Справа № 1-091691/11
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2012 року м.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Бондаренко Г.Ю.

секретаря Мороз М.І.

з участю прокурорів : Каляндрук А.В., Мельника О.М., Присяжнюка В.Я.

захисників адвокатів : ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника потерпілого адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тлумач справу про обвинувачення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, тимчасово непридатного до служби, працює робочим в стоматологічному корпусі «Медичний академік», раніше не судимого, гр. України;

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, не одруженого, не військовозобовязаного, працює робочим на фірмі «Лев», раніше не судимого, гр. України, -

за ч. 2 ст. 190, ч.2 ст. 189 КК України,-

в с т а н о в и в:

Підсудні ОСОБА_5, ОСОБА_4 будучи неповнолітніми за попередньою змовою групою осіб умисно заволоділи чужим майном шляхом обману та вимагали передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим та його близькими родичами, вчинені повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Злочини було скоєно при таких обставинах.

На протязі квітня-травня 2006року неповнолітні ОСОБА_5, ОСОБА_4 шляхом обману за попередньою змовою під приводом неповідомлення працівникам міліції інформації про причетність ОСОБА_6 до вчинення суспільно-небезпечного діяння в дворі будинку № 22 по вул. Грушевського м. Івано-Франківська заволоділи грошима ОСОБА_6 в сумі 300 євро, що згідно довідки НБУ становлять 1880 грн.

Крім того, на початку червня 2006 року неповнолітні ОСОБА_5, ОСОБА_4 за попередньою змовою висловили вимогу ОСОБА_6 надати їм 800 євро, погрожуючи у разі невиконання вимоги застосування фізичне насильство щодо нього особисто та його близьких родичів, що були сприйняті ОСОБА_6, як реальні.

На наступний день після пред'явлення вимоги в дворі будинку № 22 по вул. Грушевського м. Івано-Франківська неповнолітні ОСОБА_5, ОСОБА_4 за попередньою змовою з метою вимоги передачі чужого майна підійшли до ОСОБА_6, який будучи наляканим погрозами насильства передав ОСОБА_5 та ОСОБА_4 гроші в сумі 800 євро, що згідно довідки НБУ становить 5198 гривень.

17.10.2006 року неповнолітні ОСОБА_5, ОСОБА_4 за попередньою змовою висловили вимогу ОСОБА_6 про надання їм 400 євро, погрожуючи у разі невиконання вимоги застосувати фізичне насильство у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень щодо нього особисто та його близьких родичів, що були сприйняті ОСОБА_6, як реальні.

18.10.2006 року після предявлення вимоги в дворі будинку № 22 по вул. Грушевського м. Івано-Франківська неповнолітні підсудні ОСОБА_5 та ОСОБА_4 за попередньою змовою між собою, з метою вимоги передачі чужого майна, підійшли до потерпілого ОСОБА_6, який будучи наляканим погрозами насильства, передав ОСОБА_5 та ОСОБА_4 гроші в сумі 400 євро, що згідно довідки НБУ становлять 2529 грн.

Також, в жовтні 2006 року неповнолітні підсудні ОСОБА_5, ОСОБА_4 за попередньою змовою між собою висловили вимогу ОСОБА_6 про надання їм 250 000 євро, погрожуючи у разі невиконання вимоги застосуванням фізичного насильства у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень йому та його родині, що були сприйняті ОСОБА_6, як реальні.

На наступний день після предявлення вимоги в дворі будинку № 22 по вул. Грушевського м. Івано-Франківська неповнолітні підсудні ОСОБА_5 та ОСОБА_4 за попередньою змовою між собою, з метою вимоги передачі чужого майна, підійшли до ОСОБА_6, який будучи наляканим погрозами насильства передав їм золоті вироби, а саме : золотий браслет, вартістю 601грн., каблучку вартістю 117 грн., каблучку вартістю 291грн. та браслет, вартістю 373 грн. Всього на загальну суму 10 991грн.

Постановами прокурора від 07.02.2011 року неповнолітнім підсудним ОСОБА_4, ОСОБА_5 змінено обвинуваченням за ч. 2 ст. 189 КК України, а саме додано в обвинувачення за даною статтею кваліфікуючу ознаку, - повторність.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих йому злочинах визнавав повністю та показав, що він проживає разом із своєю сімєю по вул. І.Франка, 35/6 в м. Івано-Франківськ.

Під час навчання в школі він познайомився із ОСОБА_7, який також навчався в даній школі, та ОСОБА_8, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_7. Після закінчення школи він продовжував товаришувати із ними і ОСОБА_8 та часто приходили на територію школи № 7, що знаходиться по вул. Грушевського, 19 в м. Івано-Франківськ, де вони колись навчались, гуляти.

Від своїх знайомих по школі він з ОСОБА_5 дізнався, що неповнолітній ОСОБА_6, який навчається в даній школі, є заможнім хлопцем і має багато грошей, також він довідався, що кожного літа ОСОБА_6 виїжджає відпочивати в Італію до своєї матері.

Близько квітня-травня місяця 2006 року, до нього підійшов ОСОБА_5 і сказав, що їм треба попробувати обманути ОСОБА_6 і витребувати в нього 300 євро. ОСОБА_5 йому показав 2 довідки на його ім'я, і на ім'я ОСОБА_5, що нібито їм необхідно сплатити штраф в міліцію в сумі 300 євро. На початку травня місяця 2006 року, він разом із ОСОБА_5 прийшли в школу № 7, де навчається ОСОБА_6, викликали його до себе в двір одного із будинків, що знаходяться поруч зі школою по вул. Грушевського, м. Івано-Франківська. Під час розмови з ОСОБА_6, ОСОБА_5 сказав ОСОБА_6, дати їм триста євро, бо в них проблеми з міліцією, і ці гроші їм потрібні для того щоб відкупитися. ОСОБА_5 показав ОСОБА_6 довідки з міліції, виписані на їхні прізвища, згідно яких вони повинні сплатити штраф. Також ОСОБА_5 сказав ОСОБА_6, якщо він їм не дасть гроші в сумі 300 євро, то всю вину вони звалять на нього, що в них на це є багато доказів, та свідків, про що можуть підтвердити.

Зразу ОСОБА_6 відмовив їм у наданні грошей, але повідомив, що постарається їх дістати. Через декілька днів він з ОСОБА_5 прийшли в школу до ОСОБА_9, шоб останній передав їм гроші в сумі 300 євро. Підійшовши до ОСОБА_6, який в той час знаходився на території школи ОСОБА_5 сказав, що якщо він не віддасть їм гроші, то вони передадуть його в міліцію і міліція в той же день приїде до нього додому. Після цих слів ОСОБА_6 передав ОСОБА_5 300 євро, якими вони поділилися порівну, але ОСОБА_5 попросив у нього позичити 150 євро, для святкування дня народження і виставлення могорича хлопцям, на що він погодився.

Наприкінці травня місяця 2006 року до нього підійшов ОСОБА_5 і сказав, що 300 євро потратив і що їм треба знову десь взяти гроші та повідомив вигаданий привід, для заволодіння грішми неповнолітнього ОСОБА_6, а саме що під час святкування дня народження ОСОБА_5 розбив у чиїсь квартирі вікно, і що власник хоче, щоб останній заплатив за вікно 800 євро, на що він погодився.

Приблизно 20 травня 2006 року, він з ОСОБА_5, та ОСОБА_8 пішли в школу до ОСОБА_6, покликавши його на вулицю і ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_6 позичити йому 800 євро, для відшкодування розбитого вікна у чужій квартирі, пообіцявши останньому при першій можливості повернути дані гроші. Зразу ОСОБА_6 відповів, що не знає чи зможе позичити такі гроші, але сказав, що постарається принести їх на слідуючий день.

На слідуючий день він з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 прийшли в школу до ОСОБА_6, який передав 800 євро, по 400 євро кожному, які він витратив на свої потреби. ОСОБА_8 в той час стояв у стороні.

В жовтні місяці 2006 року він з ОСОБА_5 знову прийшли в школу до ОСОБА_6 і розказали останньому, що старші хлопці дізналися, що він виїжджає до матері на канікули в Італію і має гроші і, що вони теж вимагають від нього грошей. При цьому ОСОБА_5 сказав ОСОБА_6, що він може владнати це питання передавши старшим хлопцям 400 євро, а інакше ці хлопці самі прийдуть до нього вимагати гроші. На слідуючий день ОСОБА_6 передав їм на території школи 400 євро, якими вони поділилися порівну.

Приблизно 22 жовтня він з ОСОБА_5 пішли знову в школу до ОСОБА_6, щоб виманити в нього гроші. Цього разу він з ОСОБА_5 вигадали, що нібито ОСОБА_6 почав їм давати мало грошей і якщо він не вірить, що дані гроші вони передають старшим хлопцям, то щоб переконатися про це запропонували піти з ними у двір будинку, який знаходиться біля школи. Перед, тим як йти в школу до ОСОБА_6, ОСОБА_5 передзвонив до його брата ОСОБА_10, щоб він виступив у ролі старшого хлопця якому вони передають гроші та налякав ОСОБА_6 Коли вони пішли у вказаний двір будинку, на них чекав вже його брат разом із ОСОБА_8 ОСОБА_10 почав говорити ОСОБА_6, чому він не вірить ОСОБА_4 з ОСОБА_5 про те, що старші хлопці вимагають за його спокій гроші, і сказав щоб він як найшвидше приніс йому вже 200 000 євро, а пізніше 250 000 євро, і що його вже більше ніхто не буде чіпати. Коли ОСОБА_6 відповів, що в нього немає таких грошей, ОСОБА_10 розізлився і вдарив ОСОБА_6 кулаком в обличчя, від чого він впав. Після чого ОСОБА_10 разом з ОСОБА_8 пішли, а він і ОСОБА_5 підняли ОСОБА_6 і сказали, що ОСОБА_10, - це брат ОСОБА_4 і що він з ним переговорить, але гроші все рівно треба принести і щоб в міліцію не звертався, оскільки йому буде гірше.

Через декілька днів ОСОБА_6 передав у дворі школи ОСОБА_5 золоті вироби, а саме : 3 золотих кольца та два золоті браслети. Також повідомив, що ці золоті вироби належать його матері, і що він їх передає тому, що у нього вже не має грошей. При цьому з ними був ОСОБА_8, який стояв в стороні.

Після отримання золотих речей ОСОБА_5 сказав зателефонувати його брату ОСОБА_10, щоб останній взяв паспорт, оскільки дані золоті вироби слід здати в ломбард. ОСОБА_10 разом з ОСОБА_5 пішли здавати золоті вироби в ломбард по вул. Васильянок, 7, м. Івано-Франківська, а він та ОСОБА_8 стояли в стороні. Гроші отримані за здачу золота поділили між собою. ОСОБА_8 та ОСОБА_10 ніяких грошей не давали, про походження золота не розповідали, в заволодінні майном у ОСОБА_6 участі не приймали.

600 євро він повернув потерпілому ОСОБА_6 в рахунок відшкодування завданої злочином шкоди, після того, як до нього звернувся двоюрідний брат ОСОБА_6 ОСОБА_11 та його мати.

Щиро розкаюється у вчиненому, оскільки усвідомив свої неправомірні дії і просить суворо його не карати.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 свою вину в інкримінованих йому злочинах не визнав та пояснив, що він разом із сімєю проживає ІНФОРМАЦІЯ_8 «А»/4 в м. Івано-Франківськ. Його батько ОСОБА_12 проживає окремо від сімї у своєї матері по вул. Чорновола, 26/4 в м. Івано-Франківську та здійснює догляд за нею.

З ОСОБА_8 та ОСОБА_4 він знайомий зі школи і підтримує дружні стосунки з ними по даний час. ОСОБА_6 він знав візуально, оскільки він навчався в тій же школі, що і він. У ОСОБА_6 він ніколи і ніяких грошей не вимагав. У ОСОБА_4 є зведений брат ОСОБА_10, з яким він також знайомий так, як він інколи приходив до ОСОБА_4 в двір будинку, і там з ним познайомився. З ОСОБА_10 він ніколи в ОСОБА_6 грошей не вимагав. Після закінчення школи, а саме з 25.06.2006 року на територію школи він не приходив. Чи вимагали ОСОБА_10 з ОСОБА_4 гроші в ОСОБА_6 йому невідомо. ОСОБА_6 ніколи ніяких грошей та золотих виробів йому не передавав і відповідно ніяких золотих виробів він у ломбард не здавав.

20.05.2007 року до нього подзвонив ОСОБА_4, що мати ОСОБА_6 звернулася до нього повернути гроші, які вони забрали в останнього і домовились про зустріч з ОСОБА_4 на вул. Валова в м. Івано-Франківськ. На зустріч він пішов разом з ОСОБА_8 і на вказаному місці був ОСОБА_4, який сказав повернути гроші ОСОБА_6

Він подзвонив ОСОБА_6 і запитав, які гроші повертати. Тоді ОСОБА_6 сказав, що він розповів своїй матері, що давав гроші ОСОБА_4, які він у нього вимагав, тому його мати пішла до ОСОБА_4 додому, який розповів матері, що гроші давав йому та ОСОБА_8 Він сказав матері ОСОБА_4, що в ОСОБА_6 ніяких грошей не брав.

В той же день він з ОСОБА_8 стояли на вулиці Франка в м. Івано-Франківськ, де побачили ОСОБА_6 з матірю, яка почала кричати та обзивати його і не дала можливості розповісти правду та подзвонила до свого родича ОСОБА_11, вимагала повернути гроші в сумі 260 євро та золоті вироби.

Мати ОСОБА_6 разом із ОСОБА_4, ОСОБА_10, ОСОБА_11 неодноразово приходила до нього додому, вимагала повернути кожний раз іншу суму грошей, ніби він отримував від її сина, погрожували йому, а також мати ОСОБА_6 приходила до нього в училище, погрожувала йому, про що він написав заяву в міліцію.

Просить справедливо підійти до вирішення даної справи та виправдати його.

Крім визнання своєї вини підсудним ОСОБА_4 та незважаючи на невизнання вини підсудним ОСОБА_5, їх вина у вчиненні інкримінованих їм злочинів стверджується показами потерпілого, свідків та матеріалами справи, які були перевірені судом.

Так потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що він проживає в с. Хриплин Івано-Франківської міської ради по вул. Автоливмашівська, 195. Його матір з 1999 року працює в Італії. Кожного літа його матір приїжджає на Україну, та забирала його на літні канікули в Італію. У 2006 році його мати на початку квітня місяця приїхала на Україну, щоб відсвяткувати свій день народження та забрати його з собою у Італію, щоб провести там літні канікули. В Італії, окрім матері є його хресні батьки, які час-від-часу пересилали йому гроші. Перебуваючи в Італії, йому також давали гроші на потреби люди в яких працює його матір. Отримані гроші він старався відкладати і привозив з собою додому в Україну.

На початок березня місяця 2006 року він наскладав грошей на суму 1200 євро. Про те, що в мене є такі гроші знала його мати, та всі члени сім'ї. Пізніше про те, що у нього є гроші дізналися, його друзі, а також і інші хлопці, які навчалися в даній школі.

На початку травня місяця 2006 року до нього до школи прийшли ОСОБА_5 і ОСОБА_4, які викликали його в двір одного із будинків, що знаходяться поруч зі школою по вул. Грушевського, м. Івано-Франківська. Під час розмови з ними, ОСОБА_5 сказав йому дати їм триста євро, бо в них проблеми з міліцією, і ці гроші їм потрібні для того щоб відкупитися, про що показав йому довідки з міліції, виписані на їхні прізвища, згідно яких вони повинні сплатити штраф. Також ОСОБА_5 сказав йому, що якщо він їм не дасть гроші в сумі 300 євро, то всю вину вони звалять на нього, що в них на це є багато доказів, та свідків, про що можуть підтвердити. Сприймаючи дану ситуацію, як реальну погрозу, він злякався і пообіцяв останнім принести гроші.

Через декілька днів до нього до школи прийшли ОСОБА_4 з ОСОБА_5 і він передав їм гроші в сумі 300 євро, прийнявши погрози останніх реальними та боячись за себе і свою сімю.

На початку травня 2006 року ОСОБА_4 з ОСОБА_5, та з ще якимось невідомим хлопцем, як пізніше виявилось ОСОБА_8, прийшли до нього в школу і покликавши на вулицю ОСОБА_4 сказав, що коли ОСОБА_5 приходив до нього додому, то пошкодив двері сусіда, за які останній вимагає 800 євро. Також вони пригрозили йому, що якщо не дасть гроші, то прийде банда і розправиться з його родиною. 800 євро він передав в середині травня 2006 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4

25.05.2006 року він мав їхати із матірєю в Італію на літні канікули, а 24.05.2006 року ОСОБА_5 подзвонив до нього та повідомив, що старші хлопці дізналися, що в нього є гроші і вимагають 200 000 євро, які слід передати через нього та ОСОБА_4 і ці гроші можна передавати частинами, а пізніще вимагав 250 000 євро.

25.05.2006 року він поїхав в Італію, повернувся в серпні місяці, а у вересні пішов у школу.

17.10.2006 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 прийшовши до нього до школи вимагали у нього 400 євро, погрожуючи застосуванням фізичного насильства у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень щодо нього особисто та його близьких родичів, що були сприйняті ним, як реальні.

18.10.2006 року в дворі будинку № 22 по вул. Грушевського м. Івано-Франківська він будучи наляканим погрозами насильства, передав ОСОБА_5 та ОСОБА_4 гроші в сумі 400 євро.

Приблизно 22 жовтня ОСОБА_4 з ОСОБА_5 прийшли до нього до школи і сказали, що він почав їм давати мало грошей і якщо він не вірить, що дані гроші вони передають старшим хлопцям, то щоб переконатися про це запропонували піти з ними у двір будинку, який знаходиться біля школи. Коли вони пішли у вказаний двір будинку, на них чекав вже невідомий йому хлопець, як пізніше виявилось брат ОСОБА_4 ОСОБА_10 разом із ОСОБА_8, який почав говорити йому, чому він не вірить ОСОБА_4 і ОСОБА_5, що старші хлопці вимагають за його спокій гроші, і сказав щоб він як найшвидше приніс йому 200 000 євро, а пізніше 250 000 євро, і що після цього його вже більше ніхто не буде чіпати. Коли він відповів, що в нього немає таких грошей, ОСОБА_10 розізлився і вдарив його кулаком в обличчя, від чого він впав. Після чого він ОСОБА_10 разом з ОСОБА_8 пішли, а ОСОБА_4 і ОСОБА_5 підняли його і сказали, що ОСОБА_10, - це брат ОСОБА_4 і що він з ним переговорить, але гроші все рівно треба принести і що в міліцію звертатися не можна, оскільки йому буде гірше.

Через декілька днів він передав у дворі школи ОСОБА_5 золоті вироби, а саме : 3 золотих каблучки, два золоті браслети та сказав їм, що ці золоті вироби належать його матері, і що він їх передає тому, що у нього вже не має грошей.

Просить підсудного ОСОБА_4 суворо не карати, оскільки останній визнав свою вину і відшкодував шкоду, а підсудного ОСОБА_5 покарати згідно закону, оскільки він не визнає своєї вини.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що він знайомий з ОСОБА_5 близько семи років через спільних знайомих, а з ОСОБА_4 познайомився чотири роки назад. Покази, які він давав на досудовому слідстві були неправдиві. Слідчий сам написав покази, а він підписав. В якому році він давав покази не пригадує. Про те, щоб ОСОБА_5 брав гроші у потерпілого ОСОБА_6 не бачив, при розмові жодного разу не був присутнім.

На досудовому слідстві йому погрожували, що посадять в тюрму, а тому він давав такі покази. В судовому засіданні дає правдиві покази.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що він знайомий з ОСОБА_5 та ОСОБА_8, а ОСОБА_4 являється його братом.

В жовтні місяці 2006 року він знаходився в дворі свого будинку і зустрів там свого брата ОСОБА_4, з його друзями ОСОБА_8 і ОСОБА_5 Він з ними поговорив і попросив ОСОБА_8, щоб він пішов з ним грати у більярд, на що останній погодився і вони пішли грати у більярд, а ОСОБА_4 з ОСОБА_5 пішли по своїх справах.

Через деякий час до нього на мобільний телефон передзвонив ОСОБА_5 і попросив, щоб він підійшов до арки будинку № 22, що по вул. Грушевського, для того, щоб налякати одного хлопця, який не хоче їм віддати гроші, але що за гроші він не говорив. Він погодився, і разом з ОСОБА_8 пішов до вказаного будинку. Підходячи до будинку № 22 по вул. Грушевського, до них назустріч вийшов ОСОБА_5 і сказав, що тут під аркою знаходиться ОСОБА_6, якого він знав візуально, оскільки декілька разів бачив його разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_4, який мав віддати йому та ОСОБА_4 гроші. Також ОСОБА_5 попросив його, щоб він виступив в ролі старшого хлопця, якому вони передають гроші, і щоб він налякав ОСОБА_6

Він підійшов до ОСОБА_6, і запитав, чого він не вірить ОСОБА_4 з ОСОБА_5, про те, що він має принести старшим хлопцям 2500 000 євро за спокій. ОСОБА_6 зухвало відповів, що в нього не має таких грошей, а він для того, щоб трохи залякати останнього вдарив його правою рукою в область обличчя, від чого ОСОБА_6 впав на землю. Після цього він з ОСОБА_8 пішли продовжувати грати більярд, а ОСОБА_4 і ОСОБА_5, залишилися з ОСОБА_6

Через декілька днів у жовтні 2006 року до нього додому прийшов його брат ОСОБА_4 і сказав, що з ним хоче поговорити ОСОБА_5, який чекає у дворі. Він разом із братом вийшов на вулицю, де були ОСОБА_5 і ОСОБА_8 ОСОБА_5 сказав, що має золоті вироби і йому треба здати їх на брухт, а для цього треба бути повнолітнім і мати паспорт, а вони всі троє неповнолітні і не мають можливості здати золоті вироби. Звідки золоті вироби ОСОБА_5 йому не говорив. Після цього вони всі четверо пішли у ломбард, що знаходиться на вулиці Васильянок, 7, м. Івано-Франківська. Там він здав золоті вироби у ломбард, отримані гроші передав ОСОБА_5, який поділив їх між собою та ОСОБА_4, а ОСОБА_8 та йому ніяких грошей не давав. Після цього він пішов додому, а хлопці пішли по своїх справах.

В січні місяці 2007 року до них по місцю проживання прийшов чоловік, який назвався ОСОБА_11 і повідомив їх з матір'ю, що брат ОСОБА_4 з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 вимагали в його брата ОСОБА_6 гроші в сумі 300 євро. Вони запитали в брата ОСОБА_4, чи дійсно він вимагав у ОСОБА_6 гроші, на що останній відповів, що вимагав та признався їм в цьому.

Гроші в сумі 300 євро повернув він, ОСОБА_11, двоюрідному брату потерпілого, та 300 євро повернула його мати ОСОБА_13

Із оголошених в судовому засіданні показів свідка ОСОБА_14 видно, що вона проживає в ІНФОРМАЦІЯ_9. разом із батьками та неповнолітнім сином ОСОБА_6. З 1999 року вона працює в Італії.

На початку квітня 2006 року вона приїхала на Україну, щоб відсвяткувати свій день народження та забрати свого сина з собою у Італію, щоб провести літні канікули. Коли вона приїхала додому, то бачила у шкатулці сина гроші в сумі 1200 євро, які передавала йому вона та її родичі із за кордону.

25 травня 2006 року вона із сином поїхали в Італію. Розпаковуючи речі, вона виявила, що не має грошей в сумі 1200 євро. Спілкуючись з сином він повідомив, що кудись поділись гроші йому не відомо, подумали, що гроші прополи по дорозі в Італію. Про те, що в її сина гроші забрали шляхом вимагання вона не знала, так як син їй нічого не говорив, оскільки боявся, бо його залякали.

Протягом 2006 року, коли вона приїжджала на Україну син про вимагання у нього грошей нічого не говорив, але вона помічала, що він був стурбований, однак він запевняв, що в нього все добре.

14 травня 2007 року вона повернулася на Україну, і їй син розповів, як в нього ОСОБА_5, ОСОБА_4 вимагали гроші і про те, що він їм передав гроші в сумі 1600 євро, та золоті вироби.

Після цього вона пішла додому до ОСОБА_4, де останній признався, що він разом із ОСОБА_5 вимагали і забрали в її сина гроші в сумі 1600 євро та золоті вироби. Мати ОСОБА_4 повернула їй гроші в сумі 600 євро.

Вона разом із матірю ОСОБА_4 пішла до матері ОСОБА_5 і повідомили про те що ОСОБА_5 вимагав у ОСОБА_6 гроші, то остання не хотіла вірити, що її син вимагав гроші, обзивала її і вигнала з дому, а батько ОСОБА_5 до голови приклав їй пістолет.

Притензій матеріального характеру до ОСОБА_4 немає, оскільки він повернув половину із забраних у її сина грошей.

Законний представник неповнолітнього підсудного ОСОБА_4, його мати ОСОБА_15, пояснила, що про вчинення її сином злочину вона дізналася від матері потерпілого ОСОБА_16 Зазначила, що її син ОСОБА_4 виховувався без батька, ніколи до цього випадку він не вчиняв злочинів і до кримінальної відповідальності не притягався. Така ситуація стала для неї несподіванкою і вона не могла повірити у те, що син вимагав у ОСОБА_6 гроші. На даний час, яку мати потерпілого вимагаля відшкодувати, повернута нею та її старшим сином ОСОБА_10 Вважає, що злочин сином вчинено через негативний вплив поганої компанії та провівши з ним виховну бесіду вважає, що син в майбутньому не буде вчиняти будь-яких злочинів.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_5, його батько ОСОБА_12 пояснив, що проживає окремо від сімї, однак бере активну участь у вихованні сина. Син розповів йому, що до нього додому приходила мати ОСОБА_6, вимагала повернути гроші, які ніби то він із ОСОБА_8 вимагали у неповнолітнього ОСОБА_6 Син пояснив, що у ОСОБА_6 ніяких грошей не вимагав. Через деякий час син знову прийшов до нього і сказав, що до сина прийшла мати ОСОБА_6, влаштувала сварку, бійку, вимагала гроші. Він порадив сину звернутися із заявою в УБОЗ. Про причетність свого сина до вчинення даного злочину не вірить, просить його виправдати.

Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6, його батько ОСОБА_17, пояснив, що на час вчинення злочину його синові виповнилося 13 років, він ріс спокійним і добрим хлопцем, любить свою матір і бабусю і має мякий та вразливий характер, а тому будь-які погрози, щодо себе та членів сімї сприймав реально та дуже переживав. Вихованням сина займалася мати і бабуся, оскільки вони розлучені, але він постійно підтримував звязки із сином, цікавився його вихованням. В період 2006-2007 року він помічав, що син заляканий та чимось стурбований, однак через замкнутість останнього нічого не дізнався, а про сам факт злочину дізнався у 2007 році, коли його колишня дружина приїхала з Італії і син розповів їй про вимагання грошей підсудними. Переконаний, що син не може обманювати у таких серйозних речах і просить суд винести обєктивне та справедливе рішення.

Вина підсудних також стверджується матеріалами справи : усною заявою про злочин (а.с. 6); явкою з каяттям ОСОБА_4 (а.с. 11); відповіддю на запит ПТ «Ломбард скарбниця» м. Івано-Франківськ, вул. Василіянок, 7, із якої видно, що ОСОБА_10 протягом 2006 року звертався за послугами ломбарду і здавав золоті вироби (а.с. 68) та іншими матеріалами справи перевіреними судом.

Суд критично оцінює покази дані підсудним ОСОБА_5 в судовому засіданні та його доводи щодо непричетності до вчинення злочинів передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 190 КК України і вважає їх способом захисту, який обрав останній і вони спростовуються поясненнями підсудного ОСОБА_4, потерпілого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_10

Оцінюючи докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що дії підсудних ОСОБА_4, ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 189 КК України, оскільки вони умисно заволоділи чужим майном шляхом обману за попередньою змовою групою осіб та вимагали передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим та його близькими родичами, вчинені повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_4, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, що злочини вчинено у неповнолітньому віці, його характеристику, що вперше притягається до кримінальної відповідальності, щиро розкаюється у скоєному, частково відшкодував завдані збитки, думку потерпілого та його законного представника, які просять суворо його не карати, отже щодо нього наявні обставини, які помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а тому із застосуванням ст. 69 КК України при обранні міри покарання за ч. 2 ст. 189 КК України йому слід призначити покарання нижче від найнижчої межі такого покарання встановленої в санкції статті за цей злочин у виді позбавлення волі, а за ч. 2 ст. 190 КК України призначити покарання в межах санкції даної статті.

Остаточне покарання підсудному, суд призначає на підставі ст. 70 КК України у виді позбавлення волі шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

До обставин, які поякшують покарання суд визнає щире каяття підсудного, активне сприяння розкриттю злочину, зявлення із зізнанням, добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Разом з тим, суд приходить до висновку по дійсному ступеню тяжкості вчинених злочинів, встановлених в обставинах справи і з врахуванням відомостей про особу підсудного можливе його виправлення без відбування остаточно призначеного покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі, а тому на підставі ст.ст. 75, 104 КК України він підлягає звільненню від відбування такого покарання з випробуванням на необхідний іспитовий строк.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_5 слід врахувати ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, що злочин вчинено у неповнолітньому віці, його характеристику, що вперше притягається до кримінальної відповідальності, що не визнає вини, завдана злочином шкода не відшкодована, думку потерпілого, який просить покарати підсудного по закону.

Обставин, які помякшують та обтяжують покарання судом не встановлено.

Суд виключає підсудному, як обтяжуючу покарання обставину, вчинення злочину повторно, оскільки така обставина, що обтяжує покарання є ознакою злочину, що впливає на його кваліфікацію.

Враховуючи вищенаведені обставини, а також те, що покарання має бути призначене необхідне і достатнє для виправлення підсудного, суд вважає, що підсудному ОСОБА_5 слід призначити покарання в межах санкцій ч. 2 ст. 189 та ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі.

Остаточне покарання підсудному, суд призначає на підставі ст. 70 КК України у виді позбавлення волі шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Разом з тим, з урахуванням фактичних обставин справи, ступеня тяжкості злочину, особи винного, суд приходить до висновку про можливість виправлення неповнолітнього підсудного без відбування остаточно призначеного покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі і на підставі ст.ст. 75, 104 КК України його слід звільнити від відбування такого покарання з випробуванням на необхідний іспитовий строк.

Цивільний позов слід задовольнити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_4, ОСОБА_5 визнати винними за ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 190 КК України та призначити їй покарання :

ОСОБА_4 :

-за ч. 2 ст. 189 КК України із застосуванням ст.. 69 КК України - 1 рік і 6 місяці позбавлення волі;

-за ч.2 ст. 190 КК України 1 рік позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання призначити ОСОБА_4 1 (один) рік і 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробування на іспитовий строк 1 (один) рік.

ОСОБА_5 :

-за ч. 2 ст. 189 КК України - 3 роки позбавлення волі;

-за ч.2 ст. 190 КК України 2 роки позбавлення волі;

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання призначити ОСОБА_5 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України засудженого ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробування на іспитовий строк 2 (два) роки.

Запобіжний захід засудженим ОСОБА_4, ОСОБА_5 у вигляді підписки про невиїзд до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Цивільний позов законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6, - ОСОБА_17 до законних представників засуджених ОСОБА_12, ОСОБА_15 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовільнити.

Стягнути в солідарному порядку із законних представників засуджених ОСОБА_12, жителя ІНФОРМАЦІЯ_10, ОСОБА_15, жительки м. Івано-Франківськ, вул. І.Франка, 35/6 на користь ОСОБА_17, - 7 961 (сім тисяч девятсот шістдесят одну) грн. 00 коп. матеріальної шкоди та 5000 (пять тисяч) моральної шкоди.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом п'ятнадцяти діб з моменту проголошення, через Тлумацький районний суд.