ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2015 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,
Радіотелеграфіст 1 приймального радіовузла 1 приймальної радіогрупи приймального радіоцентру загону спеціального радіозв`язку солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1, ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 17, 30, 37, 127-130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, умисно, порушуючи військову дисципліну, з метою тимчасово ухилитись від несення обов`язків військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без поважних причин, після виписки з військової частини НОМЕР_2 (Хмельницький військовий госпіталь), у якій перебував на стаціонарному лікуванні з 13.05.2015 року по 20.05.2015 року, до військової частини польова пошта НОМЕР_1 з 21.05.2015 року для подальшого несення обов`язків військової служби не повернувся, та по 08.07.2015 року проводив свій службовий час на власний розсуд.
Вимоги ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують кожного захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.
Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 17, 30, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно та неухильно виконувати накази командирів (начальників) у встановлений термін, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
Статті 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а також необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).
Відповідно до Закону України «Про оборону України», особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової).
Указами Президента України від 02.03.2014 року «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 1 березня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України» та «Про часткову мобілізацію» від 14.01.2015 року Збройні Сили України приведені у повну бойову готовність, а в державі оголошено часткову мобілізацію.
Згідно ч. 4 п. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період вважається день відправлення у військову частину з районного (міського) військового комісаріату.
В суді ОСОБА_4 свою винуватість визнав повністю, пояснивши залишення військової служби за вищевказаних обставин неприязними відносинами з керівництвом частини. Щиро розкаявся у вчиненому.
Окрім показань обвинуваченого, його вина доводиться наступними доказами.
Перебування ОСОБА_4 на військовій службі у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 підтверджується даними контракту від 25.09.2014 року, укладеного між ним і тимчасово виконуючим обов`язки командира вказаної військової частини.
Допитані в судовому засіданні свідки (військовослужбовці військової частини польова пошта НОМЕР_1 ) ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 підтвердили факт відсутності ОСОБА_4 у військовій частині після лікування у госпіталі по даний час. Крім того, останній допускав інші порушення, перебуваючи на службі, зокрема вчасно не з`являвся в частину. ОСОБА_7 та ОСОБА_9 повідомили, що 22.05.2015 року виїжджали за місцем реєстрації ОСОБА_4 у с.Богданівці, Деражнянського району, Хмельницької області, де обвинуваченого не виявили.
Дані обставини також доводяться даними рапорту про неприбуття на військову службу солдата ОСОБА_4 , довідки про факт відсутності на військовій службі ОСОБА_4 від 22.05.2015 року № 1980, акту службового розслідування по цьому факту.
Суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненому повністю доведена і його дії слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду військовослужбовцем.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного та обставини, що пом`якшують йому покарання.
ОСОБА_4 не одружений, за місцем служби характеризується негативно, раніше не судимий, на обліку у психоневрологічному і наркологічному диспансерах не перебуває.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому є те, що він раніше не судимий, активно сприяв розкриттю злочину, повністю визнав вину, щиро розкаявся у вчиненому.
Обставини, що обтяжують покарання відсутні.
На підставі вищевикладеного, враховуючи наявність кількох пом`якшуючих обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, зважаючи на особу винного, який на обліку у наркологічному і психоневрологічному диспансерах не перебуває, а також відсутність обтяжуючих обставин, суд приходить до висновку про можливість застосувати до обвинуваченого ст. 69 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 4 ст. 407 КК України.
Також з урахуванням конкретних обставин справи та особи ОСОБА_4 , який бажає продовжувати військову службусуд вважає за доцільне замінити позбавлення волі на тримання у дисциплінарному батальйоні.
На думку суду дана міра покарання є справедливою, необхідною і достатньою для запобігання вчинення винним злочинів у майбутньому.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.
Речові докази і процесуальні витрати у провадженні відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому на підставі ст. 69 КК України покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 62 КК України, ОСОБА_4 покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі замінити покаранням у виді тримання у дисциплінарному батальйоні строком на 2 (два) роки.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: