Справа № 1-8/2013 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2013 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого: судді Савкової І.М.,

з участю: секретаря Цибульської Т.І.,

прокурора Свириди Т.Ю.,

підсудного ОСОБА_1,

адвоката ОСОБА_2;

захисника ОСОБА_3.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах підсудного ОСОБА_1 про зміну запобіжного заходу з утримання під вартою на підписку про невиїзд, -

ВСТАНОВИВ:

В проваджені Могилів-Подільського міськрайонного суду знаходиться кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_1 у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 186 ч.2, 307 ч.2, КК України. Запобіжний захід ОСОБА_1 обраний у виді утримання під вартою.

В стадії закінчення судового слідства адвокат ОСОБА_2 заявив клопотання про зміну ОСОБА_1 запобіжного заходу з утримання під вартою на підписку про невиїзд, мотивуючи тим, що відсутні підстави притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, відсутні будь-які законні та допустимі докази, які підтверджували б реальні факти збуту останнім наркотичних засобів, не надано жодного доказу, що підсудний може зникнути чи ухилитися від слідчих чи судових органів. Крім того, ОСОБА_1 за місцем проживання характеризується позитивно, не перебуває на обліках в психоневрологічному та наркологічному диспансерах, займається вирощуванням сільськогосподарських культур, ремонтом т.з. та іншої техніки, встановленням індивідуального опалення. До складу його сімї входять непрацююча дружина та малолітня дитина 1 рік 4 місяці, які знаходяться на його утриманні, також останній матеріально допомагає своїй сестрі інваліду ІІ групи.

Підсудний, його захисник підтримали вищевказане клопотання.

Прокурор вважає, що в клопотанні слід відмовити.

Заслухавши клопотання, думки учасників процесу суд дійшов до висновку відмовити в клопотанні на стадії закінчення судового слідства з наступних підстав.

ОСОБА_1 обвинувачується у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 186 ч. 2, 307 ч. 2 КК України. Згідно вироку Могилів-Подільського міськрайонного суду від 23.11.2007 року засуджений за ст.ст. 185 ч. 3, 190 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки. У відповідності до матеріалів кримінальної справи, обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України 29.02.2008 року, тобто під час іспитового строку. Крім того, ОСОБА_1 обвинувачується у скоєнні в період часу з 05.09.2012 року по 16.09.2012 року, чотирьох епізодів незаконного придбання, зберігання наркотичних засобів з метою збуту, а також в незаконному збуті наркотичних засобів, предметом яких були особливо небезпечні наркотичні засоби. Злочини, передбачені ст.ст. 186 ч. 2, 307 ч. 2 КК України є тяжкими злочинами. Підсудний офіційно не працює, зі слів займається вирощуванням сільськогосподарських рослин, ремонтом техніки, однак не надав суду жодних документів в підтвердження вказаного факту. Згідно матеріалів кримінальної справи, ОСОБА_1 раніше ухилявся від явки в судове засідання, що підтверджується постановою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 15.09.2009 року про примусовий привід підсудного. Крім того, ОСОБА_1 є жителем прикордонної зони, та згідно ст. 3 Угоди між Урядом України та Урядом Республіки Молдови від 29.05.2006 року має право перетинати українсько-молдавський кордон за національним паспортом, а тому перебуваючи на волі, може продовжити свою злочинну діяльність, ухилитись від слідства і суду.

На даній стадії судового розгляду, вирішення питання наявності чи відсутності підстав притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 186 ч. 2 КК України, та наявність чи відсутність законних та допустимих доказів, які б підтверджували реальні факти збуту ОСОБА_1 наркотичних засобів є передчасним. Оскільки, згідно ст. 323 КПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, в нарадчі кімнаті під час постановлення вироку.

Згідно ст.324 ч.1 п.11 КПК України суд в нарадчій кімнаті при постановленні вироку зобовязаний вирішити, який запобіжний захід слід обрати щодо підсудного.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що на даний час немає жодних обєктивних підстав для зміни запобіжного заходу ОСОБА_1 з утримання під вартою на підписку про невиїзд, яка може не забезпечити виконання підсудним обовязків, що випливають із ч.2 ст.148 КПК України.

Керуючись ст.ст.165, 165-1, 273, 274 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в клопотанні адвоката ОСОБА_2 в інтересах підсудного ОСОБА_1 про зміну запобіжного заходу з утримання під вартою на підписку про невиїзд.

Постанова окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. Заперечення на постанову можуть бути включені до апеляції на вирок чи на інше судове рішення, яким закінчилось провадження справи в суді першої інстанції.

Суддя: