В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 348/2027/15-к

Провадження № 1-кп/348/232/15

06 листопада 2015 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Надвірна кримінальне провадження за обвинувальним актом №0000160 від 12.10.2015 року щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, неодруженого, на утриманні нікого немає, займається домашнім господарством, згідно ст.89 КК України несудимого, громадянина України, який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Злочин ним вчинено при наступних обставинах.

Обвинувачений ОСОБА_4 проживає в с.Красна Надвірнянського району Івано-Франківської області і займається домашнім господарством.

17 серпня 2011 року близько 11 год. 00 хв. ранку ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, проходив повз господарство ОСОБА_5 , яка проживає за адресою АДРЕСА_1 . В цей час у нього виник умисел на вчинення крадіжки чужого майна, а саме металічних воріт з даного господарства.

В подальшому діючи умисно, тобто усвідомлюючи протиправний характер своїх злочинних дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав металічні ворота вартістю 400 гривень, які належали ОСОБА_5 , чим заподіяв останній матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Після вчинення крадіжки ОСОБА_4 з місця вчинення злочину скрився та у подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Допитаний в якості обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні повністю визнав себе винним в пред`явленому обвинуваченні і суду показав, що він народився і проживає в с.Красна Надвірнянського району Івано-Франківської області. Потерпіла ОСОБА_5 є його односельчанкою і проживає по сусідству.

17 серпня 2011 року близько 11 год. 00 хв. ранку він перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння проходив повз господарство ОСОБА_5 і в цей час у нього виник умисел на вчинення крадіжки чужого майна, а саме металічних воріт з даного господарства.

В подальшому діючи умисно, тобто усвідомлюючи протиправний характер своїх злочинних дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав металічні ворота, вартістю 400 гривень, які належали ОСОБА_5 , чим заподіяв останній матеріальну шкоду на вищевказану суму.

В даний час ним добровільно відшкодовано потерпілій ОСОБА_5 завдані матеріальні збитки, яка будь-яких претензій до нього немає.

У вчиненому розкався і запевнив суд, що подібного більше не повторить.

Беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті та зважаючи на те, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали надані прокурором, які долучені в судовому засіданні до кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Злочинні дії ОСОБА_4 за ст.185 ч.1 КК України, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), кваліфіковані вірно.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винуватого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як обтяжуючу його вину обставину, суд врахував, що злочини ним вчинено в стані алкогольного сп`яніння.

Як помякшуючі його вину обставини суд врахував: щире каяття у вчиненому та активне сприяння у розкритті злочину, що ним повністю добровільно відшкодовано завдані злочином потерпілій збитки.

По місцю проживання обвинувачений ОСОБА_4 характеризуються позитивно.

Враховуючи наведене та беручи до уваги думку потерпілої, яка просить його суворо не карати, суд прийшов до висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства і йому слід призначити покарання у виді штрафу.

На переконання суду, саме таке призначене судом покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів, справедливим у співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винуватого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ст.185 ч.1 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1