ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 561/26/16-к

16 лютого 2016 року

Зарічненський районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000002 від 04 січня 2016 року про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, судимого 26.12.2014 року Солом`янським районним судом м.Києва за ч.2 ст.186 КК України до покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі з іспитовим строком три роки з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, за ч.2 ст.185 КК України, з участю:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_5
в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 , будучи засуджений 26.12.2014 року Солом`янським районним судом м.Києва за ч.2 ст.186 КК України до покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі з іспитовим строком три роки з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, на шлях виправлення не став та протягом іспитового строку, повторно скоїв умисне таємне викрадення чужого майна, при наступних обставинах.
Так, 16 листопада 2015 року біля 09-ї години ОСОБА_3 , перебуваючи в нетверезому стані в житловому будинку ОСОБА_5 , жителя АДРЕСА_2 , скориставшись відсутністю власника будинку, умисно таємно викрав грошові кошти в сумі 500 доларів США, які знаходились у сумці потерпілого, заподіявши останньому шкоду, що в перерахунку до курсу національної валюти гривні становить 11 825 гривень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав повністю. В скоєному щиро кається. Шкоду потерпілому відшкодував в повному обсязі. Відмовився від дачі показань щодо обставин скоєння злочину на підставі ст.63 Конституції України.
Крім повного визнання свої вини, винність ОСОБА_3 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, встановлена та доведена зібраними по справі та перевіреними в ході судового розгляду доказами.

З показань потерпілого ОСОБА_5 даними в судовому засіданні вбачається, що 16 листопада 2015 року приблизно о 09-й годині, в будинку за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 , він разом з ОСОБА_6 розпивали спиртні напої. Він пішов в магазин, залишивши ОСОБА_3 в будинку. Повернувшись додому, ОСОБА_3 в будинку не було. Пізніше виявив відсутність грошових коштів 500 доларів США. В нього відразу виникла підозра, що кошти викрав ОСОБА_3 . На пропозицію повернути кошти, ОСОБА_3 зізнався в скоєнні крадіжки, та через певний період повернув йому викрадене в повному обсязі. Просив не позбавляти волі обвинуваченого.
Як вбачається з протоколу проведення слідчого експерименту від 14.01.2016 року, дослідженого в судовому засіданні, ОСОБА_3 показав та розказав, як саме і при яких обставинах він 16.11.2015 року, перебуваючи в житловому будинку ОСОБА_5 викрав з сумки останнього грошові кошти в розмірі 500 доларів США.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтвердив, що добровільно давав показання в ході досудового розслідування та під час проведення слідчого експерименту.

Оцінивши докази в їх сукупності, суд рахує, що своїми діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який у відповідності до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Як особа, ОСОБА_3 по місцю проживання характеризується посередньо, скоїв кримінальне правопорушення в період іспитового строку, призначеного вироком Солом`янського районного суду міста Києва від 26 грудня 2014 року.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення злочину в нетверезому стані.
Частиною 3 ст.78 КК України передбачено, що у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в ст.ст.71, 72 КК України.

Згідно ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком, а відповідно до ч.4 цієї статті, остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

За роз"ясненнями, що містяться в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" (Із змінами та доповненнями), у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.
Враховуючи викладене, суд рахує, що покарання ОСОБА_3 із встановленням іспитового строку, призначене за попереднім вироком, виявилось недієвим, а тому вважає, що його виправлення і перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.
При визначенні строку покарання суд враховує, що ОСОБА_3 повністю відшкодував завдані збитки, активно сприяв розкриттю злочину, щиро розкаявся у вчиненому, а тому вважає за можливе призначити йому покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ч.2 ст.185 КК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винним за ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного судом покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Солом`янського районного суду міста Києва від 26.12.2014 року і остаточне покарання ОСОБА_3 призначити у вигляді 4 (чотирьох) років і 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Обрати ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.
Строк відбування покарання рахувати з 16.02.2016 року дати винесення вироку.

Речові докази відсутні.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області протягом тридцяти діб шляхом подачі апеляційної скарги через Зарічненський районний суд, обвинуваченим з моменту вручення копії вироку, іншими учасниками з моменту його проголошення.
Копію даного вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Головуючий ОСОБА_1