Справа № 415/6801/15-к
Провадження № 11сс/782/10/2016
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 січня 2016 року
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Луганської області у складі:
головуючого - ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря - ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Сєвєродонецьку Луганської області апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Лисичанського міського суду Луганської області від 26 грудня 2015 року про продовження строку тримання під вартою,
В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою слідчого судді Лисичанського міського суду Луганської області від 26 грудня 2015 року задоволено клопотання прокурора Лисичанської міської прокуратури ОСОБА_5 , та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 в межах строку досудового розслідування, тобто до 02 лютого 2016 року включно.
Обставини кримінального правопорушення, як вони викладені в ухвалі слідчого судді, свідчать про те, що 31 жовтня 2015 року, близько 8 години 30 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись в районі ТОВ «Фортекс Газ», розташованого за адресою: м. Лисичанськ, вул. Червона, 283-В, маючи умисел на умисне вбивство, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, здійснив постріл з автоматичної вогнепальної зброї, чим заподіяв ОСОБА_8 вогнепальне поранення скроневої частини голови, спричинивши у такій спосіб відкритий осколковий вдавлений перелом лобної кістки, відкритий перелом скроневої кістки, забій головного мозку тяжкого ступеню, гостру субдуральну гематому, набряку головного мозку, мозкову кому 2 ступеню, що є тяжкими тілесними ушкодженнями, небезпечними для життя в момент заподіяння.
31 жовтня 2015 року о 14 годині в реанімаційному відділенні ЦМЛ м.Лисичанська, куди було доставлено ОСОБА_8 , внаслідок вогнепального, наскрізного кульового ушкодження голови, мозку, настала його смерть.
31 жовтня 2015 року за цим фактом розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002395, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
31 жовтня 2015 року склад правопорушення у кримінальному провадженні №0002395, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України було перекваліфіковано на ч. 1 ст. 115 КК України.
На ухвалу суду захисником ОСОБА_6 подана апеляційна скарга. В даній скарзі адвокат просить скасувати ухвалу, звільнити підозрюваного ОСОБА_7 з під варти негайно.
На думку апелянта, слідчим суддею було порушено право на захист підозрюваного, так як йому було призначено іншого захисника. Вважає, що слідчий суддя не мав для цього підстав, оскільки розгляд клопотання про продовження строку тримання під вартою не було невідкладною процесуальною дією.
В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою змінити правову кваліфікацію його дій на ст. 3451 КК України, обрати щодо нього інший, більш м`який запобіжний захід.
Вказує, що слідчий суддя розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою поспішно дійшов висновку про доведеність його вини, не врахував, що обвинувачення та клопотання про продовження строку тримання під вартою ґрунтуються на припущеннях, не врахував при розгляді клопотання факт подачі прокуратурою повідомлення про зміну підозри, проігнорував його клопотання від 20 грудня 2015 року. Вважає, що відсутні докази його умислу на скоєння вбивства, отже підозра є необґрунтованою. Вказує, що в ухвалі слідчого судді наводяться підстави підозри, яких немає в обґрунтуванні клопотання. Також вказує, що в ухвалі та клопотанні про продовження строку тримання під вартою допущені однакові орфографічні помилки. Зазначає, що слідчий суддя не заслуховував думку сторін про долучення до матеріалів провадження рапорту слідчого. Вважає, що сторона обвинувачення проявляє неповагу до суду, яка полягає у необґрунтованості підозри та клопотанні продовжити строк тримання під вартою на 2 місяці. Зазначає, що у клопотанні не наведено обставин, які б свідчили, що заявлений ризик не зменшився. Вважає, що слідчим суддею було порушено порядок розгляду клопотання. Вказує, що слідчим суддею було також порушено його право на захист, оскільки йому було призначено іншого захисника, який не ознайомився з матеріалами провадження. Також вказує, що суд проігнорував його клопотання та заяви, не звернув увагу на незадовільний стан його здоров`я. Вказує, що слідчим суддею не було розглянуто його заяву про відвід, та було відмовлено у долученні до матеріалів справи письмових клопотань та заяв. Просить витребувати з суду першої інстанції та дослідити матеріали кримінального провадження, прослухати аудіозапис судового засідання.
Заслухавши доповідь судді, думку захисника та підозрюваного, які підтримали свої апеляційні скарги та просили їх задовольнити в повному обсязі, доводи прокурора, який вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою, а апеляційні скарги такими, що не підлягають задоволенню, перевіривши доводи апеляційних скарг, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Забезпечення обвинуваченому права на захист згідно зі ст. 129 Конституції України є основною засадою судочинства, а відповідно до ст. 7 КПК України віднесено до загальних засад кримінального провадження.
Стаття 59 Конституції України проголошує право кожного на правову допомогу та вільний вибір захисника своїх прав, а ст. 63 Конституції України закріплює право на захист підозрюваного, обвинуваченого чи підсудного.
У ст. 20 КПК України, що розкриває зміст забезпечення права на захист, як загальної засади кримінального провадження, закріплено право підозрюваного, обвинуваченого, виправданого, засудженого на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватись правовою допомогою захисника, реалізовувати інші процесуальні права, передбачені кримінальним процесуальним законом.
Важливою складовою права на захист у кримінальному провадженні є також забезпечення ефективності захисту та створення умов для вільного вибору захисника. Недотримання цих складових права на захист навіть за умови участі захисника у провадженні на різних стадіях призводить до істотних порушень вимог кримінального процесуального закону.
Відповідно до ст. 53 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд зобов`язані залучити захисника для проведення окремої процесуальної дії в порядку, передбаченому ст. 49 КПК України, виключно у невідкладних випадках, коли є потреба у проведенні невідкладної процесуальної дії за участю захисника, а завчасно повідомлений захисник не може прибути для участі у проведенні процесуальної дії чи забезпечити участь іншого захисника або якщо підозрюваний, обвинувачений виявив бажання, але ще не встиг залучити захисника або прибуття обраного захисника неможливе.
З матеріалів провадження вбачається, що 31 жовтня 2015 року о 13 год. ОСОБА_7 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, а 03 листопада 2015 року відносно нього був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 29 грудня 2015 року.
Судова колегія вважає, що в даному випадку у слідчого судді не було підстав визнавати слухання провадження про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 окремою процесуальною дією, яку необхідно провести невідкладно, так як ця процесуальна дія врегульована вимогами ст.199 КПК України. У відповідності з цією нормою клопотання прокурора надійшло до суду 24 грудня 2015 року, тобто за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. 25 грудня 2015 року слідчим суддею Лисичанського міського суду розпочато слухання вказаного провадження. Відповідно до журналу судового засідання о 18 год. 29 хв. було оголошено перерву до 09 год. 26 грудня 2015 року. На а.с.94 є повідомлення захисника ОСОБА_6 , в якому він вказує на те, що не зможе бути присутнім 26 грудня 2015 року у судовому засіданні, в зв`язку з тим, що цей день є неробочим. Суд, не зважаючи на цю обставину, а також не беручи до уваги те, що час до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою ще не сплинув, залучив іншого захисника, від послуг якого підозрюваний ОСОБА_7 неодноразово відмовився в зв`язку з неналежним наданням правової допомоги та заявив йому відвід, який у відповідності до вимог ст. 81 КПК України не розглянутий слідчим суддею.
Крім того, судом в порушення вимог ст. 364 КПК України, не провів судові дебати, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення. Згідно із ч. 2 цієї статті здійснення судового провадження за відсутності захисника, якщо його участь є обов`язковою, входить до переліку істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які вимагають скасування судового рішення у будь-якому разі.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді підлягає безумовному скасуванню у повному обсязі у зв`язку з істотними порушеннями судом вимог кримінального процесуального закону.
Вимоги ч.3 ст. 407 КПК України зобов`язують суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду скарги на ухвали слідчого судді, залишити ухвалу без змін, або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
При цьому слід зауважити, що на даному етапі провадження не можна вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо підозрюваного обмежувальних заходів.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами.
Це його особисті пояснення щодо обставин виниклого конфлікту між ним та потерпілим ОСОБА_8 , в ході якого між ними виникла бійка, результатом чого стало застосування вогнепальної зброї та отримання поранення і настання смерті.
Показання свідків ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 , який бачив, що невідомий йому чоловік недалеко від автозаправки «Ойлнафтопродукт» зробив постріл з автомата.
Свідок ОСОБА_11 пояснив в ході досудового слідства, що бачив незнайомого йому чоловіка в районі кафе «Застава», на шиї цього чоловіка висів автомат. Чим займалась ця особа, не бачив, але ж після того, як він зайшов у приміщення автозаправки, почув постріл, а через 20-30 сек. пролунав другий постріл. Проїхавши на автомобілі в сторону кафе, біля дороги він побачив чоловіка, що лежав на дорозі, а поряд з ним стояв чоловік з автоматом в руках.
Свідок ОСОБА_12 пояснив, що в районі кафе «Застава» його зупинив чоловік з автоматом в руках. Наказав лягти на землю, потім він йому наказав їхати до блокпосту і повідомити працівникам поліції, що його прізвище ОСОБА_13 і він затримав сепаратиста.
Свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 дали пояснення, що вони прибули до кафе «Застава» у м.Лисичанську, де побачили раніш знайомого їм ОСОБА_7 . В руках у нього був автомат, а поряд з ним лежав ОСОБА_8 з пораненням. ОСОБА_7 пояснив, що затримував озброєного «сепаратиста», та в ході боротьби поранив його з автомата.
Відповідно до довідки про причини смерті, ОСОБА_8 помер від вогнепального наскрізного кульового пошкодження головного мозку.
Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України є обґрунтованою, і що строк тримання під вартою має бути продовженим з метою здійснення подальшого розслідування.
Перевіряючи доводи клопотання прокурора Лисичанської місцевої прокуратури на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що заявлені раніше ризики не зменшились. З огляду на підвищену суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винним у вчиненому кримінальному правопорушенні, а також з огляду на конкретні обставини кримінального провадження. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, всупереч доводам захисника, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, навіть з урахуванням стану його здоров`я, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Щодо ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, то ініціатором подання не наведено жодного аргументованого висновку наявності підстав для цього.
ОСОБА_7 є мешканцем м.Тернопіля. У м. Лисичанську, де був скоєний злочин, у якому він підозрюється, та де розпочате та продовжується досудове розслідування, у нього немає ніяких соціальних зв`язків.
Надана суду письмова заява ОСОБА_16 про можливість надання підозрюваному ОСОБА_7 для проживання квартири, не може бути прийнята до уваги, так як цей документ не посвідчений належним чином, а відповідно до вимог ч.1 ст. 811 ЦК України, договір найму житла укладається у письмовій формі.
Тому, судова колегія вважає, що більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти зазначеному ризику.
Судовою колегією також досліджено доводи клопотання щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення, а саме ухвали слідчого судді Лисичанського міського суду Луганської області від 03 листопада 2015 р, якою застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , та з урахуванням необхідності виконання ряду слідчих та процесуальних дій, а також з урахуванням існуючого ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, суд дійшов висновку про наявність обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.
В сукупності із вищевикладеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону, судова колегія враховує дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_7 , та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України в тому числі і ті, на які міститься посилання в апеляційній скарзі.
Крім того, судова колегія у відповідності з вимогами ч. 4 ст. 183 КПК України, при продовженні строку тримання під вартою, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 176, 177, 178 цього Кодексу, не визначає розмір застави в даному кримінальному провадженні.
Постановою керівника Лисичанської місцевої прокуратури, строк досудового розслідування по кримінальному провадженню продовжено до трьох місяців.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 199, 376, 404, 405, 407, 409, 412, 422 КПК України, колегія суддів,-
ухвалила:
Апеляції адвоката ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Лисичанського міського суду Луганської області від 26 грудня 2015 року, якою задоволено клопотання прокурора Лисичанської міської прокуратури ОСОБА_5 , та продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Лисичанського міського суду Луганської області від 26 грудня 2015 року, якою задоволено клопотання прокурора Лисичанської міської прокуратури ОСОБА_5 , та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 в межах строку досудового розслідування, тобто до 02 лютого 2016 року включно, скасувати.
Клопотання прокурора Лисичанської місцевої прокуратури Луганської області ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в межах строку досудового розслідування до 02 лютого 2016 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
__________________ _________________ ________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3