Дата документу Справа № 335/8090/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 335/8090/15-к Головуючий 1 інст. ОСОБА_1
Провадж. № 11-сс/778/767/15 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5
розглянула 21 вересня 2015 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 серпня 2015 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Єнакієве Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 260, ст.293, ч.1 ст. 294 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,

підозрюваний ОСОБА_6 ,

адвокат ОСОБА_8 .

Органами досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 260, ст.293, ч.1 ст. 294 КК України за наступних обставин.

ОСОБА_6 , діючи разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , з відома ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , маючи умисел на створення не передбаченого законам збройного формування та участь в його діяльності приблизно у вересні 2014 року організував непередбачене законом збройне формування.

21 листопада 2014 року ОСОБА_6 зареєстрував та очолив громадську організацію «Визвольний Рух «Сила Нації», до складу якої ввійшли представники Громадської організації «Антикорупційиий рух «Правий Сектор Запоріжжя» після її розформування, а саме ОСОБА_13 , ОСОБА_10 ОСОБА_11 та ОСОБА_12 та ряд інших невстановлених слідством осіб.

При цьому ОСОБА_6 усвідомлював, що створене ним збройне формування під виглядом громадської організації «Визвольний Рух «Сила Нації», учасником якого він є, діє на території України незаконно та що її учасники володіють зброєю з метою застосування її під час протиправних дій, захоплюють та блокують будівлі органів державної влади та місцевого самоврядування, підприємств, завдають майнової шкоди та призводять до настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування громадян, провокації вчинення правопорушень та впливу на прийняття рішень органами місцевого самоврядування, правоохоронними органами, суб`єктами господарської діяльності, а також чинять опір, незаконну протидію та перешкоджають виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України.

У створеному формуванні ОСОБА_6 відвів собі роль керівника, до функцій якого входили організація злочинної діяльності, чіткий розподіл ролей між її членами, визначення загальних правил поведінки, конспірації, єдиноначальності, підпорядкованості та дисципліни, планування злочинів, ретельна підготовка до їх вчиненая, організація та проведення військової та фізичної підготовки, створення матеріальної бази з метою підтримання життєдіяльності створеного формування в т.ч. забезпеченні членів формування придатною для використання вогнепальною зброєю для вчинення злочинів.

Таким чином, ОСОБА_6 , разом з іншими особами створив збройне формування, яке не належить (не є структурним підрозділом і не перебуває у підпорядкуванні) до жодного із легально існуючих воєнізованих формувань чи груп, має організаційну структуру військового типу, що характеризується наявністю єдиноначальності, підпорядкованості та дисципліни, діями якого заподіяно значну шкоду для суспільства, його цінностей, життя і здоров`я людей, власності, нормального функціонування громадських і приватних підприємств, установ та організацій, конституційним правам громадян на свободу та особисту недоторканність, непорушність права власності.

15 жовтня 2014 року, приблизно о 09 год. 00 хв. ОСОБА_6 , діючи умисно, маючи умисел на суттєве порушення роботи підприємства, разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та невстановленими слідством особами, діючи згідно відведеної кожному ролі організували та вчинили дії, що грубо порушили громадський порядок та суттєво порушили роботу ВАТ «Запоріжсталь», прикриваючись завідомо неправдивими вимогами щодо нібито покращення екології в м. Запоріжжі.

З цією метою ОСОБА_6 із невстановленими слідством особами, організували та доставили на місце невстановлених осіб, які за їх вказівкою ховали свої обличчя під масками та, знаходячись біля прохідних ВАТ «Запоріжсталь» в м. Запоріжжі протягом тривалого часу, в період з 09-00 до 11:00 години, грубо порушуючи громадський порядок, показуючи свою зневагу до існуючих правил та норм поведінки, суттєво порушили роботу ВАТ «Запоріжсталь».

Вказані особи за допомогою шлакових відходів, які були привезені на вантажному автомобілі «КРАЗ» з встановленими на ньому номерами державної реєстрації НОМЕР_1 та звалені на проїжджу частину в`їздної дороги біля прохідної підприємства, блокували та повністю перекрили в`їзд та виїзд на територію ВАТ «Запоріжсталь», висловлювали погрози та образи, висловлювались нецензурною лайкою відносно керівників та працівників ВАТ «Запоріжсталь», чим істотно порушили нормальне функціювання вказаного товариства та завдали істотної шкоди ВАТ «Запоріжсталь» і матеріальну шкоду на суму 9 492 грн.

30 січня 2015 року, через представника вказаної громадської організації, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_9 подав до відділу внутрішньої політики, преси та інформації Запорізької міської ради заяву про проведення 31 січня 2015 року громадської акції з 11 год. 00 хв. до 22 год. 00 хв. на площі ім. Леніна в м. Запоріжжі, з можливою кількістю учасників у 5000 осіб. У той же час було анонсовано даний захід на різних сайтах соціальної мережі «Інтернет», як акцію, спрямовану на силове повалення пам`ятника Леніну, закликаючи людей до масового зібрання, реально усвідомлюючи, що для охорони громадського порядку будуть задіяні співробітники міліції, та, крім прихильників їх радикальних дій, на вказаний мітинг прийдуть і їх противники, на що вони прямо сподівались, з метою реалізації свого злочинного умислу,спрямованого на організацію масових заворушень.

31 січня 2015 року, приблизно о 16 год. 00 хв., ОСОБА_6 та інші невстановлені слідством особи прибули на площу ім. Леніна в місті Запоріжжі, де зібралося загалом понад 200 чоловік різної статі, віку та політичних поглядів, та перебували співробітники міліції, які несли службу із охорони громадського порядку.

ОСОБА_6 , діючи у злочинній змові з іншими особами, реалізуючи спільний злочинний умисел, почав у гучномовник закликати людей до активних дій. У той саме час, з метою охорони громадського порядку, співробітники міліції вишукались між натовпом самих активних осіб, та постаментом. Але ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_10 та інші невстановлені слідством особи, серед яких були такі, що заздалегідь мали при собі предмети, за допомогою яких можливо заподіяти тілесні ушкодження, та балончики зі сльозогінним газом, з метою заподіяння тілесних ушкоджень співробітникам міліції та іншим особам, які перебували в цей час у зазначеному місці, почали гуртуватися. ОСОБА_9 , діючи у злочинній змові з ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та іншими невстановленими слідством особами, реалізуючи спільний злочинний умисел, почав активно у гучномовник закликати до штурму працівників міліції, які здійснювали охорону громадського порядку, надавати іншим співучасникам команди про застосування насильства.

За командами та керівництвом ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 натовп громадян у кількості приблизно 200 осіб, серед яких перебували і ті, що були у злочинній змові з організаторами, та котрим було визначено провокувати та підігрівати інших у протиправних діях, здійснювати безпосередньо активні дії, спрямовані на застосування насильства, направились у бік працівників міліції, які займали позицію біля пам`ятника, почали розхитувати паркан, намагатися відібрати спеціальні засоби, наносити удари руками та ногами по всіх частинах тілам співробітників міліції, розбризкувати їм у обличчя сльозогінний газ, тобто здійснювати масові заворушення, що супроводжувались насильством над особою.

Внаслідок вищезазначених організаторських дій ОСОБА_6 ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а також безпосередньо виконавцями та іншими особами, які брали участь у масових заворушеннях в період часу з 15.30 год. до 19.00 год. 31 січня 2015 року на площі імені ОСОБА_15 , було застосовано насильство по відношенню до співробітників міліції, які виконували службові обов`язки по охороні громадського порядку, а саме: ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 з причиненням фізичого болю, зокрема ОСОБА_17 , легких тілесних ушкоджень.

10 грудня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005472 було внесено відомості про злочини, передбачені ч.2 ст. 260, ст.293, ч.1 ст. 294 КК України.

19 лютого 2015 року ОСОБА_6 направлено повідомлення про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 260, ст.293 КК України.

23 лютого 2015 року ОСОБА_6 оголошений у розшук.

17 червня 2015 року із кримінального провадження №0002261 в окреме провадження виділені матеріали відносно ОСОБА_6 за номером 0000250, цього ж дня вказане провадження об`єднано з кримінальним провадженням 0005472.

08 липня 2015 року відносно ОСОБА_6 винесено повідомлення про підозру, у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 260, ст. 293, ч. 1 ст. 294 КК України. Цього ж дня постановою ст. слідчого СУ ГУМВС України в Запорізькій області він оголошений у міжнародний розшук.

15 серпня 2015 року ОСОБА_6 затримано та повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 260, ст. 293, ч. 1 ст. 294 КК України.

17 серпня 2015 року слідчий СУ ГУМВС України в Запорізькій області звернувся до суду з клопотанням про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в обгрунтування якого вказав на докази, висунутої ОСОБА_6 підозри у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 260, ст. 293, ч. 1 ст. 294 КК України, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, перешкодивши, таким чином, встановленню істини у даному кримінальному провадженні, і неможливість запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Задовольняючи клопотання і обираючи ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, слідчий суддя вказав на обгрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому тяжких злочинів та їх підтвердження доказами, наданими до клопотання, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, підтверджене матеріалами провадження тривале переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, невстановлення всіх осіб та їх місця знаходження, причетних до скоєння злочинів в даному кримінальному провадженні, що в сукупності дає підстави для висновку про неможливість застосування іншого запобіжного заходу без визначення розміру застави.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_6 прохає про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді. Висуваючи вимоги про скасування даного судового рішення, посилається на його незаконність, порушення норм кримінального процесуального законодавства допущені під час постановлення, необгрунтованість висунутої йому підозри у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 260, ч.1 ст. 294, ст. 293 КК України.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши апелянта та його захисника - адвоката ОСОБА_8 , які підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, думку прокурора, який висловив заперечення доводам апеляції, вважаючи ухвалу законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Колегія суддів, у відповідності до вимог ст. 117 КПК України, враховуючи доведеність поважності причини пропуску підозрюваним строку на оскарження рішення слідчого судді, з урахуванням дати отримання повного тексту оскаржуваної ухвали, вважає за необхідне поновити ОСОБА_6 строк на оскарження ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 серпня 2015 року, якою відносно ОСОБА_6 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

При застосуванні стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчим суддею дотримані вимоги ст.ст. 176, 177, 183, 194 КПК України, з якими закон пов`язує вирішення застосування даного виду запобіжного заходу.

Твердження апелянта та його захисника щодо відсутності доказів обґрунтованої підозри у вчиненні зазначених злочинів слід вважати непереконливими.
Із наданих суду матеріалів встановлено, що висунутаОСОБА_6 підозра заснована на показах свідків, протоколу огляду місця події, протоколів про результати здійснення оперативно-розшукових заходів та інших, наданих суду доказах.

Перевірка матеріалів клопотання та прийняте за результатами його розгляду рішення свідчать що, слідчий суддя врахував наявність повідомлення ОСОБА_6 про підозру, вагомість здобутих слідством доказів, які засвідчують наявність обґрунтованої підозри, висунутої останньому.
З цього приводу колегія суддів приймає до уваги, згідно ст.8 КПК України, практику Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства, викладену у рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якого факти, які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Судова колегія, дослідивши матеріали кримінального провадження, встановила достатність підстав на даному етапі вважати висунуту ОСОБА_6 підозру обґрунтованою, а надані на підтвердження цього докази вагомими.

Слідчий суддя обґрунтовано мотивував свій висновок про необхідність застосування відносно підозрюваного даного запобіжного заходу, обгрунтовані ризики щодо переховування підозрюваного та вчинення тиску на свідків, з якими погоджується і апеляційна інстанція, мотивовано чому інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить необхідної процесуальної поведінки ОСОБА_6 .

Фактичним місцем свого проживання підозрюваним і у суді апеляційної інстанції зазначено адресу: АДРЕСА_2 .

Надані матеріали вказують на направлення органом досудового розслідування повісток про виклик ОСОБА_6 та повідомлення про підозру, в тому числі, і на адресу фактичного місця проживання останнього, яким є АДРЕСА_2 , що узгоджується із передбаченим ст. 135 КПК України порядком здійснення виклику.

Разом, з тим, наявні матеріали свідчать про не проживання ОСОБА_6 і за вказаною адресою та відсутність відомостей про його місце знаходження.

Набуття ОСОБА_6 статусу підозрюваної особи відповідає положенням ч.1 ст. 42 КПК України.

Також матеріали провадження засвідчують перебування ОСОБА_6 з 23 лютого 2015 року у розшуку та надання слідчим суддею дозволу на затримання даної особи з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу, а з 08.07.2015 року знаходження підозрюваного у міжнародному розшуку. Затримання ОСОБА_6 не за місцем проживання, що зазначено в судовому засіданні апеляційного суду стороною захисту, відбулось 15 серпня 2015 року на підставі судового рішення від 14 липня 2015 року, про що свідчить зміст протоколу затримання та відповідна ухвала слідчого судді.

Висловлення невдоволення позицією свідка ОСОБА_22 та погроз на адресу останнього, а отже і ризик незаконного впливу на свідків підтверджується показами допитаного ОСОБА_22 .

Надана захисником письмова відповідь ГУМВС України в Запорізькій області за скаргою ОСОБА_6 не спростовує показання свідка ОСОБА_22 та підтверджує перебування ОСОБА_6 у розшуку, про що у зазначеному листі роз`яснено підозрюваному.

Зазначені обставини, поряд з тяжкістю вчинених кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 260, ч.1 ст. 294 КК України, очікуваним покаранням у виді позбавлення волі строком до 8 років, що загрожує ОСОБА_6 , у разі визнання його винним, підтверджує заявлені слідчим ризики щодо переховування підозрюваного, незаконного впливу на свідків та одночасно свідчать про нездатність забезпечити належну процесуальну поведінку вказаної особи шляхом обрання альтернативного запобіжного заходу.

У цьому зв`язку є необґрунтованими посилання сторони захисту на відсутність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та можливість обрання стосовно ОСОБА_6 іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Характер висунутої ОСОБА_6 підозри свідчить про відповідність висновку суду з приводу не визначення розміру застави положенням ч. 4 ст. 183 КПК України та вимогам ч. 5 ст. 176 КПК України, згідно якої запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109 - 114-1, 258 - 258-5, 260, 261 Кримінального кодексу України.

Позиція слідчого судді відповідає вимогам КПК України, що регулюють вирішення питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а застосований запобіжний захід, з урахуванням серйозності висунутої підозри та встановлених ризиків,є адекватним превентивним заходом відносноОСОБА_6 .

З викладеного вбачається, що слідчий суддя об`єктивно оцінив ступінь порушення цінностей суспільства у даному кримінальному провадженні та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Доводи адвоката про відсутність повноважень у слідчого ОСОБА_23 на подання клопотання про застосування запобіжного заходу до ОСОБА_6 , з огляду на наявність доручення від 07.08.2015 року на проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні вказаному слідчому, судова колегія знаходить неспроможними.

Твердження захисника про наявність у ОСОБА_6 постійного місця проживання, позитивних характеристик та соціальних зв`язків, з урахуванням обставин переховування підозрюваного, впливу на свідка, не здатне спростувати наведений вище висновок слідчого судді, а зазначені відомості щодо особистості підозрюваного враховані слідчим суддею у сукупності з іншими обставинами.

За таких обставин слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігання встановленим ризикам, відповідно до вимог КПК України застосував запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Згідно вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядав рішення слідчого судді у межах доводів апеляційної скарги.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення, судова колегія не вбачає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

клопотання ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення задовольнити.

Поновити ОСОБА_6 строк на оскарження ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 серпня 2015 року.

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 серпня 2015 року, якою застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів відносно ОСОБА_6 , залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4