Справа № 477/2080/15-к
Провадження № 1-кп/477/177/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 вересня 2015 року м. Миколаїв
Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бармашове Жовтневого району Миколаївської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, 2012 року народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 ,
13 серпня 2015 року, близько 01.00год. на літньому майданчику бару, розташованого по вул. Радянській, 86 в с. Бармашове Жовтневого району Миколаївської області, між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 відбулась словесна сварка, під час якої ОСОБА_3 , маючи намір на умисне заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, наніс останньому удар в область обличчя.
Згідно висновку експерта № 189 від 17.08.2015р., у потерпілого виявлені тілесні ушкодження у виді струсу головного мозку, забиття м`яких тканин голови, обличчя, тім`яних областей з двох сторін, крововиливи обличчя, осадження в області обличчя та верхніх кінцівок, перелам кісток носу без зміщення праворуч, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Відповідальність за дії, вчинені обвинуваченим, передбачена ч.2 ст. 125 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину у вчиненому визнав та пояснив, що перебуваючи в приміщені бару по вул. Радянській в с. Бармашове спілкувався з потерпілим, між ними виникла суперечка, під час якої він наніс останньому декілька ударів по потилиці, згодом бачив потерпілого, який був у крові, інші обставини не пам`ятає, оскільки перебував у стані алкогольного сп`яніння, допускає, що наніс потерпілому удар в область обличчя. Цивільний позов потерпілого визнав частково, в розмірі матеріальної шкоди.
Окрім визнання обвинуваченим своєї вини, його провина також підтверджується поясненнями потерпілого, який в судовому засіданні пояснив, що 13.08.2015року, приблизно о півночі він перебував в барі по вул. Радянській в с. Бармашове, де вживав спиртні напої. До нього декілька раз підходив обвинувачений та пропонував йому вийти на вулицю поспілкуватись, на що він відмовився. Після цього обвинувачений тричі вдарив його по потилиці, та наніс удар рукою в область носу, від чого в нього пішла кров. Він вийшов на вулицю, умився та вирішив зайти до бару забрати цигарки. На порозі, в дверях, він зустрівся з обвинуваченим та між ними почалась «штовханина», в результаті чого вони впали зі сходів. Від падіння він пошкодив лікоть та набив гулі на голові. Після цього його підняли та він поїхав додому. Лікувався амбулаторно, курс лікування тривав два з половиною тижні, на сьогоднішній день він до лікаря не звертається, наступного курсу лікування йому не призначено.Просив обрати обвинуваченому покарання, не пов`язане з позбавленням волі, цивільний позов просив задовольнити.
Вина обвинуваченого також підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:
рапортом оперативного чергового Жовтневого РВ УМВС України в Миколаївській області від 13.08.2015 року про отримання повідомлення про бійку в барі с. Бармашове ( а.с. 25);
заявою потерпілого про спричинення йому обвинуваченим тілесних ушкоджень від 13.08.2015року ( а.с. 26);
висновком експерта № 189 від 17.08.2015 року, відповідно до якого в потерпілого виявлені тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, забоїв м`яких тканин голови, обличчя тім`яних областей з двох сторін, крововиливи обличчя, осадження в області обличчя та верхніх кінцівок, перелам кісток носу без зміщення праворуч, які могли утворитись від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо у строк та при обставинах, зазначених у постанові; усі зазначені ушкодження в області голови та обличчя відносять до категорії легких тілесних ушкоджень за ознаками короткочасного розладу здоров`я. Потерпілому було спричинено не менш, ніж три травматичні дії, визначити їх послідовність не виявилось за можливе, оскільки вони були спричинені в короткий проміжок часу ( а.с. 23-24);
даними протоколу проведення слідчого експерименту від 25.08.2015 року за участю обвинуваченого, з фототаблицею, під час якого останній продемонстрував, як він наніс потерпілому удари по потилиці та один удар кулаком в область перенісся ( а.с. 30-31).
Аналізуючи досліджені по справі докази суд приходить до висновку про винність обвинуваченого у спричиненні потерпілому тілесних ушкоджень та кваліфікує його дії за ч.2 ст. 125 КК України, тобто, умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує, що він вчинив злочин невеликої тяжкості, раніше не судимий, вину визнав, має на утриманні малолітню дитину, не працює, характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.
Обставинами, які пом`якшують покарання, судом визнається визнання вини.
Обставин, які обтяжують покарання, під час судового розгляду не встановлено.
З урахуванням обставин справи, даних про особу обвинуваченого, обставин, які пом`якшують покарання, суд приходить до висновку про призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу в максимальному розмірі, передбаченому ч.2 ст. 125 КК України, вважаючи саме таку міру покарання необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів..
Цивільний позов потерпілого в частині стягнення матеріальних збитків підлягає задоволенню повністю та з обвинуваченого належить стягнути витрати на лікування потерпілого сумі 462грн., які підтверджені наданими потерпілим документами. В частині відшкодування моральної шкоди, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в цій частині, оскільки на день розгляду справи доказів настання негативних обставин внаслідок вчиненого злочину, пов`язаних з погіршенням здоров`я або необхідності реабілітації, втрати працездатності, важкості виконання повсякденних обов`язків, на що посилається потерпілий, не надано, в той же час, за поясненнями самого потерпілого, він офіційно не працевлаштований, завершивши призначений курс лікування, в подальшому до лікаря не звертався. Враховуючи викладене, з урахуванням характеру спричинених ушкоджень та терміну лікування, а також виходячи із засад розумності та справедливості суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого в рахунок відшкодування моральної шкоди 1000 грн.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Речові докази по справі відсутні.
Керуючись ст. ст. 366, 367-369, 374 КПК України, суд -
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (одна тисяча сімсот) грн.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_5 462 (чотириста шістдесят дві) грн. в рахунок відшкодування матеріальних збитків та 1000 (одна тисяча) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 не обиралась.
Речові докази у справі відсутні.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області на протязі 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1