Справа № 461/2904/15-к
Провадження № 1-кс/461/5429/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
особи, яка заявила відвід ОСОБА_3
представників особи, яка заявила відвід ОСОБА_4 , ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові заяву ОСОБА_3 про відвід судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_6 , -
Автоматизованою системою документообігу суду судді ОСОБА_1 розподілена для розгляду заява ОСОБА_3 про відвід судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_6 . Заява мотивована наступним. В провадженні останньої знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 186 КК України.
Суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_6 не може розглядати вищезазначену скаргу, оскільки при розгляді справи порушує норми діючого законодавства, прийняла завідомо неправосудне рішення, неетично поводилась під час розгляду справи. Через це на неї подані скарги до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Генерального прокурора України та інш., поданий цивільний позов до неї.
ОСОБА_3 та його представники в судовому засіданні підтримали заяву про відвід. Надали пояснення, аналогічні викладеним в заяві про відвід і просили цю заяву задовольнити.
Вислухавши думку осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні приходжу до наступного висновку.
Відповідно до частини 1 ст.124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. При здійснені правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону. Однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення, крім випадків, встановлених законом ( ст.ст.126,129 Конституції України).
Згідно із зазначеними положеннями Конституції України рішення судді і відповідно до цього дії або бездіяльність суддів у питаннях здійснення правосуддя (пов`язані з підготовкою, розглядом справ в судових інстанціях, перевіркою справ в апеляційному і касаційному порядку, звернення рішення до виконання, тощо) можуть оскаржуватися в чинному в даний час порядку, а не шляхом оскарження їх в інший суд першої інстанції. Таке оскарження порушувало б і принцип незалежності суддів, і заборону втручання у вирішенні справ належним судом.
Як зазначив Конституційний суд України в своєму рішенні від 23 травня 2001 №6-рп/2001 судоустрій і судочинство визначаються виключно законом України. Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідно процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення розгляду справи у першій інстанції та прийняття по них судових рішень належить до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий.
В п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 8 від 13.06.2007 р. «Про незалежність судової влади» зазначено наступне. Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.
Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.
З заяви ОСОБА_3 про відвід вбачається, що він незгодний з процесуальними діями судді ОСОБА_6 при здійсненні правосуддя по конкретному кримінальному провадженню. КПК України передбачає порядок перевірки законності процесуальних дій судді і постановлених ним процесуальних рішень, а також порядок їх оскарження. До компетенції судді чи суду першої інстанції не відноситься вирішення питання щодо законності процесуальних дій і процесуальних рішень іншого судді тієї ж судової інстанції.
Тому суддя Галицького районного суду міста Львова, який розглядає заяву про відвід, не має повноважень вирішувати законність процесуальних дій і процесуальних рішень судді ОСОБА_6 при розгляді нею кримінального провадження. На цей час відсутні будь-які відомості передбачені процесуальним законодавством України, про незаконність процесуальних дій чи процесуальних рішень, прийнятих суддею ОСОБА_6 по вищезазначеному кримінальному провадженню.
Доводи ОСОБА_3 про відвід в частині неетичної поведінки судді ОСОБА_6 не можуть прийматись до уваги, зважаючи на наступне. Порядок вирішення питання щодо наявності в діях судді неетичної поведінки та особливий порядок притягнення судді до дисциплінарної і кримінальної відповідальності передбачені законодавством України, зокрема Конституцію України. До компетенції судді чи суду першої інстанції не відноситься вирішення цього питання. До заяви про відвід не додано доказів, які б в установленому законодавством порядку підтверджували неетичну поведінку судді.
Доводи заяви про відвід судді в тій частині, що до неї перед`явлений цивільний позов за неправомірні дії і тому це є підставою для відводу також безпідставні. Чинним законодавством передбачений особливий порядок притягнення суддів до дисциплінарної, адміністративної, кримінальної, цивільної відповідальності. Цей особливий порядок передбачений для усунення можливості тиснути на суд шляхом безпідставного притягнення судді до відповідальності чи шляхом подачі на нього безпідставних заяв про притягнення до відповідальності. Передача наявних в провадженні судді справ від одного судді іншому через те, що сторони по справі подали на суддю цивільний позов під час здійснення суддею правосуддя може бути одним з способів тиску на суддю при розгляді справи і порушенням Конституційного принципу його незалежності при здійсненні судочинства, втручанням у вирішення справ належним судом.
Таким чином, суддею ОСОБА_6 не допускались порушення чи зловживання при розгляді справи, які б могли свідчити про очевидність майбутнього судового рішення.
Передбачених КПК України підстав для відводу судді ОСОБА_6 не вбачається.
Керуючись ст. 81 КПК України, -
Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_6 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1