Справа № 357/6072/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1018/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 12 24.09.2015

УХВАЛА
Іменем України
24 вересня 2015 року м.Київ

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою представника потерпілої ОСОБА_7 в інтересах потерпілої ОСОБА_8 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 червня 2015 року, яким:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Біла Церква Київської області, гр-на України, освіта вища, не працюючого, розлученого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним за ч.1 ст.164 КК України і призначено покарання у виді 120 годин громадських робіт, вид яких визначає орган місцевого самоврядування.

Цивільний позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10 5000 грн. моральної шкоди.

В С Т А Н О В И Л А :
Як зазначено у вироку, ОСОБА_9 , починаючи з 12.04.2002р. відповідно до рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області №2 1799 від 12 квітня 2002 року зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_11 на утримання сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку починаючи з 3 квітня 2002 року до повноліття дитини. Перебуваючи на обліку в Білоцерківській об`єднай державній податковій інспекції Головного управління міндоходів у Київській області як фізична особа-підприємець з 28.08.2000 року по теперішній час, займався тимчасовими підробітками у різних місцях, за що отримував грошові кошти в різних сумах, однак аліменти сплачував не постійно, з затримками в часі та не в повному обсязі, будь-якої іншої матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав.

28.02.2012, 08.05.2012, 10.10.2012р. ОСОБА_9 попереджався державним виконавцем міського відділу ДВС БЦ МРУЮ про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини. Однак, ОСОБА_9 на вказані попередження не відреагував, а навпаки віднісся до цього вкрай байдуже та продовжив умисно ухилятися від сплати аліментів.

Таким чином, заборгованість по аліментам ОСОБА_9 на користь ОСОБА_8 на утримання сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за період часу з 03.04.2002р. по 25.02.2015р., тобто за 154 місяці і 22 дні склала 54024 грн. 00 коп.

В апеляційній скарзі представник потерпілої ОСОБА_7 в інтересах потерпілої ОСОБА_8 просить змінити вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 червня 2015 року, призначити ОСОБА_9 за ч.1 ст.164 КК України покарання у виді 2 років обмеження волі, в решті вирок залишити без змін.

Вважає, що тривалий період ухилення від сплати аліментів та злісне ухилення від явки до державних виконавців, невжиття заходів, в тому числі після ухвалення вироку, щодо погашення заборгованості по аліментах та їх значний розмір, вказує на те, що засуджений байдуже ставиться до скоєного ним злочину, а тому покарання у виді 120 годин громадських робіт є занадто м`яким, а виправлення обвинуваченого неможливе без призначення йому покарання у виді обмеження волі.

В запереченнях на апеляційну скаргу обвинувачений ОСОБА_9 просить вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 червня 2015 року залишити без змін, апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Вважає, що міра покарання, яку просить представник потерпілого є безпідставною та не обґрунтованою, оскільки він визнав свою вину, щиро розкаявся, цивільний позов також визнав, крім того має на утриманні матір пенсіонерку та брата інваліда з дитинства (II групи).

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора який просив, апеляційну скаргу відхилити, представник потерпілої в письмовій заяві до суду просив розглянути справу без їх участі, апеляційну скаргу підтримують, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до матеріалів справи, покарання обвинуваченому ОСОБА_9 призначено з урахуванням характеру та ступеню суспільної небезпеки скоєного, обставин справи та даних про його особу, відповідно до вимог ст.65 КК України.

Крім того, судом першої інстанції не враховано, що обвинувачений ОСОБА_9 має на утриманні матір пенсіонерку та брата інваліда з дитинства (II групи).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому покарання, за своїм видом та розміром відповідає тяжкості скоєного злочину та особі обвинуваченого, тому підстав для задоволення апеляції представника потерпілої та призначення ОСОБА_9 іншого, більш суворого покарання, немає.

Порушень матеріального чи процесуального права при розгляді справи та винесенні вироку, які б давали підстави для зміни чи скасування вироку колегією суддів не встановлено.

На підставі наведеного, колегія суддів, дійшла висновку, що апеляційна скарга представника потерпілої ОСОБА_7 в інтересах потерпілої ОСОБА_8 задоволенню не підлягає, а вирок суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_7 в інтересах потерпілої ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 червня 2015 року щодо ОСОБА_9 залишити без змін.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С У ОСОБА_13 : _____підпис_____ _______підпис_____ _____підпис______