ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/832/15
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" грудня 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, востаннє 18 серпня 2010 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, 71 КК України на 5 років позбавлення волі, звільненого 4 березня 2014 року умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 2 дні,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_4 ,
захисника: ОСОБА_5 ,
обвинуваченого: ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 20 жовтня 2015 року приблизно о 18 год. 45 хв., знаходячись в супермаркеті «Білла», що по вул. Гришка, 3а в м. Києві, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою викруток проник до камери схову речей покупців № 88, звідки таємно викрав належне ОСОБА_6 майно, а саме: жіночу сумку, вартістю 500 грн., в якій знаходилися гаманець, вартістю 500 грн., грошові кошти в сумі 115 грн., банківські картки «Приватбанк», «Восток», «Абанк», книга, вартістю 200 грн., а всього на загальну суму 1315 грн. та з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що 20 жовтня 2015 року біля 18 год. 45 хв. він зайшов до супермаркету «Білла», що по вул. Гришка, 3 в м. Києві, де за допомогою викрутки відкрив камеру схову, звідки викрав жіночу сумку з речами, якими розпорядився на власний розсуд.
Надаючи відповіді на запитання, обвинувачений зазначив, що номер камери схову, вартість та кількість викраденого не оспорює.
Також останній просив не позбавляти його волі, посилаючись те, що він щиро розкаявся, завдані ним збитки повністю відшкодував, та на наявність тяжких захворювань.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор та захисник також не оспорюють фактичні обставини провадження, і судом установлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Ураховуючи викладене, а також те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище.
При призначенні ОСОБА_3 покарання суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, те, що відповідно до вимог ст. 12 КК України, він є тяжким, обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, не працює, за даними облікової документації не перебуває на обліку лікаря психіатра, перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом з 11 вересня 1999 року з діагнозом: розлади психіки внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, наявність обставин, що пом`якшує покарання щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, відсутність обставин, що обтяжують покарання, стан здоров`я, думку потерпілої, яка просила призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі та приходить до висновку, що останньому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, але в мінімальних межах, передбачених санкцією ч. 3 ст. 185 КК України.

Підстав для застосування до обвинуваченого ст. 75 КК України, як про це просили захисник, прокурор та обвинувачений, суд не вбачає, оскільки виправлення ОСОБА_3 , ураховуючи викладене, а також те, що останній вперто не бажає стати на шлях виправлення, можливо лише за умови його ізоляції від суспільства. При цьому, суд також ураховує, що ані стороною захисту, ні стороною обвинувачення не було надано беззаперечних доказів на те, що останній не може відбувати покарання за станом здоров`я.
Крім того, суд уважає за необхідне зазначити, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 84 КК України, особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від відбування покарання або від подальшого його відбування під час виконання вироку місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.
Долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд
з а с у д и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу залишити без зміни у виді домашнього арешту.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його затримання.

Речові докази по справі, а саме: дві викрутки, які передано на зберігання до камери схову Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві, - знищити; пластикову картку «Ощадбанк» - залишити ОСОБА_6 за належністю.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя