Справа № 569/20/14-к
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2015 року м. Рівне

Рiвненський мiський суд Рівненської області у особі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
законного представника обвинуваченого ОСОБА_8
ОСОБА_10 ,
захисників адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Рівне, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , непрацюючого, із загальною середньою освітою, неодруженого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України;
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця міста Рівне, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_3 , непрацюючого, з професійно-технічною освітою, неодруженого, раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ст.198 КК України, -
ОСОБА_8 обвинувачується у тому, що він, 26 серпня 2013 року приблизно в 00 годин, перебуваючи по вулиці Вербовій,37 в місті Рівне, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, наніс один удар гумовою битою в область голови потерпілому ОСОБА_7 , після чого відкрито викрав у потерпілого ОСОБА_7 мобільний телефон «Нокіа 1280» вартістю 190 грн та гаманець коричневого кольору, в якому було приблизно 30 грн та документи на автомобіль «Ауді 100» реєстраційний номер НОМЕР_1 , водійське посвідчення, видане на ім`я потерпілого, страховка на автомобіль та банківські картки «Приватбанку», чим спричинив потерпілому матеріальних збитків на загальну суму 245 грн.
ОСОБА_9 обвинувачується в тому, що 26 серпня 2013 року в період часу з 00 годин до 01 години, діючи умисно, вчинив дії, спрямовані на заздалегідь необіцяне отримання та зберігання майна, завідомо одержаного злочинним шляхом, яке було відкрито викрадене ОСОБА_8 у ОСОБА_7 , а саме телефону марки «Нокіа 1280» вартістю 190 грн, який у подальшому збув ОСОБА_13 за 20 грн.
Прокурором, як стороною обвинувачення, дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч.1 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), а дії ОСОБА_9 за ст.198 КК України як заздалегідь не обіцяне отримання, зберігання та збут майна, завідомо одержаного злочинним шляхом за відсутності ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом.
Обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в судовому засіданні винними себе визнали повністю і підтвердили, що дійсно, при зазначених в ухвалі обставинах, вчинили інкриміновані їм злочини. Щиpо розкаюються у скоєному.
В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_11 та захисних обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_12 звернулися до суду з клопотаннями про звільнення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки на підставі ст.48 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_8 і його законний представник ОСОБА_10 та обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні клопотання захисників підтримали.
Заслухавши думку прокурора та потерпілого, суд прийшов до висновку, що клопотання захисників обвинувачених підлягають задоволенню, оскільки судом встановлені пiдстави для звільнення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вiд кpимiнальної вiдповiдальностi та закриття кримінального провадження.
Злочини, передбачені ч.1 ст.186 КК України та ст.198 КК України, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , вiдповiдно до ст.12 КК України, вiдносяться до злочинiв середньої тяжкостi.
Відповідно до ст.48 КК України особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.
Судом встановлено, що обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 злочини вчинили вперше, в неповнолітньому віці, раніше до кримінальної та до адміністративної відповідальності не притягувалися, відшкодували потерпілому завдані збитки, повністю визнали свою вину, щиро розкаялися у скоєному. З моменту вчинення злочину і до теперішнього часу, тобто протягом більш як двох років, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 злочинів чи інших протиправних дій не вчиняли, здобули освіту, в цілому позитивно характеризуються за місцем проживання та за місцем навчання, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебувають.
Ставлення обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до вчиненого, їх повинна поведінка та порозуміння з потерпілим, з урахуванням вищенаведеного, свідчать про те, що на час судового розгляду ОСОБА_8 та ОСОБА_9 пеpестали бути суспiльно небезпечними.
Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні заявив, що не заперечує проти звільнення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності з підстав, наведених у клопотаннях їх захисників.
Проти звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки не заперечив в судовому засіданні і прокурор ОСОБА_6 .
Вpаховуючи викладенi обставини, суд вважає, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . пiдлягають звiльненню вiд кpимiнальної вiдповiдальностi у зв`язку із зміною обстановки вiдповiдно до ст.48 КК Укpаїни, а кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненнi злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, та ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ст.198 КК України, підлягає закриттю.
На пiдставi ст.44, ст.48 КК України, керуючись ст.ст.285,286,288,314,369-372,376,392-395 КПК України, суд, -
Витрати, пов`язаних із залученням експерта в розмірі 97 (дев`яносто сім) гривень 80 копійок, компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України.
На ухвалу суду може бути подана апеляцiя до апеляцiйного суду Рiвненської областi через Рiвненський мiський суд протягом семи днів з дня її проголошення.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Рівненського
міського суду ОСОБА_1