ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2015 року м.Бар
Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

з участю обвинуваченого ОСОБА_4

та захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у стадії підготовчого судового засідання обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000157 від 09.04.2015 р. та угоду про визнання винуватості, стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимої, українки, громадянина України, з вищою освітою, одруженої, працюючої заступником головного лікаря КУ «Барська центральна районна лікарня», зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 .

яка обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту і наданої угоди про визнання винуватості від 26.06.2015 р. ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, за наступних обставин.

Так, згідно витягу з наказу по Барському районному територіально-медичному об`єднанню № 97 від 03 вересня 2001 року ОСОБА_4 переведено на посаду заступника головного лікаря.

Відповідно до п.п. 2.4, 2.9 посадової інструкції заступника головного лікаря з експертизи тимчасової непрацездатності, призначеного на посаду згідно вищевказаного наказу, затвердженої 05.01.2012 року головним лікарем КУ Барської ЦРЛ, заступник головного лікаря з експертизи тимчасової непрацездатності зобов`язаний контролювати правильність експертизи шляхом систематичної перевірки обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності, правильність їх оформлення в необхідних випадках з особистим оглядом хворих, здійснювати постійний контакт з медико-соціальними експертними комісіями (МСЕК), організовувати облік та аналіз розходжень експертних рішень лікарських консультативних комісій та МСЕК з обговоренням помилок допущених в діагностиці та лікуванні хворих, експертизи непрацездатності при направленні хворих на МСЕК та інші.

19.05.2015 приблизно о 11:00 ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи у своєму службовому кабінеті, що знаходиться на другому поверсі приміщення КУ Барської ЦРЛ, за адресою: Вінницька область, Барський район м. Бар, вул. Р. Люксембург, 34, одержала від ОСОБА_7 неправомірну вигоду у розмірі 1000 грн. за затвердження направлення на медико-соціальну експертну комісію (МСЕК) доньки ОСОБА_7 - ОСОБА_8 .

Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 368 КК України, тобто одержання службовою особою неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії.

У підготовчому судовому засіданні прокурором та обвинуваченим було надано суду угоду про визнання винуватості, укладену 26.06.2015р. року між прокурором прокуратури Вінницької області, якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченою у цьому провадженні ОСОБА_4 на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України в приміщенні прокуратури Вінницької області.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачена ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.368 КК України, обвинувачена ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди було узгоджене покарання, яке необхідно призначити ОСОБА_4 за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 368 КК України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначила, що при укладанні угоди були дотримані всі вимоги і правила КПК та КК України, а тому просила затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення беззастережно визнала повністю та просила суд затвердити укладену між нею та прокурором угоду і призначити узгоджену в ній міру покарання, а також зазначила, що розуміє надані її законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягала на затвердженні угоди.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченої та його захисника, розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.

Частиною 5 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Як вбачається з обвинувального акту та угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 беззастережно визнала себе винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.368 КК України, щиро розкаялася та активно сприяла розкриттю злочину.

ОСОБА_4 погодилася із прокурором на призначення її покарання за цей злочин у виді штрафу в розмірі 1500 неоподаткованих мінімум доходів громадян, що складає 25500 грн. з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у закладах охорони здоров`я, на 2 роки, та зі спеціальною конфіскацією одержаної неправомірної вигоди у загальному розмірі 1000 гривень.

Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваної повне порозуміння ним процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили її погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо неї обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.

Так, злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , згідно ст. 12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості. Обвинувачена позитивно характеризується по місцю проживання та по місцю роботи.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, враховуючі тяжкість злочину, відсутність потерпілого, та у випадку завдання злочином шкоди лише державним та суспільним інтересам, може бути укладено угоду про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим.

Угода за змістом укладена відповідно до ст.472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Обвинуваченій ОСОБА_4 суд, відповідно до ст.474 КПК України, роз`яснив процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст. 473, 476 КПК України, роз`яснив вичерпні підстави оскарження вироку суду, винесеному на підставі угоди.

Суд також переконаний в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань.

Як видно з реєстру матеріалів досудового розслідування у справі зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри і обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України, а тому визнання нею винуватості є цілком виправданим.

Суд також вважає, що обставини, які обтяжують і пом`якшують покарання, дані про особу ОСОБА_4 , характер кримінального правопорушення та інші обставини цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду від 26.06.2015 р. між прокурором прокуратури Вінницької області ОСОБА_9 і обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання винуватості.

Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 368 КК України, на підставі якої призначити її покарання у виді штрафу в розмірі 1500 неоподаткованих мінімум доходів громадян, що складає 25500 грн. з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських

функцій у закладах охорони здоров`я, на 2 роки, та зі спеціальною конфіскацією одержаної неправомірної вигоди у загальному розмірі 1000 гривень.

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Вінницької області через Барський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, але лише у випадках, встановлених ст.ст.473, 394 КПК України.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1