Справа №11а-715/2010 рік Головуючий у 1 інстанції Кузь В.Я.
Категорія ч.2 ст. 186 КК України Доповідач Романюк М.Ф.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року вересня 17 дня колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Леона О.І.,

суддів Романюка М.Ф., Яременка О.Д.

за участю прокурора Малиш Н.С.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Львові кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 на постанову Франківського районного суду м.Львова від 06 серпня 2010 року про скерування прокурору Франківського району м.Львова кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_2 за ч.2 ст. 186 КК України, для проведення додаткового розслідування, -

В С Т А Н О В И В:

Досудовим слідством підсудний ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що він 29 липня 2010 року, за попередньою змовою разом із ОСОБА_3, в м. Львові на пл. Кропивницького 6, шляхом нанесення ударів руками і ногами завдали неповнолітньому ОСОБА_4 легкі тілесні ушкодження, які не були небезпечними для життя в момент спричинення, після чого відкрито заволоділи майном неповнолітнього ОСОБА_4, а саме: мобільним телефоном «Соні-Еріксон» із сім картою МТС, чорним шкіряним гаманцем із грошима в сумі 20 грн., всього на загальну суму 930 грн.

В апеляції, прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, порушує питання про скасування постанови суду про повернення справи для проведення додаткового розслідування та скерування її на новий судовий розгляд. Покликається на те, що судом в попередньому судовому засіданні було дано оцінку доказів, які містяться в матеріалах справи, без проведення судового слідства. Внаслідок чого, всупереч вимогам кримінально-процесуального законодавства, суд скерував справу для проведення додаткового розслідування та не навів обставин та порушень закону, без усунення яких справа не може бути призначена до судового розгляду.

Заслухавши доповідача, думку прокурора на підтримку доводів апеляції, обговоривши наведені в апеляції доводи і перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає задоволенню.

Як вбачається з постанови суду, справа в попередньому судовому засіданні скерована для проведення додаткового розслідування прокурору, який затверджував обвинувальний висновок, у звязку із порушення в ході досудового слідства вимог кримінально-процесуачьного кодексу, без усунення яких, справа не може бути призначена до судового розгляду, при проведенні котрого необхідно: процесуальним шляхом, тобто проведенням відтворення обстановки та обставин події, усунути розбіжності в часі, місці та обставинах вчинення інкримінованого ОСОБА_2 злочину, а саме: визначити точні час, місце та обставини за якими порушено кримінальну справу та які обгрунтовують пред'явлене обвинувачення: до матеріалів справи долучити документ про прийняте процесуальне рішення працівників міліції на які вказує ОСОБА_3; встанови ги та допитати двох осіб, які припинили бійку між ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 з питань, встановлення місця, часу та обставин, залучити їх до проведення відтворення обстановки та обставин події, також з`ясувати чи не бачили вони в канаві де проходила бійка, чи в іншому місці мобільного телефону, інших речей, що могли належати потерпілому; встановити особу «жінки», яка 29.07.2009 року вигнала з під"їзду будинку ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4, допитати її з метою встановлення точних часу, номеру під'їзду та інших обставин, свідком яких, вона була; процесуальним шляхом призначити представника неповнолітньому потерпілому за участю якого, виконати слідчі дії; привести процесуальні документи у відповідність з вимогами ст. 85 КПК України.

Відповідно до ст. 246 КІІК суддя при попередньому розгляді кримінальної справи вправі з власної ініціативи повернути її на додаткове розслідування лише у випадках, коди під час порушення справи, провадження дізнання або досудового слідства були допущені такі порушення вимог КІІК, без усунення яких вона не може бути призначена до судового розгляду.

У відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 11.02.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування» питання про те, чи перешкоджає порушення закону, допущене під час порушення справи, провадження дізнання або досудового слідства, її призначенню до судового розгляду, вирішується залежно від того, наскільки істотним воно було, до ущемлення яких прав та інтересів учасників процесу воно призвело і чи є можливість поновити ці права й інтереси. Кримінальна справа у будь-якому разі не може бути призначена до судового розгляду, якщо: вона не була порушена або порушена некомпетентною особою; її розслідування провадила не уповноважена на те особа чи особа, яка підлягала відводу; було порушено вимоги КПК про обовязковість предявлення обвинувачення і матеріалів розслідування для ознайомлення; при провадженні дізнання чи досудового слідства було порушено право обвинуваченого на захист або право користуватися рідною мовою чи мовою, якою він володіє, і допомогою перекладача.

Колегія суддів вважає, що всі доводи, на які посилається суд у постанові не можуть бути підставою для скерування справи на додаткового розслідування.

Місцевий суд повернув дану справу на додаткове розслідування в попередньому судовому засіданні, та не провівши судового слідства, дослідив та дав оцінку доказам по справі, що дає підстави вважати передчасним висновок суду першої інстанції про необхідність додаткового розслідування.

Фактично всі вказівки суду, які необхідно виконати в ході додаткового розслідування, судом могли бути виконані в ході судового слідства, за умови призначення справи до судового розгляду. Крім цього, суд при необхідності може використати свої права, які передбачені в ст.315-1 КПК України.

Колегія суддів вважає, що постанову суду слід скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в той же суд, задоволивши апеляцію, оскільки зазначені в оскаржуваній постанові порушенння вимог кримінально-процесуального кодексу допущені в ході досудового слідства, не дають підстав вважати, що справа не може бути призначена до судового розг ляду.

Керуючись ст.ст.366, 377 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, ОСОБА_1 - задоволити.

Постанову Франківського районного суду м.Львова від 06 серпня 2010 року про скерування прокурору Франківського району м.Львова кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_2 за ч.2 ст.186 КК України для проведення додаткового розслідування - скасувати, а справу скерувати на новий судовий розгляд у Франківський районний суд м. Львова в іншому складі суду.

Окрему постанову Франківського районного суду м. Львова від 06 серпня 2010 року -- скасувати.

Судді