Ухвала іменем україни 14 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

судді доповідача ОСОБА_5,

суддів: ОСОБА_7, ОСОБА_6,

розглянувши касаційну скаргу представника цивільного відповідача ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 липня 2015 року, якою вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2015 року щодо ОСОБА_2 змінено в частині стягнення суми відшкодування матеріальної шкоди,

в с т а н о в и л а:

Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2015 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1, раніше не судимого,

засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком 2 роки та покладено на нього обов'язки, передбачені пунктами 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_3 задоволено частково. Ухвалено стягнути з ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 12000 грн., моральної шкоди - 5000 грн.; з ОСОБА_4 25000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

За обставин встановлених судом та детально наведених у вироку ОСОБА_2 визнано винуватим у тому, що він 08 липня 2014 року, близько 15 год. керуючи на підставі трудового договору технічно справним вантажним автомобілем «Мерседес Бенц», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_4, та рухаючись по вул. 8-го Березня зі сторони вул. Богомаза в напрямку вул.Янтарної в м. Дніпропетровську, проявив крайню неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, при виникненні небезпеки для руху у вигляді пішохода ОСОБА_3, який стояв біля правого краю проїжджої частини дороги, при виконанні маневру правого повороту на вул. Спартака, ОСОБА_2 діючи неуважно, в порушення п. 12.3 Правил дорожнього руху України, не прийняв заходів до зменшення швидкості руху аж до повної зупинки керованого ним автомобіля або безпечного для інших учасників об'їзду перешкоди, та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3 Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілий отримав тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя в момент заподіяння.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 липня 2015 року вказаний вирок щодо ОСОБА_2 змінено в частині задоволення цивільного позову, зменшено суму стягнення з ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди з 12000 грн. до 9950 грн. У решті вирок залишено без змін.

У касаційній скарзі цивільний відповідач ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА», не оспорюючи доведеності винуватості і правильності кваліфікації дій ОСОБА_2, просить змінити судове рішення в частині вирішення цивільного позову. Посилається на неправильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права, що призвело до неправильного вирішення цивільного позову потерпілого ОСОБА_3 щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди з ПАТ «УАСК «АСКА». Крім того зазначає, що апеляційний суд належним чином не надав вичерпних відповідей на доводи апеляції і не навів в ухвалі переконливих підстав прийнятого рішення. Тому ухвала суду апеляційної інстанції не відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Розглянувши доводи, наведені в касаційній скарзі, дослідивши долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні злочину та правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 286 КК України в касаційній скарзі не оспорюється.

Доводи цивільного відповідача ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» викладені в касаційній скарзі щодо неправильного вирішення судами цивільного позову, є необґрунтованими.

Частиною 5 ст. 128 КПК передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв'язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Зі змісту судових рішень убачається, що між ОСОБА_4, власником транспортного засобу, та ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» було укладено договір № АІ/6296216 від 21.02.2014 року добровільного страхування наземного транспорту. Згідно вказаного договору полісом встановлено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну життю та здоров'ю (на одного потерпілого) в сумі 100 000 грн., за шкоду заподіяну майну (на одного потерпілого) - 50 000 грн., строк дії полісу до 22 лютого 2015 року.

З огляду на положення ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

При цьому, згідно зі ст. 24 цього ж Закону у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Відповідно до вимог ст. 26-1 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Як убачається з мотивувальної частини вироку, районний суд, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, при вирішенні цивільного позову в частині стягнення матеріальної та моральної шкоди з цивільного відповідача ПАТ «УАСК «АСКА», з урахуванням вимог статей 128, 129 КПК України та згідно положень статей 23, 1167, 1194 ЦК України, враховуючи обставини справи в достатній мірі обґрунтував розмір заподіяної шкоди, яка підлягає відшкодуванню потерпілому та навів належні аргументи прийнятого рішення.

Що стосується доводів цивільного відповідача про не з'ясування судами при вирішенні цивільного позову в частині стягнення з ПАТ «УАСК «АСКА» шкоди на користь ОСОБА_3 розміру відшкодування матеріальної шкоди потерпілому засудженим ОСОБА_2, то вони не заслуговують на увагу, оскільки із змісту судових рішень вбачається, що суди взяли до уваги заявлену потерпілим до відшкодування матеріальну шкоду, яку становили витрати, понесені ним особисто під час лікування, без урахування витрат засудженого на придбання йому ліків та інших медичних препаратів.

За загальним правилом, установленим ч. 1 ст. 1167 ЦК України, місцевий суд, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, частково задовольняючи позов потерпілого ОСОБА_3, правильно виходив із зобов'язання відшкодувати шкоду, завдану фізичній особі неправомірними діями винного.

Колегія суддів вважає, що при вирішенні цивільного позову в частині відшкодування моральної шкоди суд першої інстанції виходив із характеру та глибини моральних страждань, які переніс ОСОБА_3, врахував те, що потерпілий довгий час перебував на лікуванні, переніс сильний психоемоційний стрес, його майновий стан, та вірно визначив розмір моральної шкоди, мотивовано обґрунтувавши його.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи кримінальне провадження за апеляційною скаргою цивільного відповідача ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» за доводами, аналогічними касаційним, ретельно перевірив їх, дав їм належну оцінку й ухвалив рішення, яке відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Рішення в частині цивільного позову прийняте судом першої інстанції з урахуванням змін, внесених судом апеляційної інстанції колегія суддів вважає таким, що узгоджується з вимогами цивільного та кримінального процесуального законодавства.

З огляду на викладене, касаційна скарга не містить переконливих доводів, які свідчать про необхідність перевірки матеріалів кримінального провадження, а з касаційної скарги та долучених до неї копій судових рішень убачається, що для витребування матеріалів кримінального провадження немає підстав.

Оскільки з касаційної скарги та наданих до них судових рішень убачається, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, у відкритті касаційного провадження належить відмовити згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника цивільного відповідача ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 липня 2015 року, якою вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2015 року щодо ОСОБА_2 змінено в частині стягнення суми відшкодування матеріальної шкоди.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_5 ОСОБА_7 ОСОБА_6