Справа № 433/1035/14-к
Провадження № 11кп/782/125/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 вересня 2015 року,колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області в складі:

Головуючого-судді : ОСОБА_1

Суддів : ОСОБА_2 , ОСОБА_3

При секретарі : ОСОБА_4

За участю прокурора: ОСОБА_5

Обвинуваченого : ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сєвєродонецьку Луганської області у приміщені залу судових засідань Сєвєродонецького міського суду матеріали кримінального провадження №0000257 за апеляційною скаргою старшого прокурора прокуратури Троїцького району Луганської області ОСОБА_7 на вирок Троїцького районного суду Луганської області від 19 травня 2015 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Арапівка, Троїцького району Луганської області, громадянина України, раніше судимий 24.11.2011 року Троїцьким районним судом Луганської області за ч.2 ст.185 КК України, на підставі ст.7 ЗУ «Про амністію у 2014 році» звільнений з місць позбавлення волі 16.06.2014 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186 КК України,-
В С Т А Н О В И Л А:
Згідно вироку Троїцького районного суду Луганської області від 19 травня 2015 року ОСОБА_6 за ч.2 ст.186 та ст.75 КК України засуджений до позбавлення волі строком на 5 років, з випробуванням строком на 3 роки.
Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що 12 липня 2014 року, приблизно о 22 годині 30 хвилин, перебуваючи на провулку Підгірному смт.Троїцьке Троїцького району Луганської області в стані алкогольного сп`яніння, зустрів неповнолітню ОСОБА_8 , яка поверталася від друзів до місця свого постійного мешкання: АДРЕСА_2 , та в цей час розмовляла по мобільному телефону.

Обвинувачений ОСОБА_6 , побачивши мобільний телефон у неповнолітньої ОСОБА_8 , маючи корисливі мотиви, вирішив незаконно заволодіти майном останньої, а саме: мобільним телефоном марки «Нокія-105».

Реалізацуючи свій протиправний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи навмисно, ОСОБА_6 наздогнав прямуючу в напрямку залізничної колії неповнолітню ОСОБА_8 , схопив її руками за шию, після чого повалив на землю та кулаком правої руки завдав не менше двох ударів в область лобу зліва та один удар кулаком правої руки в область потиличної частини голови, та під час нанесення вказаних ударів вирвав мобільний телефон ОСОБА_8 марки «Нокія-105», який знаходився в її правій руці. Після чого обвинувачений ОСОБА_6 заволодів викраденим майном та розпорядився на власний розсуд.

В результаті умисних протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_6 , неповнолітній потерпілій ОСОБА_8 були спричинені легкі тілесні ушкодження та були завдані матеріальні збитки на суму 353 гривні 62 копійки.

Своїми навмисними діями ОСОБА_6 скоїв грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, повторно.
Крім цього, 20 серпня 2014 року, приблизно о 01 годині 40 хвилин, обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи на вул. Радянській, смт. Троїцьке Троїцького району Луганської області в стані алкогольного сп`яніння, зустрів ОСОБА_9 , яка поверталася з роботи до себе за місцем постійного мешкання: АДРЕСА_3 , та слідуючи по вулиці, розмовляла по мобільному телефону.

Обвинувачений ОСОБА_6 побачивши у ОСОБА_9 жіночу сумку на лівому плечі, переслідуючи корисливі мотиви, вирішив незаконно заволодіти майном останньої, а саме: жіночою сумкою.

Реалізуючи свій протиправний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи навмисно, обвинувачений ОСОБА_6 наздогнав слідуючу в напрямку магазину «Апекс» ЧП « ОСОБА_10 » ОСОБА_9 , та, застосовуючи відносно останньої фізичну силу, наніс потерпілій один удар кулаком руки в область підборіддя, спричинивши тим самим ОСОБА_9 фізичного болю, після чого, відкрито заволодів належною потерпілій ОСОБА_9 жіночою сумкою, що знаходилася на лівому плечі останньої, в якій знаходився паспорт громадянина України, трудова та санітарна книжки на її ім`я, гаманець з двома банківськими картками та особисті речі, якими в подальшому обвинувачений ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд.

В результаті неправомірних дій обвинуваченого ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_9 були спричинені матеріальні збитки на суму 207 гривні.

Своїми навмисними діями ОСОБА_6 скоїв грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, повторно.

На вказане судове рішення прокурор, що приймав участь у розгляді провадження, подав апеляційну скаргу, в якій він, не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, правильність кваліфікації його дій, просить апеляційний суд скасувати вирок суду першої інстанції за м`якістю покарання і безпідставністю застосування ст.75 КК України, та ухвалити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_6 за ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. В обгрунтовання своїх вимог прокурор посилається на те, що при винесенні вироку суд не врахував те, що ОСОБА_6 звільнений 16.06.2014 року з місць позбавлення волі на підставі ст..7 ЗУ «Про амністію у 2014 році», 12.07.2014 року (тобто менш ніж через місяць), у стані алкогольного сп`яніння вчиняє кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України. Під час досудового розслідування стосовно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під домашнім арештом (ухвалою слідчого судді на ОСОБА_6 покладено обов`язок цілодобово не залишати місце свого постійного мешкання), однак останній, не зробивши для себе належних висновків, нехтуючи зазначеним рішенням суду, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. 20.08.2014 року повторно вчиняє аналогічне кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 186 КК України. Вищевикладені обставини свідчать про неможливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 без відбуття покарання в місцях позбавлення волі.

Вважає, що при постановленні вироку стосовно ОСОБА_6 , суд не дотримався положень ч.2 ст.65 КК України щодо необхідності призначення особі, яка вчинила злочин, покарання, необхідного і достатнього для їх виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Застосування судом відносно ОСОБА_6 положень ст.75 КК України, на думку прокурора, не відповідає ступеню тяжкості скоєних винним кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого і є явно несправедливим через м`якість.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення прокурора, який підтримував викладені в апеляційній скарзі доводи у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні, вислухавши обвинуваченого ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції розглянув провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Відповідно до положень ч.2 ст.394 КПК України судові рішення суду першої інстанції не оскаржуються з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, тому згідно з ч.1 ст.404 цього Кодексу апеляційним судом не перевіряються.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції з достатньою повнотою, в межах визначеного судом обсягу, дослідив обставини вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, обґрунтовано прийшов до висновку про його винність у вчинення правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 КК України, що ніким із сторін не оспорювали в судовому засіданні. Вимоги ч.3 ст.349 КПК України судом не порушени.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування у будь-якому разі судового рішення колегією не встановлено.

Між тим, перевіряючи вирок в частині правильності призначення покарання ОСОБА_6 , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, з урахуванням доводів поданої апеляційної скарги, конкретних обставин справи, не в повній мірі виконав вимоги ст. 65 КК України. При призначене покарання суд неогрунтовано застосував вимоги ст.ст. 75, 76 КК України, звільнивши ОСОБА_6 від відбування покарання, тобто, застосував закон, який не підлягає застосуванню.
Як свідчать матеріали кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_6 раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення умисного злочину, має непогашену судимість та відбував покарання в вигляді позбавлення волі, та знов вчинив два умисні корисливі злочини, що свідчить про те, що він на шлях виправлення не став. Вчинені обвинуваченим злочини, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких.

При призначенні покарання засудженому, необхідного і достатнього для його виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, судова колегія, виходячи з положень ст.65 КК Украины, поряд з наведеними вище данними, враховує задовільну побутову характеристику обвинуваченого, те, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра перебуває з відповідними діагнозами. До пом`якшуючих покарання обставин колегія суддів відносить щире каяття, до обтяжуючих обставин відносить - вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при визначенні ОСОБА_6 міри покарання недостатньо врахував вказані вище обставини стосовно даних про особу винного і підвищену небезпеку вчинення тяжкого корисливого злочину, та не мав правових підстав для застосування ст.75 КК України. З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга прокурора є обгрунтованою та підлягає задоволенню, а вирок суду скасуванню в частині призначення міри покарання, з постановленням апеляційним судом нового вироку в цій частині.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 375, 376, 404, 405, 407, 420 КПК України колегія суддів,
У х в а л и л а:
Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.
Вирок Троїцького районного суду Луганської області від 19 травня 2015 року стосовно ОСОБА_6 в частині призначеного покарання - скасувати.
Призначити ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст.186 КК України в вигляді позбавлення волі строком на п`ять років.
Взяти засудженого ОСОБА_6 під варту у залі суду негайно.
Строк покарання засудженому рахувати з 21 вересня 2015 року. Зарахувати в строк відбуття покарання термін його перебування під вартою з 22 серпня 2014 року по 19 травня 2015 року.
В іншій частині вирок залишити без зміни.
Вирок може бути оскаржений до Вищого Спеціалізованного Суду України по розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженним, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
СУДДІ:
______________ _______________ ____________