Дата документу Справа № 332/1942/15-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-кп/778/1484/15 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 332/1942/15-к Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 жовтня 2015 року м.Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000751 за апеляційною скаргою заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_6 на вирок Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04 червня 2015 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 22.12.2006 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст.121 КК України до 5 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України із встановленням іспитового строку 3 роки;

- 18.1 1.2009 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ст.198, ч.3 ст.69, ст.72 КК України до штрафу у розмірі 1500 грн.,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі заступник прокурора Запорізької області ОСОБА_6 вважає вказаний вирок відносно ОСОБА_7 підлягає зміні через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Вказує, що відповідно до п.1 ч.1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі. Перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. Перебіг давності переривається, якщо засуджений вчинить новий злочин.

У зв`язку з викладеним, заступник прокурора Запорізької області просить вирок Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04.06.2015 року відносно ОСОБА_7 змінити через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

У вступній частині вироку зазначити, що ОСОБА_7 не судимий в силу ст. 89 КК України.

Виключити з мотивувальної частини вироку посилання на обставину, що обтяжує покарання - рецидив злочинів.

Виключити з резолютивної частини вироку застосування ст.ст. 71, 72 КК України.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ст. 15 ч.3, 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим терміном 2 роки.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Вирок щодо ОСОБА_9 учасниками судового провадження не оскаржується.

Вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04 червня 2015 року ОСОБА_7 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку - 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання і роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Початок іспитового строку ОСОБА_7 обчислюється із дня ухвалення вироку.

Відповідно до вимог ст. 71 КК України з урахуванням правил, встановлених ч.3 ст.72 КК України покарання у виді штрафу у розмірі 1500 грн., призначене ОСОБА_7 вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18.11.2009 року за ст.198 КК України із застосуванням ч.3 ст.69. ст.72 КК України підлягає самостійному виконанню.

Вироком вирішена доля речових доказів.

Також вказаним вироком засуджено ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В судовому засіданні апеляційної інстанції прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Вислухавши доповідача, прокурора, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вироку, 10,04.2015 року близько 14.00 години ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , заздалегідь домовившись про вчинення крадіжки, прибули до будинку АДРЕСА_2 , де діючи за попередньою змовою між собою, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, безперешкодно через отвір у огорожі проникли на охоронювану територію Запорізького державного підприємства «Кремнійполімер», до приміщення корпусу № 306. Реалізуючи злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, та переконавшись у тому, що за їх діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , намагались викрасти з вказаного приміщення 50 м алюмінієвого кабелю типу АВВГ 3x6+1x4, вартістю 11,30 грн. за 1 м. та 55 м. алюмінієвого кабелю типу АКВВГ 10x2,5, вартістю 14,67 грн. за 1 м., на загальну суму 1371,85 грн., розподіливши кабель на шматки, мали спробу перекинути його через паркан охоронюваної території. Але свій злочинний намір ОСОБА_7 та ОСОБА_9 не довели до кінця, а саме - не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, що не залежали від їх волі, оскільки були затримані співробітниками охорони ПП «Краб 02» на території вказаного підприємства.

Згідно з ч.5 ст. 89 КК України не має судимості особа, засуджена до основного покарання у вигляді штрафу, якщо вона протягом року з дня відбуття покарання не вчинить новий злочин.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_7 раніше судимий 18.11.2009 вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя за ст.198, ст.ст. 69, 72 КК до штрафу в розмірі 1500 грн. З дня винесення вироку минуло більше 5 років. Протягом цього часу будь-яких доказів, які б свідчили про ухилення ним від сплати штрафу за цим вироком не встановлено, а також не зазначено у судовому рішенні обставини, які б зупиняли або переривали перебіг давності виконання вироку від 18.11.2009 року.

За таких обставин, хоча вирок від 18.11.2009 року відносно ОСОБА_7 і не виконано, але останній у відповідності до ст.ст. 80, 89, 90 КК України на час вчинення злочину (10.04.2015 року) вважається таким, що не має судимості.

Враховуючи викладене, суд неправильно зазначив у вступній частині вироку про те, що ОСОБА_7 має непогашені судимості і безпідставно врахував у якості обставини, що обтяжує покарання - рецидив злочину. Також суд застосував закон, який не підлягає застосуванню, а саме ст. ст. 71, 72 КК України та фактично приєднав покарання, яке не підлягає виконанню через закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

У зв`язку з викладеним, вирок Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04.06.2015 року відносно ОСОБА_7 підлягає зміні через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

У вступній частині вироку треба зазначити, що ОСОБА_7 не судимий в силу ст. 89 КК України.

Виключити з мотивувальної частини вироку посилання на обставину, що обтяжує покарання - рецидив злочинів.

Виключити з резолютивної частини вироку застосування ст.ст. 71, 72 КК України.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ст. 15 ч.3, 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим терміном 2 роки.

В іншій частині вирок треба залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_6 задоволити

Вирок Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04 червня 2015 року відносно ОСОБА_7 змінити.

У вступній частині вироку зазначити, що ОСОБА_7 не судимий в силу ст. 89 КК України. Виключити з мотивувальної частини вироку посилання на обставину, що обтяжує покарання - рецидив злочинів. Виключити з резолютивної частини вироку вказівку про застосування ст.ст. 71, 72 КК України. Вважати ОСОБА_7 засудженим за ст. 15 ч.3, 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75 КК України з іспитовим терміном 2 роки, з покладанням обов`язків, передбачених п.2,3,4 ст.76 КК України. В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4