УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №668/11731/15-к

05.10.2015 року Суворовський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3

представника Херсонської виправної колонії №61: ОСОБА_4

представника лікарської комісії: ОСОБА_5 засудженого: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_6 про звільнення його від відбування покарання за хворобою, -

встановив:
Засуджений ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Макіївка Донецької області, проживав за адресою: АДРЕСА_1 , відбуває покарання в Херсонській виправній колонії №61 (далі за текстом - Херсонська ВК №61), звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від відбування покарання за хворобою. Зазначив, що хворіє на туберкульоз легенів та цукровий діабет.
У судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 клопотання підтримав та просив задовольнити.
Представник лікарської комісії підтвердив, що засуджений ОСОБА_6 страждає як на туберкульоз легенів, так і цукровий діабет. 02.04.2015 року засудженому поставлено діагноз «РІФ ТБ легень (інфільтративний), цукровий діабет ІІ тип, інсулінозалежний». Зазначив, що засуджений отримує лікування згідно 4 категорії у інтенсивній фазі, стан його здоров`я є задовільним. Вказав, що прогресування туберкульозного процесу у засудженого не спостерігається, а цукровий діабет має характер середньої тяжкості перебігу, про що свідчать дані рентгенологічних та лабораторних досліджень, з огляду на що стан здоров`я засудженого є таким, що не перешкоджає відбуванню покарання відповідно до вимог Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 року №1348/5/572 (далі - Перелік).

Прокурор заперечив проти задоволення клопотання, мотивуючи свою позицію даними про стан здоров`я засудженого.

Представник ВК №61 просив відмовити у задоволенні клопотання з підстав, аналогічних тим, на які послався прокурор.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи та проаналізувавши наведені в клопотанні доводи, суд вважає, що заявлене засудженим клопотання задоволенню не підлягає з таких підстав.
Судом встановлено і це вбачається з наданих суду документів, що засуджений ОСОБА_6 у Херсонській ВК №61 відбуває покарання, призначене вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 01.06.2012 року, яким він засуджений за ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України на 8 років позбавлення волі. Кінець строку 09.12.2019 року.
Відповідно до медичної довідки, дані якої відповідають наданим у судовому засіданні поясненням представника лікарської комісії, засуджений ОСОБА_6 хворіє на РІФ ТБ легень (інфільтративний), цукровий діабет ІІ тип, інсулінозалежний, без кетоацидозу та важкої ангіопатії та полінейропатії. Зазначено, що загальний стан хворого задовільний, рентгенологічно справа без динаміки, зліва позитивна динаміка в бік часткового розсмоктування інфільтрації, порожнина розпаду зменшилась, стала меншою товщина її стінок, на підтвердження чого наведено результати проведених досліджень.

Відповідно до вимог ст. 84 КК України та роз`яснень, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» №8 від 28.09.73 року, із змінами, звільнення від відбуття покарання через хворобу з місць позбавлення волі може бути застосоване судом до тих засуджених, які захворіли під час відбуття покарання і ця хвороба перешкоджає відбувати покарання, тобто у випадках, коли дальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує їх життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків. Це стосується й тих осіб, які захворіли до засудження, але під час відбуття покарання їхня хвороба внаслідок прогресування набула характеру, зазначеного в Переліку захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від дальшого відбування покарання.

За змістом розділів 1, 5 такого Переліку до тяжких хвороб, пов`язаних з захворюванням легенів, віднесено, зокрема, прогресуючий двосторонній туберкульоз легенів та цукровий діабет, інсулінозалежний тип (доза інсуліну понад 60 од. на добу), з важким перебігом з нахилом до кетоацидозу і наявністю вираженої макроангіопатії, ретинопатії, полінейропатії.

Отже, наведені дані не дають підстав для прийняття рішення про звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання відповідно до ч. 2 ст. 84 КК України, оскільки судом встановлено, що прояви його хвороб не підпадають під ознаки хвороб, визначених відповідним Переліком.

Крім того, за змістом ч. 2 ст. 84 КК України, що кореспондується з роз`ясненнями, які містяться у згаданій вище постанові Пленуму Верховного Суду України, вирішуючи питання про звільнення особи від подальшого відбування покарання за хворобою, суд враховує також тяжкість і характер вчиненого злочину, особу засудженого, його поведінку під час відбування покарання, ставлення до праці, ступінь його виправлення, чи не ухилявся він від призначеного лікування в період відбування покарання та інші обставини.

Матеріали справи містять дані про те, що ОСОБА_6 є особою, раніше неодноразово судимою, зокрема: вироком Червоногвардійського районного суду м. Донецька від 25.07.1997 року за ч. 2 ст. 140 КК України на 2 роки позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, вироком Київського районного суду м. Донецька від 10.03.1980 року за ч. 2 ст. 141 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, вироком Червоногвардійського районного суду м. Донецька від 30.07.1985 року за ст. 94, ст. 93, ч. 1 ст. 26, ст. 43 КК України на 15 років позбавлення волі, вироком Червоногвардійського районного суду м. Донецька від 26.06.2003 року за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі, вироком Ясиноватовського міського суду Донецької області від 23.02.2004 року за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 309 КК України на 10 років позбавлення волі із конфіскацією майна.

У характеристиці засудженого вказано, що він не працевлаштований за станом здоров`я та власним небажанням, участі у суспільно корисному житті та благоустрою відділення не приймає.

Крім того, з довідки про стягнення та заохочення, що міститься в матеріалах справи, видно, що за весь період відбування покарання до засудженого ОСОБА_6 заходи заохочення не застосовувалися, три рази застосовувалися заходи стягнення, в тому числі один раз у виді поміщення в ДІЗО, які на даний час погашені і не мають юридичного значення, проте характеризують особу засудженого.

З огляду на наведене, суд не знаходить підстав для задоволення заявленого засудженим клопотання і приходить до висновку, що у його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 537 - 539 КПК України, ст. 84 КК України, суд
постановив:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про звільнення його від відбування покарання за хворобою відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи діб з дня її оголошення, а засудженим ОСОБА_6 в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали, до апеляційного суду Херсонської області через Суворовський районний суд м. Херсона.

СуддяОСОБА_1