Справа № 682/115/16-к
Провадження № 1-кп/682/14/2016 ВИРОК
02.02.2016 року
Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не одруженого, непрацюючого, раніше судимого:
12 вересня 2011 року Славутським міськрайонний судом Хмельницької області за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;
02 березня 2012 року Славутським міськрайонний судом Хмельницької області за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців; звільненого 23 жовтня 2015 року на підставі постанови Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області з заміною невідбутого терміну покарання у виді позбавлення волі на громадські роботи терміном 240 годин, з яких невідбуто 152 години;
02 грудня 2015 року близько 22 години обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись неподалік магазину «Перчинка» в селі Ганнопіль по вулиці Центральна Славутського району Хмельницької області, затіяв суперечку з потерпілою ОСОБА_4 , в ході якої умисно наніс потерпілій близько трьох ударів кулаком правої руки в обличчя, заподіявши тілесні ушкодження легкого ступеня тяжкості.
Фактично обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125 КК України, а саме заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.
Крім того, 02 грудня 2015 року близько 22 години 05 хвилин обвинувачений ОСОБА_5 , маючи непогашені судимості, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля автобусної зупинки неподалік магазину «Перчинка» в селі Ганнопіль по вулиці Центральна Славутського району Хмельницької області, скориставшись безпорадним станом ОСОБА_4 , яка лежала на бетонному покритті, бачила та усвідомлювала протиправні дії обвинуваченого, проте в силу отриманих раніше тілесних ушкоджень не могла нічого вдіяти, повторно, відкрито заволодів мобільним телефоном потерпілої марки «Nokia», моделі Х1-01, вартістю 266 гривень, в якому знаходилася сім картка мобільного оператора «Київстар», вартістю 15 гривень, заподіявши матеріальної шкоди на загальну суму 281 гривня.
Фактично обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 186 КК України за кваліфікуючими ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винними себе визнав повністю, не оспорює вчинення кримінальних правопорушень при обставинах, встановлених в ході досудового розслідування.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 дав показання, що дійсно 02 грудня 2015 року близько 22 години перебуваючи у нетверезому стані у селі Ганнопіль поблизу магазину «Перчинка» побив потерпілу, нанісши побої кулаками рук у голову, заподіявши їй легкі тілесні ушкодження, та продовжуючи вчинення злочину відкрито викрав у потерпілої мобільний телефон з сім та флеш картками.
У вчиненому обвинувачений ОСОБА_5 щиро розкаюється, частково відшкодував потерпілій завдані збитки.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 дала показання, що по дорозі додому 2 грудня 2015 року після 22 години в центрі села Ганнопіль на зупинці біля магазину «Перчинка» зазнала побоїв від обвинуваченого, який відкрито відібрав у неї мобільний телефон. Просить не карати обвинуваченого.
Крім зізнання, вина обвинуваченого ОСОБА_5 підтверджується зібраними у справі доказами, які ніким з учасників судового процесу не оспорені.
Враховуючи, що учасниками судового розгляду визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, суд ухвалив проводити судовий розгляд у порядку, встановленому ч.3 ст. 349 КПК України.
В судовому засіданні з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст зазначених обставин, немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також вони розуміють, що будуть в такому випадку позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, суд вважає, що дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 125 КК України за ознаками заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, та вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 186 КК України за ознаками повторного, відкритого викрадення чужого майна (грабіж).
При призначенні покарання ОСОБА_5 , суд, відповідно до вимог ст.ст. 65-67 КК України, враховуючи загальні засади призначення покарання, визнає обставинами, що пом`якшують покарання визнання вини обвинуваченим, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
При з`ясуванні даних про стан здоров`я обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_5 на обліку у лікарів психіатра, нарколога та невропатолога не перебував і не перебуває.
За даними характеристики за місцем проживання обвинувачений зарекомендував себе з посередньої сторони.
Призначення покарання має за мету не тільки виправлення винної у вчиненні злочинів особи, а й попередження нових злочинів.
Приймаючи до уваги підвищену суспільну небезпечність вчинених обвинуваченим злочинів, систематичність вчинення кримінально-караних діянь, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення та попередження скоєння нових злочинів обвинуваченому ОСОБА_5 обґрунтованим є призначення покарання в межах санкцій статей, що йому інкриміновані. В силу ч.1 ст. 70, ст. 71, ст. 72 КК України за сукупністю злочинів визначити покарання шляхом поглинення менш суворо покарання більш суворим, за сукупністю вироків повністю приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Питання речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати на залучення експерта, відповідно до статті 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.
Керуючись ст.ст. 100, 124, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,
ОСОБА_5 визнати винним та призначити покарання:
за ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт строком 200 годин;
за ч.2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.
За ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців;
За ч.1 та ч. 5 ст. 71, ст. 72 КК України за сукупністю вироків, шляхом повного складання покарань, приєднати невідбуте за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 71 КК України покарання, призначене за вироком Славутського міськрайонного суду від 02 березня 2012 року з заміною невідбутого покарання у виді 152 години громадських робіт, з розрахунку відповідності одному дню позбавлення волі восьми годинам громадських робіт, що складе 19 днів, остаточно призначити до відбуття чотири роки шість місяців дев`ятнадцять днів позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити попередній домашній арешт.
Мобільний телефон, що є речовим доказом повернути ОСОБА_4 .
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення експертизи в розмірі 245,52 гривень.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів після його проголошення через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1