Провадження № - 1кп/201/456/2015
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 серпня 2015 року м. Дніпропетровськ

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0002699 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Поливанівка, Магдалинівського району, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не офіційно не працюючого, маючого на утриманні малолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

В кримінальному провадженні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

потерпіла ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.05.2014 стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 450 гривень щомісячно, починаючи з 28.10.2013 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 30.06.2016 року. ОСОБА_3 , будучи ознайомлений з рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.05.2014 про стягнення з нього аліментів, попередженим про кримінальну відповідальність за ст. 164 КК України державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська 12.03.2015 року та 07.05.2015 року, достовірно знаючи про відкрите виконавче провадження 43624931 від 06.06.2014 року у ДВС Жовтневого району м. Дніпропетровська, будучи працездатним, злісно ухиляючись від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), починаючи з січня 2015 року, діючи умисно, аліменти на утримання свого неповнолітнього сина не виплачував, матеріальної та іншої допомоги не надавав, на виклики та попередження державного виконавця Жовтневого відділу Державної виконавчої служби про необхідність погашення заборгованості по сплаті аліментів не реагував, при цьому на облік у Жовтневому районному центрі зайнятості у м. Дніпропетровську не став, свідомо знаючи про можливість отримання дотацій від держави і можливість виплачувати аліменти, чим злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів (аліментів). Заборгованість ОСОБА_3 по сплаті аліментів складає: за січень 2015 - 450 гривень, за лютий 2015 - 450 гривень, за березень 2015 - 450 гривень, за квітень 2015 - 450 гривень, за травень 2015 - 450 гривень, за червень 2015- 450 гривень, за липень 2015 - 450 гривень, за серпень 2015 - 261 гривня 29 копійок. В результаті чого, станом на 18.08.2015 року у ОСОБА_3 виникла заборгованість зі сплати аліментів у розмірі, що сукупно складає суму понад 6 місяців відповідних платежів, а саме 3 411 гривень 29 копійок
Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин передбачений ч. 1 ст. 164 КК України, а саме, злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав у повному обсязі, у скоєному розкаявся та надав показання, які повністю підтверджують обставини, викладені в обвинувальному акті.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі інші обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів) і його дії органом досудового слідства правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КК України.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який, не судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, посередньо характеризується.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66, КК України, є щире каяття, а обставин, що обтяжують його покарання відповідно до ст. 67 КК України, в судовому засіданні не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді обмеження волі.

Враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого та обставини злочину, що описано вище, суд приходить до висновку, що обвинувачений може стати на шлях виправлення без відбування покарання, а тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробовуванням.
Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, звільнивши його від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням, призначивши іспитовий строк один рік.

На підставі п. 2, 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Суддя: ОСОБА_1