Справа № 1-550/11
У Х В А Л А
про відмову у знятті арешту на нерухоме майно
23 лютого 2016 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області
в особі судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3
представника заявників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівного матеріали заяв ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про зняття арешту на нерухоме майно, -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про зняття накладеного постановою слідчого СВ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській облаті ОСОБА_7 від 21.09.2011 року в кримінальній справі № 1/911-11, арешту на нерухоме майно виробниче приміщення по АДРЕСА_1 , загальною площею 559,1 кв.м., державна реєстрація права на нерухоме майно за № 24773572 від 14.06.2011 року, яке належить йому на праві приватної власності.
ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою про зняття накладеного постановою слідчого СВ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській облаті ОСОБА_7 від 21.09.2011 року в кримінальній справі № 1/911-11, арешту на нерухоме майно приміщення магазину по АДРЕСА_2 , загальною площею 334,9 кв.м., державна реєстрація права на нерухоме майно за № 33028115 від 01.03.2011 року, яке належить їй на праві приватної власності.
Представник заявників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_6 вимоги заяв про зняття арешту з майна підтримав з підстав викладених у заявах, просив їх задоволити.
Прокурор в судовому засіданні вимоги заяв про зняття арешту з майна заперечила та пояснила, що оскільки вирок суду в частині конфіскації майна належного ОСОБА_8 та в частині стягнення з ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_9 сум нанесених нею матеріальної та моральної шкоди не виконано, підстави для зняття арешту відсутні.
Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали заяв та кримінальної справи № 1-550/11, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що в провадженні Рівненського міського суду перебувала кримінальна справа № 1-550 по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні злочину ч. 4 ст. 190 КК України.
Вироком Рівненського міського суду від 25.06.2013 року ОСОБА_8 визнано винною у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з конфіскацією майна. Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_8 про стягнення шкоди задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду в сумі 892 723 гривні та 50 000 гривень моральної шкоди. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено за недоведеністю.

Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 20.12.2013 року та ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14.10.2014 року вирок Рівненського міського суду від 25.06.2013 року залишено без зміни.

Постановою слідчого СВ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області майора міліції ОСОБА_7 від 21.09.2011 року накладено арешт на нерухоме майно, зокрема: виробниче приміщення загальною площею 559,1 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , офісне приміщення за адресою АДРЕСА_2 , офісне приміщення з земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_3 , приміщення магазину за адресою АДРЕСА_4 .

У відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області перебуває зведене провадження № 48187844 від 07.12.2014 року про стягнення боргу з ОСОБА_8 в сумі 5546 660,80 грн. на користь стягувачів.

Згідно ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Згідно ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотанням про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів.

Судом встановлено, що вимоги ОСОБА_10 та ОСОБА_4 грунтуються на їх праві власності, яке зареєстроване належним чином.

Згідно правової позиції, викладеної у Постанові Верховного Суду України від 15 травня 2013 року № 6-26цс13, в якій зазначається, що вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. В порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, коли арешт на майно накладено при провадженні в кримінальній справі, розглядаються заяви боржників на правильність арешту майна.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у відповідності до ст. 539 КПК України заявники ОСОБА_10 та ОСОБА_4 не є особами, які мають право відповідно до норм кримінального процесуального законодавства України звертатися до суду з вказаними клопотаннями, а мають звертатися в порядку визначеному правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

З огляду на вищевикладене, в задоволенні заяв ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про зняття арешту на нерухоме майно слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 174, 533, 537, 539, 371, 372 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
В задоволенні заяв ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про зняття арешту на нерухоме майно відмовити.

На ухвалу до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд Рівненської області може бути подано апеляцію на протязі 7 днів з дня її проголошення.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1