№1-1374/10
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2010 року Соломянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі за участю прокурора ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, працюючого електромонтером в ТОВ «Житлосервіс», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого 20.03.2001 року Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч.2 ст.140, 2 ст.142, ч.3 ст.222, ст.42 КК України в редакції 1960 року до 5 років 3 місяців позбавлення волі,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України , -

В С Т А Н О В И В:

Підсудний ОСОБА_4, будучи раніше судимим 20.03.2001 року Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч.2 ст.140, 2 ст.142, ч.3 ст.222, ст.42 КК України в редакції 1960 року до 5 років 3 місяців позбавлення волі, звільнившись з місць позбавлення волі 26.05.2004 року належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та маючи не зняту і не погашену у встановленому порядку судимість вчинив повторне відкрите викрадення чужого майна (грабіж) за таких обставин.

Так, 14.09.2005 року, приблизно о 01 год. 40 хв., ОСОБА_4, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись біля будинку № 40 по Чоколівському бульвару в м. Києві побачив раніше незнайомого йому громадянина ОСОБА_5 і вступивши в злочинну змову з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, вирішив вчинити відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4, разом з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, підійшли до ОСОБА_5 та застосовуючи до нього насильство, що не є небезпечним для життя та здоров'я, вдарив потерпілого в область голови, після чого, разом з особою матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, почав наносити удари руками по тілу потерпілого та повторно відкрито викрав у нього майно, а саме мобільний телефон «ОСОБА_6 Т68і», вартістю 350 грн., з сім-карткою мобільного оператора «UMC», вартістю 32 грн., а всього на загальну суму 382 грн., після чого намагаючись зникнути з місця вчинення злочину був затриманий працівниками міліції. Під час затримання викинув викрадене майно поруч з місцем вчинення злочину.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №905/И від 28.10.2005 року при судово-медичній експертизі у ОСОБА_5 виявлені наступні тілесні ушкодження:

- 2 синця в лобно-скроневій області зліва, на віках лівого ока;

- садно в лобно-скроневій області зліва.

Дані пошкодження спричиненні тупим (ми) предметом (ми) могли утворитися у вказаний в постанові строк. За ступенем тяжкості вищевказані тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що потягли за собою розлад здоров'я на строк не більше 6 днів.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 винним себе в інкримінованому злочині визнав, щиро покаявся та пояснив, що 14.09.2005 року він разом зі своїм знайомим ОСОБА_7 знаходився біля будинку № 40 по бул. Чоколівському в м. Києві. Проходячи біля раніше незнайомого йому ОСОБА_5 вирішив забрати у останнього мобільний телефон при цьому наніс декілька ударів потерпілому, після чого намагаючись зникнути з місця вчинення злочину був затриманий працівниками міліції. Під час затримання викинув викрадене майно поруч з місцем вчинення злочину. Пояснив, що не знав, що перебував у розшуку протягом тривалого часу, оскільки після застосування до нього запобіжного заходу - підписки про невиїзд, знаходився на стаціонарному лікуванні в КЗ «Черкаська обласна психіатрична лікарня» з 31.10.2005 року по 23.11.2005 року з діагнозом «Емоційно-нестабільний розлад особистості з епізодичним вживанням алкоголю» про що було повідомлено слідчому та після повернення з стаціонарного лікування місце проживання та роботи не змінював до 2008 року.

Крім визнання своєї вини, винність підсудного ОСОБА_4, у відкритому викрадені чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб підтверджується зібраними на досудовому слідстві та дослідженими у судовому засіданні доказами у їх сукупності.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що 13.09.2005 року він знаходився на добовому чергуванні в складі патруля. Вночі, знаходячись по бул. Чоколівському в м. Києві, вони побачили як двоє чоловіків б'ють третього і коли вони зупинились то двоє нападників почали тікати. Вони побігли за чоловіками і наздогнали їх, після чого останні були затримані і доставлені до відділу міліції.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що 13.09.2005 року він був черговим у добовому наряді в складі патруля. В нічний час, по бул. Чоколівському в м. Києві, їхня група патрулювання побачила, як двоє чоловіків б'ють третього чоловіка. Вони зупинились і нападники почали тікати. Потім вони наздогнали цих чоловіків і одягнули їм наручники, оскільки останні чинили опір. Тікаючи з місця вчинення злочину, один із нападників викинув викрадений мобільний телефон, який потім був знайдений.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що протягом 2005 року працював виконробом на ПП «Зв'язок монтаж». На даному підприємстві працював з ОСОБА_4. Після затримання ОСОБА_4 звернувся до слідчого з проханням передати останнього під особисту поруку та поручився за його явку до слідчого, вказавши адресу проживання та роботи ОСОБА_4 і свою, а саме: м. Київ бул. Чоколовський, 27-а, повідомивши номери мобільних телефонів. Зазначив, що протягом 2005-2006 років місце проживання та роботи не змінював ні ОСОБА_4 ні він, однак жодного виклику до слідчого не надходило, як поштою, так і телефоном.

Оголошеними в судовому засіданні показами потерпілого ОСОБА_5, який пояснив, що 14.01.2005 року він знаходився біля будинку № 40 по Чоколівському бульвару в м. Києві. В цей час біля нього проходили двоє хлопців і один з них раптово почав наносити йому удари, вирвав з руки мобільний телефон та почав тікати. В цей час біля них проїжджав патрульний автомобіль і працівники міліції затримали хлопця, який вирвав у нього з руки мобільний телефон «Соні Еріксон» з сім-карткою UМС, загальною вартістю 382 грн. При цьому цей хлопець викинув на землю викрадений у нього мобільний телефон. Окрім цього йому були спричинені тілесні ушкодження у вигляді синців (а.с.37).

Оголошеними в судовому засіданні показами свідка ОСОБА_7, який показав, що 14.09.2005 року він разом зі своїм знайомим ОСОБА_4 проходив біля будинку № 40 по бул. Чоколовському у м. Києві. В цей час ОСОБА_4 побачив раніше незнайомого чоловіка та сказав, що забере у нього мобільний телефон, який той тримав у руці. Після цього ОСОБА_4 підбіг до хлопця та почав наносити йому удари, а після цього вирвав з руки мобільний телефон та почав тікати. В цей час біля них проїжджав патрульний автомобіль і працівники міліції затримали ОСОБА_4 та його. Коли ОСОБА_4 тікав віл працівників міліції, то викинув викрадений мобільний телефон на землю (а.с.48).

Оголошеними показаннями свідка ОСОБА_11, який дав аналогічні покази, показам свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_8 (а.с.46).

Також вина ОСОБА_4 підтверджується зібраними на досудовому слідстві та дослідженими у судовому засіданні доказами у їх сукупності:

протоколом огляду місця події від 14.09.2005 року, згідно якого біля будинку № 40 по Чоколівському бульвару в м. Києві було виявлено та вилучено мобільний телефон «ОСОБА_6 Т68і», який ОСОБА_4 відкрито викрав у ОСОБА_5 (а.с.20);

прилученим в якості речового доказу мобільним телефоном «ОСОБА_6 Т68і», який ОСОБА_4 відкрито викрав у ОСОБА_5 (а.с.22);

висновком судово-медичної експертизи №905/И від 28.10.2005 року згідно якого при судово-медичній експертизі у ОСОБА_5 виявлені наступні тілесні ушкодження (а.с.61).

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи в дорученні слідчого (т.1 а.с.77) про встановлення та доставку ОСОБА_4 для допиту вказана адреса: м. Київ, бул. Чоколовський, 27, кв. 38, однак підписка про невиїзд з постійного місця проживання ОСОБА_4 надавалася за адресою: м. Київ, бул. Чоколовський, 27-б. На виконання вищевказаного доручення неодноразово направлялися працівники міліції для здійснення приводу ОСОБА_4 до слідчого, однак за адресою: м. Київ, бул. Чоколовський, 27, кв. 38, що свідчить про те, що ОСОБА_4 не уникав слідства протягом 2005-2010 років та підтверджується показами ОСОБА_4 та ОСОБА_10, які дані в судовому засіданні.

Виходячи з наведеного, винність ОСОБА_4 у відкритому викрадені чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, доведена.

Судом кваліфікуються дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 186 КК України.

Призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного раніше судимий (т.1 а.с.139, 140), згідно довідки лікаря-психіатра знаходився на стаціонарному лікуванні з 31.10.2005 року по 23.11.2005 року з діагнозом «Емоційно-нестабільний розлад особистості з епізодичним вживанням алкоголю» (т.1 а.с.149, 151, 158), за даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває (т.1 а.с.152, 156), позитивно характеризується за місцем роботи та посередньо за місцем реєстрації (т.1 а.с.153, 155, т.2 а.с.6).

Обставиною, що помякшує покарання судом встановлено щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання визнано рецидив злочину та скоєння злочину в стані алкогольного спяніння.

З урахуванням вище зазначеного, враховуючи сукупність обєктивних та субєктивних передумов, а саме: тяжкість злочину, особу винного та інші вище зазначені обставини справи, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання підсудного можливе без ізоляції від суспільства, а тому застосовує до ОСОБА_4 покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів - у виді позбавлення волі зі звільненням його від відбування покарання з випробуванням згідно зі ст.75 КК України.

Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст. 81 КПК України.

Судові витрати по справі відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_12 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді 5 (пяти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України суд покладає на ОСОБА_4 такі обовязки:

-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально виконавчої системи;

-повідомляти органи кримінально виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу змінити з тримання під вартою на підписку про невиїзд, звільнивши його з під варти із зали суду.

Речові докази мобільний телефон марки «ОСОБА_6 К68і» - залишити у власності потерпілого ОСОБА_5

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Соломянський районний суд м. Києва протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженому, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя Соломянського

районного суду м. Києва О.М. ОСОБА_1