АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2015 року . м.Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Судді доповідача ОСОБА_2 ,

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 , яка діє в інтересах ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 вересня 2015 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, раніше не судимому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 296 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 вересня 2015 року задоволено клопотання слідчого СУ ГУМВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_10 за погодженням з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 00 години 01 хвилини 19 листопада 2015 року відносно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 296 КК України.

Вказане судове рішення слідчий суддя вмотивував тим, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 296 КК України, а також встановлено наявність ризиків передбачених у п.п 1-3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, має можливість знищити сховати або спотворити будь-яку із речей,

яка має істотне значення для встановлення об`єктивних та фактичних обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, адвокат ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 вересня 2015 року щодо обрання стосовно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з покладенням на ОСОБА_9 відповідних обов`язків, визначених судом на свій розсуд.

В обґрунтування своїх вимог, захисник ОСОБА_8 , посилаючись на необгрунтованість ухвали слідчого судді, вказує, що ані слідчий, ані прокурор не довели наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України. Слідчий суддя не взяв до уваги дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_9 , що останній має постійне місце проживання, раніше не судимий. Крім того, захисник вказує, що суд у своїй ухвалі не навів доказів щодо наміру ОСОБА_9 переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідка.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення захисника ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_9 , які підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги і просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши надані матеріали за клопотанням слідчого та матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів, слідчим СУ ГУМВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_10 здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000928 від 17 березня 2015 року відносно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 296 КК України.

22 вересня 2015 року ОСОБА_9 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 296 КК України.

22 вересня 2015 року слідчий СУ ГУМВС України у Дніпропетровській області звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке було задоволено ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 вересня 2015 року.

В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вище перелічені дії.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин (ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Однак, слідчим суддею районного суду при розгляді клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вказані вимоги кримінального процесуального закону не були виконані та дотримані в повному обсязі.

Так, взагалі встановивши обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 296 КК України, слідчий суддя прийшов до безпідставного висновку про те, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу лише у вигляді тримання під вартою забезпечить досягнення мети, за для якої, у відповідності до ст. 177 КПК України такі запобіжні заходи застосовуються.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, враховуючи обставини та характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , колегія суддів вважає необґрунтованим висновок слідчого судді місцевого суду про наявність у кримінальному провадженні ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, має можливість знищити сховати або спотворити будь-яку із речей, яка має істотне значення для встановлення об`єктивних та фактичних обставин кримінального провадження.

Також, з урахуванням відомостей про особу підозрюваного ОСОБА_9 , який має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий, колегія суддів вважає безпідставним висновок слідчого судді про наявність у кримінальному провадженні ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може впливати на свідка, бо той є допитаним.

Слідчим суддею не враховано, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу, який застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК.

Вислухавши в судовому засіданні прокурора, проаналізувавши доводи клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в контексті даних, які вбачаються з документів, що містяться в матеріалах кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку щодо недоведеності слідчим неможливості застосування до підозрюваного інших, більш м`яких видів запобіжних заходів.

Разом з тим, дослідивши фактичні обставини, встановлені у кримінальному провадженні, враховуючи обсяг дій, які органами досудового розслідування були вжиті, колегія суддів вважає доведеною наявність ризику того, що ОСОБА_9 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, однак, з урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання зазначеному ризику, буде достатнім застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з покладенням на останнього відповідних обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Таким чином, подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді суду першої інстанції скасуванню, з постановленням нової ухвали, якою слід відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_8 , в інтересах ОСОБА_9 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 вересня 2015 року, якою задоволено клопотання слідчого СУ ГУМВС України у Дніпропетровській області та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 00 години 01 хвилини 19 листопада 2015 року відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 скасувати.

Постановити нову ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області, якою в задоволенні клопотання слідчого СУ ГУМВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 00 години 01 хвилини 19 листопада 2015 року відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 19 листопада 2015 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокуратури та суду за їх викликом, утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками

у даному кримінальному провадженні, здати на зберігання свій паспорт та документи на право виїзду з України до органу державної виконавчої влади.

Звільнити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти негайно.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на органи внутрішніх справ за місцем проживання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
_________________ ___________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4