Справа № 1-кс/760/4413/14
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 вересня 2014 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , представника особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві скаргу ТОВ «Абсолют-Плюс» на бездіяльність старшого слідчого з ОВС відділу розслідувань особливо важливих справ слідчого управління Окружної державної податкової служби Центрального офісу з особливо великих платників податків Державної податкової служби капітана податкової міліції ОСОБА_4 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшла скарга представника ТОВ «Абсолют-Плюс» ОСОБА_3 , на бездіяльність старшого слідчого з ОВС відділу розслідувань особливо важливих справ слідчого управління Окружної державної податкової служби Центрального офісу з особливо великих платників податків Державної податкової служби капітана податкової міліції ОСОБА_4 щодо не повернення тимчасово вилученого майна.

В обґрунтування скарги представник скаржника зазначає, що у провадженні ОВС відділу розслідувань особливо важливих справ слідчого управління Окружної державної податкової служби Центрального офісу з особливо великих платників податків Державної податкової служби перебуває кримінальне провадження №180, внесенного до ЄРДР 16.05.2014 року.

Відповідно до ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 05.06.2014 року слідчим з ОВС відділу розслідувань особливо важливих справ слідчого управління Окружної державної податкової служби Центрального офісу з особливо великих платників податків Державної податкової служби капітаном податкової міліції ОСОБА_4 було проведено обшук та вилучено речі, які належали ТОВ «Абсолют-Плюс».

Також представник скаржника зазаначає, що речі, які було вилучено слідчим не були зазначені в ухвалі суду про надання дозволу на обшук, тому дані дії слідчого є не законними , а речі підлягають поверненню, у звязку з чим ТОВ «Абсолют-Плюс» звернулось до слідчого з клопотанням про повернення тимчасово вилученого під час обшуку 11.06.2014 року майна, однак жодної відповіді слідчого не отримував.

Виходячи з наведеного, представник скаржника ОСОБА_3 звернулась до суду та просила визнати незаконною бездіяльність старшого слідчого з ОВС відділу розслідувань особливо важливих справ слідчого управління Окружної державної податкової служби Центрального офісу з особливо великих платників податків Державної податкової служби капітана податкової міліції ОСОБА_4 щодо не повернення тимчасово вилученого майна.

Представник заявника в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі.

Слідчий з ОВС відділу розслідувань особливо важливих справ слідчого управління Окружної державної податкової служби Центрального офісу з особливо великих платників податків Державної податкової служби капітан податкової міліції ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився,подавши через канцелярію суду вибіркові матеріали по кримінальному провадженню, за результатами проведених слідчих дій.

Судом у відповідності до ч. 3 ст. 306 КПК України ухвалено про проводення розгляду справи за скаргою ТОВ «Абсолют-Плюс» без участі слідчого, на бездіяльність якого подана скарга.

Вислухавши представника скаржника, вивчивши матеріали скарги на бездіяльність старшого слідчого з ОВС відділу розслідувань особливо важливих справ слідчого управління Окружної державної податкової служби Центрального офісу з особливо великих платників податків Державної податкової служби капітана податкової міліції ОСОБА_4 , вважаю, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником ;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки -особами, до яких можуть застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Судом встановлено, що виходячи з положень цієї ст. 303 КПК України представник ТОВ «Абсолют-Плюс» ОСОБА_3 подала скаргу на бездіяльність старшого слідчого з ОВС відділу розслідувань особливо важливих справ слідчого управління Окружної державної податкової служби Центрального офісу з особливо великих платників податків Державної податкової служби капітана податкової міліції ОСОБА_4 щодо не повернення тимчасово вилученого майна.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до ухвали Солом`янського районного суду м. Києві від 05.06.2014 року, слідчим з ОВС відділу розслідувань особливо важливих справ слідчого управління Окружної державної податкової служби Центрального офісу з особливо великих платників податків Державної податкової служби капітана податкової міліції ОСОБА_4 було проведено обшук в нежитловому приміщенні, що належить на праві власності ПАТ`Агрохім-Сервіс», за адресою: Дніпропетроська обл., Дніпропетровський р-н, смт Ювілейне, вул. Виробнича, 2, про що було складено протокол обшуку.

У відповідності до ч. 1 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення. відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна. яке було здобуте в результаті його вчинення.

Згідно з ч. 7 ст. 236 Кримінального процесуального кодексу України (надалі - КПК України), при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Судом встановлено, що під час проведення обшуку були виявлені цистерни для зберігання паливно-мастильних матеріалів, наповнені речовиною (рідиною) білого кольору, які позначені у протоколі обшуку під №№ 12, 13, 16. З даних цистерн, слідчим були відібрані зразки речовин (рідини), після чого слідчий опечатав цистерни та залишив пояснювальні бирки за підписом слідчого та понятих.

Згідно протоколу обшуку, опечатування цистерн №№ 12, 13, 16 обмежує доступ до зливних отворів цистерн до моменту прийняття рішення у відповідності із Законом. Опечатані цистерни передані слідчим на відповідальне зберігання співробітникам міліції, які зобов`язанні забезпечити їх охорону за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпропетровський р-н, смт Ювілейне, вул.Виробнича, б.2.

Враховуючи те, що в ухвалі слідчого судді Солом`янського суду м. Києва від 05.06.2014 р. не було надано прямого дозволу на відшукання зазначених речей, які належать ТОВ «Абсолют-Плюс», у відповідності до частини 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі ТОВ «Абсолют-Плюс» мають статус тимчасово вилученого майна.

Частина 1 ст. 167 КПК України дає визначення підставам тимчасового вилучення майна, які зазначаються як фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тобто, застосування інституту тимчасового вилучення майна можливе відносно підозрюваного і лише до вирішення питання про арешт такого майна або до його повернення, що свідчить про конкретне визначення законодавцем можливої наступної долі тимчасово вилученого майна, при цьому можливість визнання такого майна речовим доказом без накладення на нього арешту відсутня.

Згідно з ч. 2 ст.167 КПК України, тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо.

Випадки припинення тимчасового вилучення майна передбачені в ст. 169 КПК України, де вказано, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених ч.5 ст. 171, ч.6 ст. 173 КПК України.

При цьому, в ч. 5 ст. 171 КПК України вказано, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

В даному випадку, зазначене в ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання про арешт тимчасово вилученого майна подано не було, при цьому слідчий не повернув тимчасово вилучене майно особі, у якої воно було вилучено.

Відповідно до правового змісту ч. 7 ст. 236 і ч. 1 ст. 98 КПК України та ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку або огляду, та у наслідок чого можливо зробити висновок про те, що речі і документи, вилучені при проведенні обшуку, мають один з двох процесуальних статусів: 1) речі та документи, які входять до переліку щодо якого прямо надано дозвіл на їх відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку і 2) речі та документи, які не входять до цього переліку, тобто, - тимчасово вилучене майно, яке перебуває в такому статусі відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України до вирішення питання про його арешт або повернення.

Таким чином, визнання речовими доказами можливо лише вилучених речей і документів, які входили до переліку щодо якого судом прямо надано дозвіл на їх відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, арештованого майна відповідно до правил ст. 98 КПК України, але визнання речовими доказами тимчасово вилученого майна за минуванням стадії накладення на нього арешту відповідно до правил ч.5 ст. 171 КПК України, діючим КПК України не передбачено.

Такий процесуальний порядок щодо тимчасово вилученого майна узгоджується і з вимогами Глави 16 КПК України і ч. 7 ст. 236 КПК України.

Оцінюючи зібрані по справі докази, аналізуючи правові позиції учасників процесу, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга є обґрунтованою і підлягає задоволенню, оскільки слідчий, визнаючи тимчасово вилучене майно ТОВ «Абсолют-Плюс», не накладаючи арешт на майно в кримінальному провадженні, яке розслідується по факту скоєння правопорушення, а не щодо конкретної особи, фактично вийшов за межі можливих варіантів щодо процесуальної долі такого майна, визначених ч. 1 ст. 167 КПК України (арешт або повернення).

Статтею 303 КПК передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження. Серед даного переліку є бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України.

Зі змісту ст. 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.

На підставі вищевикладеного, дослідивши матеріали скарги, прихожу до висновку, про наявність підстав для задоволення скарги ТОВ «Абсолют-Плюс».

Керуючись ст.ст. 217, 303, 304, 309, 369-372, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ТОВ «Абсолют-Плюс» на бездіяльність старшого слідчого з ОВС відділу розслідувань особливо важливих справ слідчого управління Окружної державної податкової служби Центрального офісу з особливо великих платників податків Державної податкової служби капітана податкової міліції ОСОБА_4 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна задовольнити.

Зобов`язати старшого слідчого з особливо важливих справ відділу кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань Міжрегіонального головного управління Міндоходів України ЦО з обслуговування великих платників ОСОБА_4 повернути майно, що було тимчасово вилучене слідчим 11.06.14 р. під час проведення обшуку в нежитловому приміщенні, що належить ПАТ «Агрохім-Сервіс», за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпропетровський р-н, смт Ювілейне, вул.Виробнича, б.2, а саме: речовину (рідину), що зберігається за адресою: Дніпропетровська обл.., Дніпропетровський р-н, смт Ювілейне, вул.Літня, 21 у цистернах, позначених у протоколі обшуку від 11 червня 2014 р. за №№ 12, 13, 16.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1