Справа №336/7687/15-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 грудня 2015 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 , представника КВІ ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Кримінально-виконавчої інспекції Шевченківського району м.Запоріжжя Управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області ОСОБА_6 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого відбування призначеного судом покарання у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, який має вищу освіту, офіційно не працює, не одруженого, адреса реєстрації за місцем проживання: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 08.07.2015 року за ч.3 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік 6 місяців, покладенням обов`язків згідно з п.п.2-4 ч.1 ст. 76 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшло подання начальника Шевченківського РВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області ОСОБА_6 відносно ОСОБА_5 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого відбування покарання, призначеного вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 08.07.2015 року.

За змістом подання вирок суду надійшов на виконання інспекції 18.08.2014 року, заведено особову справу № 215/2014 року. 22.08.2014 року засуджений ОСОБА_5 був ознайомлений з умовами та порядком відбування покарання, обов`язками, покладеними на нього судом, наслідками ухилення від виконання обов`язків, вчинення нових кримінальних правопорушень, порушення громадського порядку. Крім того, встановлено дні явки на реєстрацію 2-й та 4-й понеділок кожного місяця.

Як зазначає заявник, засуджений неодноразово порушував обов`язки, покладені на нього вироком суду. Так, він не з`явився до інспекції у визначений згідно з графіком реєстрації день 24.11.2014 року, 25.11.2014 року з`явився, поважних причин неявки не зазначив, внаслідок чого до засудженого було застосовано застереження у вигляді письмового попередження. Також засуджений не з`явився до інспекції 25.05.2015 року, наступного дня його матір`ю повідомлено про отримання ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, що й обумовило його неявку через погане самопочуття.

27.05.2015 року з інформаційної довідки АРМОР стало відомо, що відносно ОСОБА_5 відкрито кримінальні провадження, внесене до ЄРДР за № 0000498 від 04.02.2015 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України та за №0001805 від 23.04.2015 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, які закриті 07.02.2015 року на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

Крім того, за змістом подання, 23.04.2015 року ОСОБА_5 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 175-1 КУпАП.

02.06.2015 року у зв`язку із притягненням до адміністративної відповідальності та ненаданням засудженим інспектору підтверджуючих поважність його неявки медичних документів винесено друге застереження у вигляді письмового попередження.

Також засуджений не з`явився для реєстрації до інспекції 28.09.2015 року, під час явки 30.09.2015 року пояснив інспектору, що причиною неявки є участь під час проведення судового розгляду адміністративного матеріалу відносно нього у Шевченківському районному суді м.Запоріжжя, підтверджуючих документів не надав, внаслідок чого до ОСОБА_5 втретє застосовано застереження.

Заявник обґрунтовує подання негативною характеристикою засудженого за час відбування покарання та вважає, що вказані обставини свідчать про небажання особи встати на шлях виправлення, ухилення від виконання обов`язків, призначених вироком суду.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 залишила вирішення поставленого питання на розсуд суду.

Представник заявника ОСОБА_4 подання підтримав з наведених у ньому підстав. Пояснив, що ОСОБА_5 допустив систематичну неявку на реєстрацію, про причини неявки надавав пояснення, проте поважність цих причин документально не підтвердив, чим унеможливлює контроль за його поведінкою, у зв`язку із чим можна зробити висновок про ухилення від виконання обов`язків, призначених вироком суду.

Засуджений ОСОБА_5 пояснив, що не мав наміру порушувати умови відбування покарання, неявку на реєстрацію допустив з поважних причин, просив у задоволенні подання відмовити.

Заслухавши учасників процесу, перевіривши обґрунтованість подання наданими матеріалами особової справи, суд дійшов висновку про те, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як передбачено ст.537 ч.1 п.8, ст.539 КПК України,суд на підставі подання органу виконання покарання вирішує питання про направлення звільненого від покарання з випробування для відбування покарання,призначеного вироком.

За змістом ст.78 КК України, підставою для направлення засудженого для відбування призначеного покарання є невиконання ним покладених судом обов*язків або систематичне вчинення правопорушень, що потягло притягнення до відповідальності та свідчить про небажання стати на шлях виправлення.

Як встановлено ст. 166 КВК України, у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, кримінально-виконавча інспекція застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Згідно ч.2 цієї статті, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом (частина 3 цієї ж статті).

З матеріалів подання суд встановив, що вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 08.07.2014 року ОСОБА_5 засуджений за ч.3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців.

Вирок суду надійшов на виконання інспекції 18.08.2014 року, заведено особову справу № 215/2014 року. 22.08.2014 року засуджений ОСОБА_5 був ознайомлений з умовами та порядком відбування покарання, обов`язками, покладеними на нього судом, наслідками ухилення від виконання обов`язків, вчинення нових кримінальних правопорушень, порушення громадського порядку. Крім того, встановлено дні явки на реєстрацію 2-й та 4-й понеділок кожного місяця.

Згідно матеріалів особової справи №215/2014, ОСОБА_5 24.11.2014 року на реєстрацію не з`явився, проте прийшов наступним днем 25.11.2014 року та намагався пояснити причину неявки, його пояснення не були враховані, внаслідок чого до засудженого було застосовано застереження у вигляді письмового попередження.

Також засуджений не з`явився до інспекції 25.05.2015 року, наступного дня його матір`ю повідомлено про отримання ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, що й обумовило його неявку через погане самопочуття. Довідка не була прийнята інспектором до уваги.

З цього убачається, що ОСОБА_5 намагався виправдатися, прийшов наступного дня, тобто не допускав свідомого та злісного ухилення від відбування покарання, у подальшому дотримувався умов обтяження та не допускав пропусків.

Зазначені обставини підтверджуються дослідженими судом письмовими доказами, так згідно медичної картки КУ Міська лікарня №8, ОСОБА_5 з 21.05.2015 року по 08.06.2015 року постійно звертався до лікаря, з приводу отриманої ним травми, був доставлений у 5 міську лікарню, продовжував лікуватися за місцем проживання з діагнозом черепно мозкова травма, струс головного мозку.

Перевіркою медичних даних КВІ не переймався, у разі наявності будь-яких сумнівів.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 батьки засудженого, кожен окремо пояснили, що їх син не мав наміру уникати відбування покарання, якщо і мав пропуски за майже два роки, то виключно з поважних причин, позитивно його характеризували, взагалі відчайдушно за нього боролися.

З показів свідків суд робить висновок про те, що ОСОБА_5 має усталені родинні зв`язки, поважає своїх батьків, поважає авторитети, вихований, позитивно соціалізований, у цілому не втрачений для суспільства та має перспективи виправлення.

Факт притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не є таким порушенням умов відбування покарання, яке тягне за собою повернення у місця позбавлення волі на 4 роки.

За відмову проходження медичного огляду на стан сп`яніння ОСОБА_5 призначене покарання.

З наведеного суд встановив, що неявки ОСОБА_5 на реєстрацію не можна розглядати як невиконання покладених на нього обов`язків вироком суду, порушення з його боку мають не систематичний характер, вказані обставини не свідчать про неможливість виправлення засудженого без ізоляції від суспільства та необхідність її ізоляції.

За таких обставин подальший контроль за поведінкою засудженого з боку КВІ можливий, а для задоволення подання передбачених законом підстав не вбачається.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст.78 КК України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя протягом семи діб з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1