Провадження № 1-кп/161/686/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 28 вересня 2015 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000690, що надійшло з прокуратури Луцького району 24.09.2015 року з обвинувальним актом відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гараджа, Луцького району, Волинської області, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, з середньо освітою, неодруженого, українця, гр.України, раніше судимого, зокрема:

1.16.08.2010 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3, 70 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі.

2. 28.09.2010 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ст.185 ч.2, 70 ч.4 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Згідно ухвали Рівненського районного суду Рівненської області від 08.10.2012 року звільнений умовно-достроково на невідбутий термін 1 рік 13 днів.

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_6 15.08.2015 року близько 11.00 год., будучи раніше судимим за вчинення корисливого злочину судимість за який у встановленому законом порядку не знята та не погашена, повторно, діючи з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, в АДРЕСА_2 , перебуваючи всередині житлового будинку, шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон марки «Apple iPhone 4», чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 4680 гривень.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_6 своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст.185 ч.2 КК України.

Під час судового провадження між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 , 23.09.2015 року укладена угода про примирення. Згідно з угодою сторони погоджуються, про відсутність на час складання угоди матеріальних і моральних претензій з боку потерпілої сторони та на об`єм визнання вини обвинуваченим. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_6 буде призначене покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесений до категорії кримінальних правопорушень середньої тяжкості.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, а потерпіла ОСОБА_5 цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, зокрема, вимогам ст. ст. 75, 76 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_6 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 .

Речові докази підлягають вирішенню в порядку ч.9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 475 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
Угоду від 23 вересня 2015 року по кримінальному провадженні №0000690 про примирення, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 - затвердити.

Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:

- не виїзджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;

- періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речові докази: мобільний телефон марки «Apple iPhone 4» - залишити за належністю законному володільцю ОСОБА_5 ..

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

ГОЛОВУЮЧИЙ: