ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" березня 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах

апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого Галапаца І.І.

Суддів Леона О.І., Тенюха В.П.

при секретарі Михайляк Н.С.

з участю прокурора Войценка А.І.

засудженого ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові

кримінальну справу за апеляцією державного обвинувача на вирок Радехівського районного суду Львівської області від 11 листопада 2009 року,

встановила:

цим вироком

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, уродженець та житель ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодружений, непрацюючий, раніше судимий, останній раз: Червоноградським міським судом Львівської області 16 листопада 2007 року за ст. 309 ч.2 КК України на один рік позбавлення волі з випробуванням,

засуджений за ст. 395 КК України на шість місяців арешту; за ст. 263 ч.2 КК України на шість місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено покарання шість місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід змінено з підписки про невиїзд на взяття під варту з залу суду і з цього часу обчислюється строк відбуття покарання.

Вирішено питання з речовим доказом.

Згідно вироку суду, ОСОБА_1, будучи звільнений 27 липня 2007 року з місць позбавлення волі, будучи достовірно обізнаним з встановленими щодо нього обмеженнями Миколаївським районним судом Львівської області, а саме адміністративним наглядом терміном один рік, 02 січня 2008 року з метою ухилення від адміністративного нагляду, самовільно, без дозволу працівників міліції, залишив місце свого проживання, що в с. Новий Витків, вул. Садова, 28 Радехівського району, та з цього періоду проживав в ІНФОРМАЦІЯ_4 у невстановленої слідством особи.

Крім цього, ОСОБА_1 в останніх числах лютого 2008 року в с. Новий Витків Радехівського району знайшов металевий кастет, який являється холодною зброєю ударно-роздробляючої дії, після чого носив його постійно при собі і 07 березня 2008 pоку був затриманий працівниками міліції Радехівського РВ ГУМВС України у Львівській області, які виявили та вилучили даний кастет.

В апеляції державний обвинувач покликається на те, що вирок суду є незаконним у зв'язку з неправильним застосуванням кримінального закону, оскільки відповідно до ст. 63 ч.2 КК України, позбавлення волі встановлюється на строк від одного до п'ятнадцяти років, а районним судом призначено покарання у вигляді шести місяців позбавлення волі.

Просить вирок районного суду скасувати у зв'язку з неправильним застосуванням кримінального закону та постановити новий вирок, яким ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 395, 263 ч.2 КК України та обрати покарання за ст. 395 КК України шість місяців арешту, за ст. 263 ч.2 КК України один рік позбавлення волі, і на підставі ст. 70 КК України призначити покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у вигляді одного року позбавлення волі.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляцію державного обвинувача, пояснення ОСОБА_1, який просить вирок суду залишити без змін, розглянувши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що така підлягає частковому задоволенню.

В поданій державним обвинувачем апеляції не оспорюється кваліфікація злочинних дій та доведеність вини ОСОБА_1 у скоєних злочинах.

На думку колегії суддів, районний суд правильно призначив ОСОБА_1 покарання за ст. 395 КК України у виді шести місяців арешту.

Разом з тим, районний суд, призначивши ОСОБА_1 покарання за ст. 263 ч.2 КК України у вигляді шести місяців позбавлення волі, порушив вимоги ст. 63 ч.2 КК України, згідно положень якої, позбавлення волі встановлюється на строк від одного до п'ятнадцяти років, за винятком випадків, передбачених Загальною частиною цього Кодексу.

А тому, колегія суддів вважає, що вирок районного суду в частині призначення покарання засудженому ОСОБА_1 за ст. 263 ч.2 КК України та визначення остаточного покарання на підставі ст. 70 КК України підлягає скасуванню у звязку із неправильним застосуванням кримінального закону відповідно до вимог ст. 367 ч.1 п.4 КПК України.

Обираючи покарання за ст. 263 ч.2 КК України, колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше судимий.

Помякшуючими покарання обставинами, колегія суддів визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обтяжуючих покарання обставин колегія суддів не вбачає.

З врахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що покарання, яке буде необхідним та достатнім засудженому ОСОБА_1 для його виправлення та попередження нових злочинів, слід призначити у виді позбавлення волі на певний строк в межах санкції ст. 263 ч.2 КК України, а остаточне за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим відповідно до ст. 70 КК України.

Керуючись ст.ст. 362, 366, 378 КПК України, колегія суддів,

засудила:

апеляцію державного обвинувача задоволити частково.

Вирок Радехівського районного суду Львівської області відносно ОСОБА_1 в частині призначення покарання за ст. 263 ч.2 КК України та визначення остаточного покарання на підставі ст. 70 КК України скасувати.

ОСОБА_1 вважати засудженим за ст. 263 ч.2 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного згідно вироку Радехівського районного суду Львівської області від 11 листопада 2009 року за ст. 395 КК України у вигляді 6 (шести) місяців арешту, більш суворим, призначеним даним вироком за ст. 263 ч.2 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі, остаточно визначити ОСОБА_1 покарання 1 (один) рік позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_1 залишити без зміни взяття під варту.

В решті вирок залишити без зміни.

Вирок може бути оскаржений до Верховного Суду України протягом одного місяця з моменту проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий

Судді