Апеляційний суд Рівненської області
Справа № 11-265/2010 Головуючий у 1 інстанції - Коробов С.О.
Категорія: ч.1 ст.296 КК України Доповідач - Збитковська Т.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 червня 2010 року

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Головуючого - судді Полюховича О.І.

Суддів - Збитковської Т.І, ОСОБА_1

За участю прокурора - Войтюка А.М.

Обвинуваченого - ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь у попередньому розгляді справи судом першої інстанції, на постанову Рівненського районного суду від 1 березня 2010 року.

Цією постановою кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_2 за ч.1 ст.296 КК України з попереднього розгляду повернута прокурору Рівненського району для проведення додаткового розслідування у зв"язку із суттєвим порушенням досудовим слідством вимог КПК України, без усунення яких справа не може бути призначена до судового розгляду.

Підставами повернення кримінальної справи прокурору Рівненського району стали неконкретність пред'явленого ОСОБА_2 обвинувачення щодо кваліфікуючої ознаки -особливої зухвалості, відсутність наведення слідством належних доказів скоєння злочину останнім, порушення вимог ст.217-218 КПК України щодо пред'явлення обвинуваченому і потерпілому всіх матеріалів справи, складення обвинувального висновку стосовно іншої особи, а не ОСОБА_2-ІНФОРМАЦІЯ_1, і недотримання прокурором норм ст.228 КПК України щодо перевірки обвинувального висновку вимогам ст.223-224 цього Кодексу.

У поданій апеляції прокурор, який брав участь у попередньому розгляді справи судом першої інстанції, покликаючись на незаконність постанови, доводить, що суттєвих порушень вимог кримінально-процесуального законодавства, які б могли бути підставою для повернення справи з попереднього розгляду прокурору для проведення додаткового розслідування, не допущено, а тому просить постанову суду скасувати з направленням справи на новий судовий розгляд в той же суд із стадії попереднього розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора на підтримання апеляції, обвинуваченого ОСОБА_2А, який вважає постанову законною і просить залишити її без зміни, перевіривши матеріали справи й обговоривши викладене в апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.246-1 КПК України, суд своєю постановою з попереднього розгляду справи вправі повернути її прокурору для додаткового розслідування, якщо під час порушення справи, провадження дізнання або досудового слідства були допущені такі порушення вимог цього Кодексу, без усунення яких справа не може бути призначена до судового розгляду.

За роз'ясненнями, що містяться у п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України № б від 30 травня 2008 року/ з послідуючими змінами/ „ Про практику застосування кримінально-процесуального законодавства при попередньому розгляді кримінальних справ в судах першої інстанції"" , суттєвими порушеннями при складанні обвинувального висновку, правильність якого повинен перевірити прокурор, слід вважати такі порушення вимог ст.ст.223,224 КПК України, які виключають можливість здійснення обвинуваченим свого захисту і прийняття судом законного рішення у справі з врахуванням такого обвинувального висновку. Зокрема, такі порушення мають місце у випадках, коли в обвинувальному висновку містяться положення, що суперечать одне одному; обвинувачення є неконкретним, або не збігається з обвинуваченням, викладеним у постанові про притягнення особи, як обвинуваченого; коли обвинувальний висновок містить недопустиму натуралізацію опису злочину, зокрема, статевого; коли в обвинувальному висновку відсутні дані про обвинувачених, потерпілих; не зазначені докази, що зібрані в справі, та доводи, висунуті обвинуваченим на свій захист, з результатами їх перевірки; не долучені передбачені законом додатки, тощо.

Як видно із змісту оскаржуваної постанови, підставою повернення даної справи прокурору стала неконкретність пред'явленого ОСОБА_2 обвинувачення за ч. 1 ст.296 КК України, зокрема, не зазначення в обвинувальному висновку конкретних даних щодо кваліфікуючої ознаки-особливої зухвалості в діях останнього.

Із справи вбачається, що і в постанові про притягнення ОСОБА_2А, як обвинуваченого, і в обвинувальному висновку вказано, що ОСОБА_2 15 червня 2009 року біля кафе „ Кав"ярня", що в с. Кустин Рівненського району Рівненської області, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, безпричинно, з хуліганських мотивів, наніс удар невстановленим предметом в праву надбрівну ділянку ОСОБА_3В, заподіявши тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров'я.

Враховуючи розяснення вищезгаданої постанови Пленуму, згідно якої не вважається неконкретним обвинувачення, коли під час досудового слідства встановлені приблизний час чи період часу вчинення злочину, його орієнтовне місце, за умови, що ці дані зазначені, як у постанові про пред'явлення обвинувачення, так і в обвинувальному висновку, колегія суддів не вбачає підстав для визнання викладеної у постанові суду неконкретності пред'явленого ОСОБА_2 обвинувачення суттєвим порушенням вимог закону, яке позбавляє суд можливості призначити справу до судового розгляду та провести у справі судове слідство.

Крім того, за вимогами ст.277 КПК України під час судового розгляду справи прокурор вправі змінити чи уточнити пред'явлене обвинувачення, що може стосуватися як суб'єктивних / умисел чи необережність, мотив, ціль / та об'єктивних / суть діяння, його кваліфікуючі ознаки та наслідки / властивостей, а також кримінально-правової кваліфікації того злочину, у вчиненні якого обвинувачується підсудний.

Покликання в постанові про те, що в обвинувальному висновку взагалі не наведені доказів на підтвердження передбачених ст.64 КПК України обставин, що підлягають доказуванню, не можна визнати цілком обгрунтованими, оскільки в обвинувальному висновку наведено показання обвинуваченого, потерпілого, свідків, висновок експертизи, а у відповідності до ст.315-1 КПК України з метою перевірки і уточнення фактичних даних, одержаних в ході досудового слідства, суддя вправі мотивованою постановою, а суд - ухвалою, доручити органу, який проводив розслідування, провести певні слідчі дії для з'ясування і уточнення тих чи інших обставин у справі.

Твердження ж суду про порушення органом досудового слідства вимог КПК Україні про обов'язковість пред'явлення потерпілому і обвинуваченому всіх матеріалів справи для ознайомлення, не відповідає дійсності, оскільки при виконанні вимог ст.ст.217-218 КПК України, і потерпілий ОСОБА_3В, і обвинувачений ОСОБА_2 разом із захисником - адвокатом ОСОБА_4В, письмово зазначили, що зі всіма матеріалами справи, які надані в прошитому і пронумерованому вигляді, ознайомлені в повному обсязі, і заяв та зауважень не мають..

Що ж до відомостей про обвинуваченого ОСОБА_2А, то його прізвище, імя , по-батькові та правильна дата народження - 26 червня 1991 року вказані в матеріалах даної справи, а помилка, допущена в резолютивній частині обвинувального висновку стосовно року народження ОСОБА_2А./ 1992/, як недолік, може бути усунута під час судового розгляду справи.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судом не наведено переконливих мотивів необхідності повернення справи прокурору для усунення порушень вимог КПК України, без яких справа не може бути призначена до судового розгляду, а тому постанова підлягає скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд із стадії попереднього.

Керуючись ст.ст.365,366 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію прокурора, який брав участь у попередньому розгляді справи судом першої інстанції, задовольнити.

Постанову Рівненського районного суду від 1 березня 2010 року стосовно ОСОБА_2 скасувати, а кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2 за ч. 1 ст.296 КК України направити в Рівненський районний суд на новий судовий розгляд із стадії попереднього.

ГОЛОВУЮЧИЙ

СУДДІ

Копія вірна: Суддя Т.І.Збитковська