В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 1-42/2010

05 травня 2010 року Козівський районний суд

Тернопільської області

в складі: головуючого судді: Кренцель М.І.

при секретарі: Андрусишин О.П.

з участю прокурора Псарюк В.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Козові справу про обвинувачення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с. Шершенівка Борщівського району Тернопільської області, жителька с. Олесино Козівського району, українка, громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_2, безробітна, заміжня, раніше не судима, не депутат, на утримані має шестеро неповнолітніх дітей, у вчинені злочині передбаченого за ст. 166 КК України,-

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець та житель ІНФОРМАЦІЯ_4, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_5, безробітний, одружений, раніше не судимий, не депутат, на утримані має шестеро неповнолітніх дітей, у вчинені злочині передбаченого за ст. 166 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Будучи багатодітною матірю та маючи на утриманні малолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_1, нехтуючи своїми батьківськими обовязками та зневажаючи на неодноразові усні та письмові звернення з цього приводу, органів місцевого самоврядування та служби у справах дітей, впродовж 2004-2009 років злісно не виконувала покладені на неї батьківські обовязки, внаслідок чого, неодноразово, а саме: 24.12.2008 року, 23.07.2009 року, 29.10.2009 року та 2.02.2010 року притягалася до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного проступку передбаченого ст. 184 КУпАП.

Постійне невиконання зі сторони ОСОБА_1 та її чоловіка ОСОБА_2 покладених на них батьківських обовязків, байдужість останніх до матеріально побутових умов в яких проживали їхні малолітні діти призвело до того, що наказом начальника служби у справах дітей Козівської РДА за №36 від 24.06.2004 року, неповнолітніх ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9, ОСОБА_7, Михайловича, ІНФОРМАЦІЯ_10, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_11 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_12 було взято на облік як дітей, що виховуються в неблагополучній сімї.

Окрім цього, постійна байдужість ОСОБА_1 та її чоловіка ОСОБА_2 до участі у виховному процесі своїх дітей, відсутність належного спілкування з їх сторони та байдужість останніх до засвоєння навчальної програми у загальноосвітніх закладах, привели до того, що за наслідками обстеження спеціалістами Тернопільської обласної психолого-медико-педагогічної консультації малолітнім ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було діагностовано розлади психологічного розвитку зі зниженням інтелекту, що є діями несприятливих соціальних факторів (відсутність уваги з боку батьків, дефіцит спілкування).

Як наслідок, 22 жовтня 2008 року, малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було спрямовано для навчання в Новосільску обласну комунальну спеціальну загальноосвітню школу-інтернат для дітей з затримкою психологічного розвитку.

В судовому засіданні підсудня ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочину визнала повністю і пояснила, що 30 вересня 2001 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_2, жителем ІНФОРМАЦІЯ_4. У 1992 році народилася дочка ОСОБА_9, у 1994 році народився син ОСОБА_10, у 1996 році народилася дочка ОСОБА_11, у 1998 році народився син ОСОБА_12, у 2000 році народився син ОСОБА_13, а у 2003 році народилася дочка ОСОБА_14. Двоє дітей на даний час не проживають поряд з ними це ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_13 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, які з 2008 року навчаються у Новосілківській загальноосвітній спеціальній школі-інтернаті. Розлади психологічного розвитку зі зниженням інтелекту у її малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є наслідком неналежного виконання своїх батьківських обовязків з її сторони та сторони її чоловіка ОСОБА_2 Запевнила, що буде більше приділяти увагу процесу виховання та навчанню своїх дітей.

а.с. 149

В судовому засіданні підсудній ОСОБА_2 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю і пояснив, що 30 вересня 2001 року розписався з ОСОБА_1, з якою проживає і на даний час в с. Оленсино Козівського району. За час спільного життя в них народилось 6 дітей, а саме у 1992 році дочка ОСОБА_15. У 1994 році син ОСОБА_10. У 1996 році дочка ОСОБА_11. В 1998 році син ОСОБА_12. 2000 році син ОСОБА_13, а в 2003 році дочка ОСОБА_14. На даний час двоє дітей, не проживають разом з ними, а саме: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_13, та ОСОБА_3, 12.09.2000 року, які з 2008 року навчається у Новосілківській загальноосвітній спеціальній школі-інтернат. Розлади психологічного розвитку зі зниженням інтелекту у його малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є наслідком неналежного виконання своїх батьківських обовязків з його сторони та сторони її дружини.

а.с. 160

В судовому засіданні законний представник потерпілих ОСОБА_16 пояснила, що родина ОСОБА_4, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4 є багатодітна і ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_2 на вихованні мають 6 дітей. Зокрема: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_14, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_15, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_16, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_17, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_18 та ОСОБА_17, ІНФОРМАЦІЯ_19 У звязку з не належним виконанням батьками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 своїх батьківських обовязків по відношенню до своїх дітей, наказом начальника служби №36 від 24 червня 2004 року, було вирішено взяти на облік дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_2, як таких, що виховувались в неблагополучній сімї. Впродовж 2007-2009 років спеціалістами служби у справах дітей проводились неодноразові обстеження соціально-побутових умов, в яких проживали діти ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Соціально-побутові умови в яких проживали діти вказаних батьків виявились вкрай незадовільними, що в свою чергу було відображено в актах обстеження. При цьому, мали місце неодноразові випадки, коли на час такого обстеження батьки перебували в стані алкогольного спяніння. З огляду на це, спеціалістами служби у справах дітей проводились неодноразові співбесіди з матірю дітей ОСОБА_18, щодо покращення соціально-побутових умов в яких проживають діти, та належної участі у виховному процесі. Проте, такі співбесіди не дали бажаних позитивних змін, що як наслідок привело до неодноразового притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 184 КупАП. Байдужість батьків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до навчального процесу своїх малолітніх дітей в загальноосвітніх закладах, брак спілкування з дітьми, привели до того, що з 2008 року малолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у звязку з затримкою психічного розвитку було переведено на навчання в Новосільську спеціалізовану школу інтернат.

а.с. 81

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повністю погодилися зі всіма доказами по справі, що були зібрані під час досудового слідства, які підтверджують їх винність у вчиненні злочину згідно пред'явленого обвинувачення, відмовилася від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що крім повного визнання підсудніми своєї вини у вчиненні інкримінованого їм злочину, їх вина повністю доводиться доказами, зібраними у справі, а саме:

Численними копіями постанов Козівського районного у суду у відповідності до яких ОСОБА_1 неодноразово притягалась до відповідальності за вчинення адміністративного проступку передбаченого с. 184 КУпАП.

а.с. 40- 44

Висновками амбулаторної судово-психіатричної експертизи №166 та №167 де вказано, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 виявляють ознаки соціально-педагогічної занедбаності. При цьому, у ОСОБА_3 це повязується з ознаками легкої інтелектуальної недостатності і вказане є наслідком неналежного виховання в сімї.

а.с. 56, 68

Чисельними довідками які було складено спеціалістами служби у справах дітей за наслідками проведення з ОСОБА_1 профілактичної співбесіди щодо неналежного виконання останньою своїх батьківських обовязків.

Вказане в свою чергу засвідчує про тривале та систематичне (впродовж 2007-2009 років) нехтування ОСОБА_1 своїми батьківськими обовязками.

а.с. 88-106

Попереднім слідством правильно кваліфіковані дії ОСОБА_1 та ОСОБА_2, за ст. 166 КК України тобто злісне невиконання батьками встановлених законом обовязків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді соціально-педагогічної занедбаності ОСОБА_4 та ОСОБА_3, в поєднані в останнього з ознаками легкої інтелектуальної недостатності.

Суд, підходячи до обрання покарання ОСОБА_1 та ОСОБА_2, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також особи підсудніх, які щиро розкаялися у вчиненому злочині, повністю визнали свою вину, приходить до переконання, що виправлення та перевиховання підсудніх можливе без ізоляції від суспільства.

На підставі наведеного керуючись ст. ст. 323, 324, КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні злочину передбаченого ст. 166 КК України і обрати покарання у вигляді 2 (два) роки обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з випробувальним строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_1 обовязки а саме:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

- періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 166 КК України і обрати покарання у вигляді 2 (два) роки обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з випробувальним строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_2 обовязки а саме:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

- періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід засудженим ОСОБА_1, ОСОБА_2 залишити попередній підписку про не виїзд.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Тернопільської області протягом 15 діб з моменту проголошення.

Головуючий: підпис

З оригіналом: вірно