Справа № 183/3776/15
№ 1-кп/183/502/15
В И Р О К
іменем України
04 листопада 2015 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження № 0000431 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макіївки Донецької області, українця, громадянина України, старшого солдата військової частини польова пошта НОМЕР_1 , не одруженого, маючого середню освіту, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, -
в с т а н о в и в :
Старший солдат ОСОБА_4 25 березня 2013 року наказом № 67 (по стройовій частині) командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (дислокується у АДРЕСА_2 ) зараховано до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_1 , та призначено на посаду стрільця-регулювальника комендантського відділення комендантського взводу. ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 12, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України (далі - Статут), бути взірцем виконання службового обов`язку, свято і непорушно додержуватися, Конституції України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

29 січня 2015 року старший солдат ОСОБА_4 , діючи всупереч наведених вище вимог Статуту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, діючи з метою тимчасово ухилитися від військової служби, не прибув вчасно до місця несення служби - військову частину польова пошта НОМЕР_1 , свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини, про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв.

16 червня 2015 року старший солдат ОСОБА_4 самостійно прибув до військової частини НОМЕР_1 та заявив про себе. Таким чином, у період з 29 січня 2015 року по 16 червня 2015 року старший солдат ОСОБА_4 був відсутній у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 без поважних причин та ухилявся від проходження військової служби понад один місяць.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, обставини справи не оспорює. У скоєному щиро кається, розуміє, що вчинив порушення закону.

В судовому засіданні судом було з`ясовано, що учасники судового процесу правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції. Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення, суд, відповідно до ст. 349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували. Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення встановленою та доведеною, його дії підлягають правовій кваліфікації за ч. 3 ст. 407 КК України як нез`явлення вчасно на службу до військової частини без поважних причин тривалістю понад один місяць.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин у справі, дані про особу обвинуваченого. Суд визнає пом`якшуючими покарання обставинами щире каяття у скоєному злочині, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ОСОБА_4 своєї протиправної поведінки, та активне сприяння розкриттю злочину. Також суд враховує участь ОСОБА_4 в антитерористичній операції по захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України. Обтяжуючих покарання обставин відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Враховуючи сукупність пом`якшуючих покарання обставин, ставлення обвинуваченого до скоєного злочину, суд вважає за можливе призначити покарання без позбавлення волі та застосувати до нього покарання згідно ст. 75 КК України з випробуванням.

Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України враховує, що призначення покарання з випробуванням буде достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчиненню ним нових злочинів.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням строком два роки.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення тільки в порядку ст. 394 КПК України.

Копії вироку видати обвинуваченому негайно, після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1