печерський районний суд міста києва
справа № 757/2306/14-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2014 року Печерський районний суд м. Києва в складі:
слідчого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі:ОСОБА_2 ,
за участю:
особи, яка подала скаргу:ОСОБА_3 ,
слідчого:не з`явився,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відеоконференції провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ОВС Другого слідчого відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , яка полягає у невнесені відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 (далі особа, яка подала скаргу, ОСОБА_3 ) звернувся до слідчого судді із скаргою на бездіяльність слідчого ОВС Другого слідчого відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_4 (далі слідчий), яка полягає у невнесені відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР).
В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначає, що він звернувся із заявою про злочин, вчинений працівниками НДЕКЦ, проте, слідчим відомості за заявою, в порушення ст. 214 КПК України, не були внесені до ЄРДР, натомість йому було надано відповідь, викладену у листі від 23.01.2014 року за підписом слідчого ОВС Другого слідчого відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_4 у якому було зазначено, що підстави для внесення відомостей за заявою до ЄРДР відсутні.
18.02.2014 року на адресу суду надійшли матеріали за зверненнями ОСОБА_3 .
В судове засідання з`явилась особа, яка подала скаргу. Слідчий в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду провадження за скаргою повідомлений належним чином, причини неявки невідомі.
Оскільки, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, слідчий суддя визнав можливим розглянути скаргу за відсутності слідчого, бездіяльність якого оскаржується.
Згідно ч. 1 ст. 107 КПК України, здійснювалось фіксування кримінального провадження технічними засобами, та, відповідно до ст.. 336 КПК України, розгляд кримінального провадження відбувався у режимі відеоконференції.
ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав вимоги скарги з викладених у ній підстав та просив їх задовольнити.
Вислухавши пояснення особи, яка подала скаргу, перевіривши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що у задоволені скарги слід відмовити, враховуючи наступне.
Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_3 звернувся до Прокуратури м. Києва в порядку ст.. 214 КПК України із заявою про кримінальне правопорушення, вчинене співробітниками НДЕКЦ.
Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Частиною 4 ст. 214 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.
Відтак, слід розмежовувати поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань у відповідності до положень ч. 1 ст. 214 КПК України та поняття зареєструвати (прийняти) відповідну заяву, про що йдеться у ч. 4 ст. 214 КПК України.
Так, заява ОСОБА_3 була прийнята та зареєстрована Прокуратурою м. Києва.
За наслідками розгляду заяви ОСОБА_3 останньому було направлено лист за підписом слідчого ОВС Другого слідчого відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_4 від 23.01.2014 року, в якому зазначалось, що заява не містить достатніх даних, які б достовірно свідчили про наявність ознак кримінального правопорушення, що охоплюються поняттям злочину, визначеним ст. 11 КК України, отже підстави для внесення відомостей до ЄРДР відсутні.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений цим Кодексом.
Згідно ст.. 11 КК України, злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.
Системний аналіз положень ч. 1 ст. 214 КПК України, статті 2, 11 КК України дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.
Отже, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Разом з тим, заява ОСОБА_3 про злочин за своїм змістом та суттю не є повідомленням про злочин, оскільки у ній не наведено даних про вчинення діяння, яке містить ознаки злочину та є суспільно небезпечним.
Згідно п. 2.3 та п. 3.13 Інструкції про порядок розгляду і вирішення звернень та особистого прийому в органах прокуратури України, затвердженої Наказом Генерального прокурора України № 9гн-2011, скарги, які не містять даних про наявність ознак злочину, вирішуються шляхом надання мотивованої відповіді.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, розглянувши заяву ОСОБА_3 про злочин в порядку Закону України «Про звернення громадян», слідчий діяв в межах наданих йому повноважень, відповідно до норм чинного законодавства.
Аналізуючи викладене, скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесені відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, є необґрунтованою та в її задоволені слід відмовити.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 107, 303, 306, 307, 309, 336 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ОВС Другого слідчого відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , яка полягає у невнесені відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1