Справа № 492/440/15-к
Провадження № 1-кп/513/60/15
Саратський районний суд Одеської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 липня 2015 року Саратський районний суд Одеської області в складі:

судді ОСОБА_1

за участю: прокурора ОСОБА_2

потерпілої ОСОБА_3

захисників: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинувачних: ОСОБА_6 , ОСОБА_7

секретаря судового засідання ОСОБА_8

у відкритому судовому засіданні у залі Саратського районного суду Одеської області, розташованому в смт. Сарата Одеської області,

розглянувши кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000101, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, неодруженого, не працюючого, судимого 23.10.2014 року Арцизьким районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 296 КК України, до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки,

у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

уродженця м. Одеса, українця, громадянина України, освіта 9 класів, неодруженого, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_2 , не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

обвинувачений ОСОБА_6 , будучи 23.10.2014 року засудженим Арцизьким районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 296 КК України, до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 2 роки, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, маючи не зняту та не погашену судимість у встановленому законом порядку, в період іспитового строку вчинив корисні злочини при наступних обставинах.

В жовтні 2014 року, приблизно о 21 годині 30 хвилин, обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи біля кафе «Блюз», розташованому по вулиці Калмикова в м. Арциз Одеської області, з користі, з метою відкритого викрадення чужого майна, підійшов до потерпілого ОСОБА_9 , який знаходився біля вищевказаного бару «Блюз». Далі, шляхом ривка, не застосовуючи будь-якого насильства і погрози застосування насильства, в присутності власника та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, відкрито заволодів майном, що належить на праві приватної власності потерпілому ОСОБА_9 : мобільним телефоном марки «LG Е 615», колишнього використання, вартістю 899 (вісімсот дев`яносто дев`ять) гривень; sim-картою оператора мобільного зв`язку «Kiїvstar», колишнього використання, вартістю 15 (п`ятнадцять) гривень; грошима на рахунку оператора мобільного зв`язку на суму 13 (тринадцять) гривень, яке утримувалось останнім у правій руці.

Всього, ОСОБА_6 відкрито викрав майно, що належить на праві приватної власності потерпілому ОСОБА_9 на загальну суму 927 (дев`ятсот двадцять сім) гривень.

Після чого, з викраденим відкрито зник з місця скоєння злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Також, 30 грудня 2014 року, приблизно о 23 годині, ОСОБА_6 , перебуваючи біля «Готелю», розташованому по вулиці Калмикова, 33 в м. Арциз Одеської області, повторно, умисно, з користі, таємно викрав одну сосну, вартістю 400 (чотириста) гривень, яка знаходилась на території вищевказаного готелю та належала на праві приватної власності потерпілому ОСОБА_10 , чим завдав останньому майнової шкоди на вказану суму.

Після чого, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Крім того, 15 лютого 2015 року, приблизно о 21 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , повторно, за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_7 , стосовно якого обвинувальний акт за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, направлено на розгляд Арцизького районного суду Одеської області, який також не встав на шлях виправлення, належних висновків для себе не зробив, та третьою особою (матеріали стосовно якої зареєстровані в ЄРДР за № 0000001 за ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 186 КК України), з користі, з метою відкритого заволодіння чужим майном, перебуваючи в парку, розташованому біля загально - освітньої школи № 4, розташованої в м. Арциз Одеської області вулиця Калмикова, 44, застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілої ОСОБА_3 , та яке, згідно висновку експерта № 35 від 24.02.2015 року, відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, відкрито викрали майно потерпілої ОСОБА_3 , що належить їй на праві приватної власності, а саме:

- жіночу сумку, колишнього використання, вартістю 120 (сто двадцять) гривень;

- мобільний телефон марки «NOKIA 7360», колишнього використання, вартістю 150 (сто п`ятдесят) гривень;

- sim-карту мобільного оператора «МТС», колишнього використання, вартістю 10 (десять) гривень;

- носову хустинку, колишнього використання, вартістю 50 (п`ятдесят) гривень;

- гаманець, колишнього використання, вартістю 50 (п`ятдесят) гривень;

- гроші в сумі 300 гривень;

- зарядний пристрій до мобільного телефону марки «NOKIA», колишнього використання, вартістю 50 (п`ятдесят) гривень.

Таким чином, обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 відкрито заволоділи майном потерпілої ОСОБА_3 на загальну суму 730 (сімсот тридцять) гривень.

Після чого, з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 вину у епізодах відкритого заволодіння майном потерпілого ОСОБА_9 та таємного викрадення майна потерпілого ОСОБА_10 , визнав повністю, не оспорював кількість і вартість викраденого майна, щиро покаявся у скоєнні даних злочинів.

Тому, відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

По епізоду відкритого заволодіння майном потерпілої ОСОБА_3 , поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я за потерпілої, повторно, за попередньою змовою групою осіб, обвинувачений ОСОБА_6 , ОСОБА_7 вину визнавали частково, оспорюючи суму викраденого та кількість нанесених тілесних ушкоджень.

У даному судовому засіданні обвинувачені вину визнали повністю не оспорювали кількість і вартість викраденого майна, а також факт нанесення потерпілої легких тілесних ушкоджень, щиро покаялись у скоєному злочині.

Вина обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 по вказаному епізоду підтверджується показаннями потерпілої та матеріалами справи.

Потерпіла ОСОБА_3 показала суду, що у цей вечір 15 лютого 2015 року поверталась із м. Одеса додому і у неї була жіноча сумка і господарська сумка з її речами. Вона зайшла в бар дізнатись де працює її знайома і один із хлопців, який знаходився у цьому барі, після того як вона розрахувалась за кофе, взяв її господарську сумку, і провів до другого бару. Поговоривши з подругою, вона пішла додому. На вулиці той же хлопець запропонував їй допомогти з речами, але вона відмовилась. Через декілька хвилин, коли йшла парком, почула, що хтось біжить, і сильний товчок у спіну, від якого вона впала на землю. Один із хлопців побіг далі, а другий залишився біля неї і намагався вирвати її жіночу сумку. Вона не віддавала, тоді він наніс їй декілька ударів ногою в область голови, від останнього, сильного удару вона віддала свою сумку.

Сумка, яку викрали, та речі, які в неї знаходились, були колишнього використання: мобільний телефон «Nokia» із сім - карткою мобільного оператора МТС; зарядний пристрій до мобільного телефону; хустинка; гаманець, в якому знаходилось 300 гривень. Злочинними діями обвинувачених їй була спричинена матеріальна шкода на загальну суму 730 гривень. Частково в міліції їй повернули викрадене майно та 50 гривень. Але, гаманець, мобільний телефон були пошкоджені. Крім того, у неї в сумці знаходились папери на квартиру, які обвинувачений ОСОБА_7 спалив і їй прийшлось витратити гроші на їх виготовлення. Вона написала заяву до міліції і їй сказали, що грабіж скоїли обвинувачені. На даний час їй частково повернути викрадені речі, але претензії до обвинувачених вона буде доводити у порядку цивільного судочинства, просила їх покарати відповідно до закону.

По вказаному епізоду провина обвинувачених підтверджується и матеріалами кримінального провадження:

- витягом із кримінального провадження (а.с. 96);

- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення і заявою потерпілого ;

- постановою про приєднання предметів до провадження як речових доказів;

- висновком експерта № 35 від 16.02.2015 року потерпілої були причинені легкі тілесні ушкодження, які не є небезпечними для життя та здоров`я.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 винен у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, які кваліфікуються, як умисне відкрите заволодіння чужим майном (грабіж); умисне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно; грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб;

обвинувачений ОСОБА_7 винен у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, який кваліфікується, як умисне відкрите заволодіння чужим майном (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує вимоги ст. 65 КК України, щодо загальних засад призначення покарання, межі санкцій ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, які відносяться до категорії середніх та тяжкого злочинів, особу винного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, скоїв дані злочини у період непогашеної судимості, у період іспитового строку;

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд також враховує вимоги ст. 65 КК України, щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч. 2 ст. 186 КК України, яка відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винного.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , суд визнає їх щире каяття та сприяння встановленню істини по справі, а також добровільне повернення частини викраденого, що передбачено п.п. 1,2 ч. 1 ст. 66 КК України.

Обставин, яка обтяжують покарання обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , передбачених ст. 67 КК України, не виявлено.

Обвинувачені: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за місцем проживання характеризується посередньо.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує: суспільну небезпеку вчиненого, обставини що пом`якшують і обтяжують покарання, особу обвинуваченого: скоїв дані злочині у період непогашеної судимості, іспитового строку; повністю визнав провину і розкаявся в скоєному; його сімейне і матеріальне становище; часткове відшкодування матеріальної шкоди; кількість, суму і значимість викраденого; думку потерпілої у частині призначення покарання і вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе шляхом ізоляції від суспільства.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив дані злочини у період іспитового строку, призначеного вироком Арцизького районного суду Одеської області від 23 жовтня 2014 року, згідно якого обвинувачений засуджений за ч. 3 ст. 296 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, з іспитовим строком 2 роки, до повного відбуття покарання, суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_6 за даним вироком за правилами ч. 1 ст. 71 КК України, суд до покарання призначеного за даним вироком, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком (а.с. 81-82).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує: суспільну небезпеку вчиненого, обставини що пом`якшують і обтяжують покарання, особу обвинуваченого: вперше засуджується за вчинений злочин; повністю визнав провину і розкаявся в скоєному; його вік, сімейне і матеріальне становище, проживає з бабусею; часткове відшкодування матеріальної шкоди; кількість, суму і значимість викраденого; думку потерпілої у частині призначення покарання і вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, із звільненням від відбування призначеного покарання, на підставі ст. 75 КК України, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та запобігання вчиненню ними нових злочинів.

Речові докази, у вигляді: мобільного телефону марки «LG E», чорного кольору залишити у потерпілого ОСОБА_9 ; у вигляді: жіночої сумки; мобільного телефону марки «NOKIA»; сим-карти мобільного оператора «МТС»; носової хустинки; гаманця; зарядного пристрою до мобільного телефону марки «NOKIA» залишити у потерпілої ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст. 368, 371, 374, 380, 392, 395 КПК України,

суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, і призначити покарання:

- за ч. 1 ст. 186 КК України - у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді 3 (трьох ) років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести ) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Арцизького районного суду Одеської області від 23 жовтня 2014 року за ч. 3 ст. 296 КК України у виді одного місяця, остаточно призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років 7 (семі) місяців позбавлення волі.

ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 К України, і призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців, з покладенням обов`язку повідомляти органи кримінально - виконавчої системи про зміну місця проживання, навчання, роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_6 , до набрання вироком законної сили, залишити у виді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту затримання з 16 лютого 2015 року.

Запобіжний захід ОСОБА_7 , до набрання вироком законної сили, залишити у виді домашнього арешту.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Речові докази, у вигляді: мобільного телефону марки «LG E», чорного кольору залишити потерпілому ОСОБА_9 ;

у вигляді: жіночої сумки; мобільного телефону марки «NOKIA»; сим-карти мобільного оператора «МТС»; носової хустинки; гаманця; зарядного пристрою до мобільного телефону марки «NOKIA» залишити потерпілої ОСОБА_3 .

Вирок суду може бути оскаржений учасниками судового провадження до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Саратський районний суд Одеської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1