Справа № 513/1109/15-к
Провадження № 1-кп/515/4562/15
Татарбунарський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

04 грудня 2015 року м.Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області у складі колегії суддів:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

запасний суддя ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої - ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000334 від 12 червня 2015 року відносно ОСОБА_9 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Татарбунарського районного суду Одеської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому. В обґрунтування клопотання зазначив, що ухвалою слідчого судді Саратського районного суду Одеської області від 13.06.2015 року обвинуваченому ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який продовжено ухвалами слідчого судді Саратського районного суду Одеської області від 10.08.2015року та від 10.09.2015року, а також ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 08.10.2015 року до 07 грудня 2015 року. Зазначив також, що розгляд кримінального провадження не закінчено, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, існують ризики його переховування від суду, незаконного впливання на свідків та потерпілу, а також вчинення іншого кримінального правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_7 клопотання прокурора підтримала.

Захисник ОСОБА_8 проти задоволення клопотання заперечував, вказавши на те, що під час судового розгляду виникли сумніви у винуватості підзахисного, жодний з допитаних свідків не вказав на причетність ОСОБА_9 до вчинення злочину, в матеріалах провадження відсутні докази, які б прямо вказували на вину обвинуваченого, і тому просив змінити обраний запобіжний захід на більш м`який у вигляді домашнього арешту. Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав думку адвоката.

Заслухавши думки учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч.2 ст.331 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За змістом ч.1 ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Метою застосування запобіжного заходу, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховатися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу (ч.1 ст.183 КПК України).

При вирішенні клопотання суд бере до уваги тяжкість злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_9 , який є особливо тяжким, тяжкість покарання, передбачене санкцією ч.1 ст.115 КК України, яке не передбачає більш м`якого покарання ніж позбавлення волі, враховує відсутність доказів на підтвердження міцності соціальних зв`язків обвинуваченого за місцем проживання, відсутність офіційного працевлаштування до затримання, бере до уваги, що у провадженні не допитані всі свідки, в тому числі і малолітня ОСОБА_10 , на яких обвинувачений матиме можливість впливати, та доходить висновку про неможливість зміни йому обраного запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 194, 331, 369, 371, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесяти) днів до 01 лютого 2016 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення за кримінальним провадженням.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3