печерський районний суд міста києва
Справа № 757/1374/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 січня 2016 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :
14 січня 2016 року в провадження слідчого судді надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , про накладення арешту на 1/2 квартири АДРЕСА_1 , та нежитлове приміщення кладова № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , які належать на праві власності підозрюваному ОСОБА_5 .

Обґрунтовуючи внесене клопотання сторона кримінального провадження вказує, що у провадженні слідчого відділу управління з розслідування корупційних злочинів, скоєних службовими особами, які займають особливо відповідальне становище, Генеральної прокуратури України перебуває кримінальне провадження №0001894 за підозрою першого заступника начальника ГУ ДФС у Хмельницькій області, який здійснює координацію діяльності підрозділів податкової міліції ОСОБА_6 , заступника начальника слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Хмельницькій області ОСОБА_5 та заступника начальника відділу оперативного супроводу адміністрування ПДВ оперативного управління ДПІ у м. Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що перший заступник начальника ГУ ДФС у Хмельницькій області, який здійснює координацію діяльності підрозділів податкової міліції ОСОБА_6 , у співучасті із заступником начальника слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Хмельницькій області ОСОБА_5 та заступником начальника відділу оперативного супроводження ПДВ оперативного управління ДПІ у м. Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області ОСОБА_7 , вимагали та одержали для себе, від фізичної особи-підприємця ОСОБА_8 неправомірну вигоду за непритягнення до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0000044 від 04.08.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, та усунення перешкод для здійснення підприємницької діяльності та закриття кримінального провадження.

Посилаючись на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, санкція статті якого передбачає додаткове покарання у виді обов`язкової конфіскації майна, яке є власністю засудженого, з метою її забезпечення, слідчий просив клопотання задовольнити.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав.

Слідчий суддя, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 172 КПК України, визнав можливим з метою забезпечення арешту майна розгляд клопотання без повідомлення власника майна.

Судовим розглядом встановлено, що слідчим відділом управління з розслідування корупційних злочинів, скоєних службовими особами, які займають особливо відповідальне становище, Генеральної прокуратури України розслідується кримінальне провадження №0001894 за підозрою першого заступника начальника ГУ ДФС у Хмельницькій області, який здійснює координацію діяльності підрозділів податкової міліції ОСОБА_6 , заступника начальника слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Хмельницькій області ОСОБА_5 та заступника начальника відділу оперативного супроводу адміністрування ПДВ оперативного управління ДПІ у м. Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 368 КК України за вчинення вказаного кримінального правопорушення передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 30.12.2015 №51245201, ОСОБА_5 належать 1/2 квартири АДРЕСА_3 та нежитлове приміщення кладова АДРЕСА_4 .

Положеннями КПК України передбачені два самостійні інститути забезпечення заходів кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно, а саме накладення арешту на майно підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану їх діями з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову (ст.170 КПК України), а також накладення арешту на речі та документи, які мають режим тимчасово вилученого майна (ч. 5 ст. 171, ч. 2 ст. 167 КПК України).

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Частиною 3 статті 170 КПК України визначено, що арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатись таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Слідчим в судовому засіданні доведено необхідність накладення арешту на зазначене нерухоме майно з метою забезпечення кримінального провадження та можливої конфіскації майна.

Слідчий суддя, вислухавши слідчого, дослідивши надані матеріали, враховуючи, що нерухоме майно, на яке слідчий просить накласти арешт є майном підозрюваного, враховуючи правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що особою, яка подала клопотання, доведено необхідність такого арешту, вважає клопотання необхідним задовольнити та накласти арешт на це нерухоме майно шляхом заборони розпоряджатися таким майном будь-яким чином.

Керуючись ст. ст. 167,170-173 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке належить на праві приватної власності підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 ;

нежитлове приміщення кладова № 3, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Заборонити ОСОБА_5 та іншим особам, у володінні яких перебуває вказане нерухоме майно, розпоряджатися ним будь-яким чином.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1