Справа № 442/3802/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/681/15 Доповідач: ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 вересня 2015 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Дрогобицької міжрайонної прокуратури Львівської області ОСОБА_6 на вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15.06.2015 року у кримінальному провадженні, внесеного у ЄРДР за №0000810 від 27.04.2015 року, про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котра народилась у м. Дрогобич Львівської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15 - ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , котра народилась у м. Дрогобич Львівської області, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15 - ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

встановила:
Вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15.06.2015 року ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки, за ч. 3 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_7 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ст. 75, п. 2, п. 3, п. 4 ст. 76 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання, якщо вона протягом 1 року з дня проголошення вироку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтись для реєстрації в дані органи та повідомляти ці органи про зміну місця проживання чи роботи.

ОСОБА_8 визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України та призначено їй покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки, за ч. 3 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_8 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ст. 75, п. 2, п. 3, п. 4 ст. 76 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання, якщо вона протягом 2 років з дня проголошення вироку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтись для реєстрації в дані органи та повідомляти ці органи про зміну місця проживання чи роботи.

Вироком суду ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнані винними у тому, що 26 квітня 2015 року приблизно о 14:40 год., за попередньою змовою групою осіб, маючи намір на таємне викрадення майна з магазину «Рукавичка» ТзОВ ТВК «Львівхолод» в м. Дрогобич по вул. Стрийській, 103, шляхом вільного доступу, знаходячись в приміщенні торгового залу, таємно викрали пачку кави марки «Чібо Голд» вагою 250 грам вартістю 89,45 грн., пачку чаю марки «Цейлонський» вагою 100 грам вартістю 23,74 грн., пляшку коньяку марки «Болград 3 зірки», об`ємом 0,5 л. вартістю 97,74 грн., які належать ТзОВ ТВК «Львівхолод», чим спричинили майнову шкоду вказаному підприємству на загальну суму 210,93 грн.
Крім цього, 26.04.2015 року приблизно о 18:10 год., ОСОБА_7 , за попередньою змовою групою осіб, разом з ОСОБА_8 , маючи намір на таємне викрадення майна з магазину «Рукавичка» ТзОВ ТВК «Львівхолод» в м. Дрогобич по вул. Стрийській, 103, шляхом вільного доступу, знаходячись в приміщенні торгового залу, повторно таємно намагалась викрасти пляшку вермуту марки «Б`янко тріно», об`ємом 0,5 л. вартістю 62,49 грн., дві шоколадки марки «Світоч», кожна вагою по 100 грам, вартістю 29,74 грн., пачку халви марки «Золотий вік», вагою 270 грам вартістю 16,69 грн., чотири пачки соку марки «Фрузі» кожна об`ємом 65 грам вартістю 3,44 грн., ковбаски напівкопчені марки «Глобино» вагою 400 грам вартістю 26,79 грн., ковбасу напівкопчену марки «М`ясна країна» вагою 388 грам вартістю 21,73 грн., на загальну суму 200,94 грн., однак з причин, що не залежали від її волі не вчинили усіх дій, які вважали за необхідне для доведення свого наміру по викраденню вказаного майна до кінця, так як були затримані працівником охорони на місці злочину.

На вирок суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить його змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та призначити покарання обвинуваченим за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік, мотивуючи це тим, що у обвинувачених є на утриманні діти віком до 14 років, а відповідно до ч. 3 ст. 61 КК України, обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок та жінок, що мають дітей віком до 14 років.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинувачених, які не заперечили проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження №0000810, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити частково з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні вказаних у вироку злочинів відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим, що в апеляційній скарзі не оскаржується, а тому висновки суду першої інстанції щодо цих обставин перевірці апеляційним судом не підлягають.
Згідно з ч. 3 ст. 61 КК України, обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до інвалідів першої і другої групи.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження на утриманні у обвинуваченої ОСОБА_7 є дитина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а на утриманні обвинуваченої ОСОБА_8 знаходяться ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Таким чином, враховуючи те, що суд першої інстанції при призначенні покарання допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме не дотримався вимог ст. 61 КК України неможливості призначення покарання у виді обмеження волі жінкам, які мають дітей віком до 14 років, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки перешкодило суду ухвалити законний та обґрунтований вирок, колегія суддів вважає, що, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України, вирок суду в частині призначеного покарання слід скасувати та ухвалити свій вирок, яким ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 визнати винними у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15 - ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185КК України, та призначити покарання у межах санкцій вказаних статей.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_7 колегія суддів, керуючись загальними засадами призначення покарання, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів; особу обвинуваченої, яка раніше не судима, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні дитину малолітню дитину; обставину, що пом`якшує покарання щире каяття; обставин, що обтяжують покарання колегією суддів не встановлено.

Крім того, враховуючи обставини вчинення злочину, тяжкість вчинених злочинів, особу обвинуваченої, колегія суддів приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_7 без відбування покарання у виді позбавлення волі.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_8 колегія суддів, керуючись загальними засадами призначення покарання, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів; особу обвинуваченої, яка раніше не судима, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні двох малолітніх дітей; обставину, що пом`якшує покарання щире каяття; обставин, що обтяжують покарання колегією суддів не встановлено.

Крім того, враховуючи обставини вчинення злочину, тяжкість вчинених злочинів, особу обвинуваченої, колегія суддів приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_8 без відбування покарання у виді позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 412, 413, 420 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:
апеляційну скаргу Дрогобицької міжрайонної прокуратури Львівської області ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15.06.2015 року в частині призначеного покарання обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік, за ч. 3 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_7 призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ст. 75, п. 2, п. 3, п. 4 ст. 76 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом 1 року з дня набрання вироком законної сили не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтись для реєстрації в дані органи та повідомляти ці органи про зміну місця проживання чи роботи.

ОСОБА_8 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік, за ч. 3 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_8 остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ст. 75, п. 2, п. 3, п. 4 ст. 76 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом 2 років з дня набрання вироком законної сили не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтись для реєстрації в дані органи та повідомляти ці органи про зміну місця проживання чи роботи.

В решті вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15.06.2015 року залишити без змін.

Вирок суду набирає законної сили з моменту проголошення та на нього може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4