369, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Луцького відділення поліції Луцького відділу поліції ГУНП у Волинській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 2 місяці.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_6 залишати місце свого проживання АДРЕСА_1 , у певний період доби, зокрема з 21 год. до 06.00 год., а у вихідні (в т.ч. святкові, які згідно відповідного закону (постанови) є вихідними або ж неробочими), дні - цілодобово.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 передати для виконання органу внутрішніх справ за його місцем фактичного проживання АДРЕСА_1 .

Згідно ст.181 ч.4 КПК України орган внутрішніх справ зобов`язаний негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчого.

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_6 ..

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Волинської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1