Справа №: 127/3801/15-к
Провадження №: 1-кп/127/574/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 жовтня 2015 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

представника потерпілого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000596 від 02.02.2015 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з повною середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Вінниці, українця, громадянина України, не працюючого, з повною середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 01.02.2015 близько 15:00 год. проходячи повз території ТОВ «Інструмент», яка розташована за адресою пров. Залізничний, 8 в м. Вінниці, помітили що територія товариства зачинена та на робочому місці відсутній охоронець. Достовірно знаючи проте, що на території товариства є майно яке можна викрасти та в подальшому реалізувати у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виник спільний злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, переконавшись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає ОСОБА_7 проник через ворота на територію товариства, де побачив в ящиках облицювальну плитку «ВАТІК фіолетова темна 23х50 83052» власником якої є ФОП ОСОБА_8 . Після чого ОСОБА_7 почав передавати по одному ящику плитки на зовні ОСОБА_6 , а останній в свою чергу складав їх до купи. В подальшому злочинні дії ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були виявлені охоронцем ТОВ «Інструмент» ОСОБА_9 , який намагаючись припинити вказані злочинні дії зробив їм зауваження. Останні усвідомлюючи, що за їхніми діями спостерігає ОСОБА_9 продовжили викрадати плитку «ВАТІК фіолетова темна 23х50 83052» власником якої є ФОП ОСОБА_8 , заволодівши таким чином шістнадцятьма ящиками плитки «ВАТІК фіолетова темна 23х50 83052» загальною вартістю 1665,20 грн.
Після викрадення шістнадцяти ящиків плитки, що належить ФОП « ОСОБА_8 » з території ТОВ «Інструмент», ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з метою розпорядитись викраденою плиткою на свій власний розсуд почали складати її в багажник автомобіля марки ВАЗ 2110 д.н.з. НОМЕР_1 служби таксі «555444», який належить ОСОБА_10 . Проте дії ОСОБА_7 та ОСОБА_6 були зупинені працівникам УДСО при УМВС України у Вінницькій області, що в свою чергу унеможливило доведення злочинного умислу до кінця.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю за викладених в обвинувальному акті обставинах та суду надав наступні показання, що 01.02.2015 він з ОСОБА_7 йшли до магазину та побачили, що на прохідній ТОВ «Інструмент» нікого не було та біля прохідної лежала плитка. Далі вирішили викрасти плитку, ОСОБА_7 подавав йому плитку попід ворота, а він складав у автомобіль таксі, який викликали перед цим. Далі підійшов охоронець та викликав міліцію.

Вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся та просив суворо не карати.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 , вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю за викладених в обвинувальному акті обставинах та суду надав наступні показання, що він приїхав у гості до ОСОБА_6 та вирішили піти разом до магазину, по дорозі побачили прохідну ТОВ «Інструмент» на якій не було охоронця, а поруч лежала плитка, вирішили вкрасти плитку. Він зайшов на територію та почав подавати плитку попід ворота ОСОБА_6 .. Викликали таксиста, щоб він їх забрав з плиткою. У багажник машини таксі плитку грузив ОСОБА_7 . Далі прийшов охоронець та викликав міліцію.

Вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся та просив суворо не карати.

Допитаний у судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_4 , суду надав ступні показання, що його фірма орендує склад у ТОВ «Інструмент» та зберігає там продукцію. 01.02.2015 близько 14:00 15:00 год. до нього зателефонував керівник ТОВ «Інструмент» та повідомив про викрадення плитки з території. Також повідомив, що злодіїв затримали та приїхала міліція. Він приїхав на підприємство та бачив, що плитка знаходилась за збором тобто за територією підприємства та працівники міліції допитували охоронця.

Претензій матеріального та морального характеру до обвинувачених не має. Щодо міри покарання обвинуваченим поклався на розсуд суду.

Заслухавши думку обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , думку прокурора, представника потерпілого, захисника, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Також судом з`ясовано чи правильно розуміють обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_6 та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції.

Одночасно, обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_6 та іншим учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи та оцінюючи обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що дії обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, тобто закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж) кваліфікуючою ознакою якого є вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_6 та обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Зокрема судом враховано, що ОСОБА_6 раніше не судимий, за місцем проживання скарг не надходило, на диспансерному обліку у Вінницькому обласному наркологічному диспансері «Соціотерапія» не перебуває, на обліку у «Вінницькій обласній психоневрологічній лікарні ім. акад. О.І. Ющенка» не перебуває, маж на утриманні дітей 1999 та 2007 року народження.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд враховує щире каяття.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Також судом враховано, що ОСОБА_7 раніше не судимий, за місцем проживання скарг не надходило, на диспансерному обліку у Вінницькому обласному наркологічному диспансері «Соціотерапія» не перебуває, на обліку у «Вінницькій обласній психоневрологічній лікарні ім. акад. О.І. Ющенка» не перебуває, має на утриманні дитину 2006 року народження.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд враховує щире каяття.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , судом не встановлено.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суд вважає, що саме покарання у виді позбавлення волі на певний строк призначене ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з випробуванням, буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише кари останніх за вчинене, а й буде слугувати для їх виправлення та попередження вчинення нових злочинів як засудженим так і іншими особами.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведені експертизи підлягають стягненню з обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у рівних долях.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, ст. 65 КК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 (три) роки.

Відповідно до п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 (три) роки.

Відповідно до п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Стягнути в рівних долях з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 процесуальні витрати за проведені експертизи на користь держави в сумі 294, 84 грн.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області протягом 30 діб з дня його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вручити копію вироку ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та прокурору негайно, а іншим учасникам судового провадження, що не були присутні у судовому засіданні надіслати копію вироку поштою.

Копію вироку учасники судового провадження можуть отримати у Вінницькому міському суді Вінницької області.

Суддя: