Справа № 1-587/12
Провадження № 1/727/38/13
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2013 року Шевченківський районний суд

м. Чернівці в складі :

головуючого-судді Богдана С.І.

при секретарі Руснак І.Д.

з участю прокурора Романюка В.І.

та адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці справу по обвинуваченню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, працюючого водієм таксі СВД автоекспрес, раніше судимого 05.08.2009 року вироком Новоселицького районного суду Чернівецької області за ст. 186 ч. 1 КК України до двох років позбавлення волі, звільненого 30.07.2010 р умовно-достроково, гр.. України,

у вчиненні злочинів передбачених ст.ст. 342 ч. 2, 345 ч. 2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_2, 25.09.2010 року, біля 17 год. 45 хв. перебуваючи в стані алкогольного спяніння, керуючи автомобілем марки ЗАЗ-Daewoo, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, рухався по вул. Сторожинецькій у м. Чернівці.

В цей час інспектор з розшуку ВРЕВ ДАІ у м. Чернівці ОСОБА_3, який перебував у складі наряду ДПС, разом з начальником з ОДР ВДАІ у м. Чернівці ОСОБА_4 та інспектором з розшуку ВРЕВ ДАІ у м. Чернівці ОСОБА_5 на чергуванні по обслуговуванню та забезпеченню безпеки дорожнього руху в м. Чернівці знаходилися по вул. Сторожинецькій, біля будинку № 194, зупинив автомобіль під керуванням ОСОБА_2 і попросив ОСОБА_2 надати посвідчення водія для перевірки.

В ході перевірки працівником ДАІ предявлених ОСОБА_2 посвідчення водія та реєстраційного документа на автомобіль, ОСОБА_2 повідомлено, що він запідозрений у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного спяніння і запропоновано працівником ДАІ ОСОБА_4 проїхати в наркологічний диспансер для проведення обстеження на предмет вживання алкоголю.

ОСОБА_2, усвідомлюючи що він перебуває в стані алкогольного спяніння, діючи умисно, з метою уникнути відповідальності, вийшов з автомобіля ДАІ та почав тікати.

Працівник ДАІ ОСОБА_4 вимагав у ОСОБА_2 зупинитися, однак той не реагував. ОСОБА_4 наздогнавши ОСОБА_2 схопив його за одяг та утримував з метою припинення втечі. ОСОБА_2 достовірно знаючи що перед ним працівник правоохоронного органу при виконанні своїх службових обовязків, намагаючись втекти та уникнути відповідальності за вчинене правопорушення, почав вчиняти активний фізичний опір ОСОБА_4, а саме : відштовхувати працівника міліції, смикати за формений одяг і руки, намагаючись звалити з ніг, розмахувати руками та наносити ногами удари по ногах працівнику правоохоронного органу, внаслідок чого спричинив ОСОБА_4 легкі тілесні ушкодження у вигляді саден обох верхніх кінцівок та лівої нижньої кінцівки.

Після того як на допомогу ОСОБА_4 прийшов його напарник ОСОБА_5, вони спільними зусиллями подолали активний фізичний опір ОСОБА_2 та припинили його протиправні дії.

Під час супроводження до службового автомобіля ДАІ, ОСОБА_2 почав вириватися, штовхати, впиратися ногами в службовий автомобіль ДАІ, боротися з працівниками ДАІ, тобто вчиняти умисні активні дії, спрямовані на втечу від працівників міліції, з метою уникнути затримання та відповідальності за вчинене правопорушення. Внаслідок чого до ОСОБА_2 було застосовано спецзасіб - кайданки та поміщено в службовий автомобіль.

Крім цього, 26.09.2010 року, біля 03 год. 45 хв. ОСОБА_2 був затриманий в порядку ст.. 115 КПК України за підозрою у вчиненні злочину. Слідчим прокуратури Шевченківського району м. Чернівці стосовно ОСОБА_2 було порушено кримінальну справу за ст.ст. 342 ч.2 та 345 ч.2 КК України.

Після проведення слідчим прокуратури з ОСОБА_2 слідчих дій в приміщенні ОСОБА_6, начальником ОСОБА_6 було видано наказ про конвоювання ОСОБА_2 до ІТТ УМВС України в Чернівецькій області. Відповідно до наказу конвоювання повинні були здійснювати наряд в складі начальника конвою ОСОБА_7, конвоїра ОСОБА_8, водія ОСОБА_9

Біля 14 год. ОСОБА_2 було поміщено в службовий автомобіль УАЗ 0057 для конвоювання до ІТТ. У звязку з необхідністю провести медичне обстеження на предмет вживання алкоголю та наявності тілесних ушкоджень ОСОБА_2 було доставлено в Чернівецький обласний наркодиспансер де він був оглянутий лікарем, після чого його було доставлено в травмпункт ЛШМД м. Чернівці, де він був також оглянутий лікарем і видано відповідну довідку.

Після проведення медичного обстеження в травмпункті ЛШМД м. Чернівці по вул. Фастівській у м. Чернівці, 26.09.2010 року біля 16 год. 45 хв., ОСОБА_2, діючи умисно, перебуваючи в одягнених спереду на руках кайданках, при поміщенні його в спецавтомобіль, сильно відштовхнув двері автомобіля та працівника міліції ОСОБА_7, і почав втікати в напрямку території госпіталю для інвалідів Великої Вітчизняної війни, розташованого по вул. Фастівській, 20 у м. Чернівці, яка межує з ЛШМД м. Чернівці. Начальник конвою ОСОБА_7 кинувся за ним з наміром затримати, наказував ОСОБА_2 зупинитися.

ОСОБА_2 усвідомлюючи, що він є затриманим і тікає з-під варти, достовірно знаючи, що його переслідує працівник міліції та ігноруючи накази конвоїра ОСОБА_7 зупинитися, продовжував втікати по території госпіталю для інвалідів ВВВ.

Після неодноразових попереджень про застосування зброї, розуміючи, що ОСОБА_2 ігнорує його накази зупинитися та намагається втекти з-під варти, ОСОБА_7 продовжуючи переслідувати ОСОБА_2, витягнув з кобури табельну зброю - пістолет системи Макарова №УХ 0601, привів його в бойовий стан та здійснив попереджувальний постріл вгору. ОСОБА_2 знаходячись на відстані біля 10 метрів від працівника міліції, чуючи накази зупинитися та попереджувальний постріл не зупинився і продовжував втікати.

Усвідомлюючи, що ОСОБА_2 чув його накази та попередження і не зупинився, ОСОБА_7 вирішив застосувати табельну зброю на враження, а саме поранити ОСОБА_2 в ногу і щоб припинити його втечу. З цією метою ОСОБА_7 здійснив постріл з табельної зброї і влучив ОСОБА_2 в праву бокову ділянку тазу, ушкодивши лише підшкірно-жирову клітковину та спричинивши легке тілесне ушкодження з короткочасним розладом здоровя.

Отримавши легке поранення, яке не вплинуло на здатність пересуватися, ОСОБА_2, продовжував втікати далі, а ОСОБА_7 вважаючи, що не влучив в ОСОБА_2, продовжував його наздоганяти, оббіг господарську будівлю та смітники, вибіг на ділянку без перешкод. Побачивши в напрямку руху ОСОБА_2 сторонню особу (ОСОБА_10І.) та, не маючи можливості стріляти на враження, ОСОБА_7 знову наказав ОСОБА_2 зупинитися і зробив два попереджувальні постріли вгору.

Пробігаючи повз ОСОБА_10, ОСОБА_2 повернув праворуч і скрився з поля зору ОСОБА_7, заскочивши у чагарник.

ОСОБА_7, продовжуючи переслідувати ОСОБА_2 та, не маючи іншої можливості зупинити його, також заскочив в чагарник, тримаючи в правій руці перед собою пістолет в зарядженому та зведеному стані. Знаходячись у чагарнику, ОСОБА_2 накинувся на ОСОБА_7 і схопившись руками за пістолет та формений одяг, почав виривати табельну зброю, при цьому відштовхував працівника міліції, смикав його за формений одяг, намагався звалити з ніг та наніс йому удар кайданками в ділянку правого ока, чим спричинив легкі тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці зовнішнього кута правого ока.

В ході боротьби між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 за зброю, пістолет мимовільно вистрелив, внаслідок чого куля влучила ОСОБА_2 в шию, спричинивши тяжкі тілесні ушкодження та його смерть.

Будучи допитаним 26.09.2010 р. в якості підозрюваного у вчиненні злочинів передбачених ст. 342 ч. 2, 345 ч. 2 КК України, ОСОБА_2 повідомив, що на підставі ст. 63 Конституції України відмовляється давати показання .

В судовому засіданні мати загиблого обвинуваченого, ОСОБА_11 заявила, що розслідування по кримінальній справі проведено не повно і не обєктивно. На її думку вина сина не доведена, він був невинним, тому просила його виправдати і притягнути до кримінальної відповідальності працівників міліції.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_1, який представляє інтереси обвинуваченого ОСОБА_2 вважав, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад злочину, який йому інкримінується, просив виправдати його.

Вина ОСОБА_2 в інкримінованих йому злочинах в повному обсязі підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме показами потерпілих, свідків, матеріалами справи, які суд вважає обєктивними та достовірними.

Так, потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що приблизно у вересні чи жовтні 2010 року, в суботу, в складі екіпажу працівників ДАІ Киряка та ОСОБА_3 несли службу на службовому автомобілі ДАІ по вул. Сторожинецькій ,194 у м. Чернівці. Приблизно о 16 чи 17 год., інспектором Палієм було

зупинено легковий автомобіль марки Део , як пізніше йому стало відомо під керуванням ОСОБА_2, підійшовши до автомобіля інспектор ДАІ деякий час розмовляв з водієм, подивився його документи, а потім запросив до службового автомобіля ДАІ. Коли ОСОБА_2 сів в салон автомобіля ДАІ, то він почув запах спиртного від нього. Він запропонував водію поїхати на вул. Миколаївську для проходження

медосвідчення. Однак ОСОБА_2 став заперечувати, почав вести себе неадекватно, потім різко схопився і вибіг з автомобіля і побіг в сторону садів. Він одразу ж вибіг з автомобіля та побіг за ОСОБА_2. Коли біг, то кричав ОСОБА_2, щоб той зупинився, але той не виконував його накази, висловлювався в його адресу нецензурними словами. Коли він наздогнав ОСОБА_2, то схопив за руки, однак той почав вириватися, бити ногами по його ногах, ударами збивати його руки з себе. Коли вивів ОСОБА_2 на дорогу, то підійшов інспектор Кирияк і вони вдвох намагалися заспокоїти ОСОБА_2, однак той не втихомирювався, продовжував наносити удари по тілу, висловлюватися нецензурною лайкою, коли посадили знову в автомобіль, то ОСОБА_2 вирвався з нього, бив ногами по автомобілю, він викликав інший екіпаж ДАІ, оскільки не було спецзасобів і коли ті приїхали, то надали йому кайданки. Після чого на руки ОСОБА_2 було одягнено кайданки і відвезли його в наркодиспансер по вул.. Миколаївській для освідчення. Однак в наркодиспансері ОСОБА_2 також вів себе неадекватно, висловлювався нецензурною лайкою, відмовився проходити медичне обстеження. Після цього ОСОБА_2 відвезли до ОСОБА_6 для зясування обставин, оскільки йому було пошкоджено форменний одяг та завдано фізичного болю. Вони його залишили у райвідділі, але що там відбувалося в подальшому йому невідомо.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що 26.09.2010 р. він заступив в складі оперативної групи ОСОБА_6 міліції. Під час чергування, він отримав від вищестоящого начальства розпорядження конвоювати в ІТТ гр. ОСОБА_2. Перед цим потрібно було заїхати в травмпункт та наркодиспансер для освідчення ОСОБА_2. В складі оперативної групи був він, слідча ОСОБА_8 та водій ОСОБА_9. В травмпункт заїхали в останню чергу, завели до лікаря ОСОБА_2, той провів процедуру огляду, оформив необхідні документи і всі направилися до спецавтомобіля .

Після огляду в травмпункті, коли садили в автомобіль ОСОБА_2, йому перемістили наручники з заду на перед і в цей час ОСОБА_2 відштовхнув двері автомобіля і його і він впав на землю, а ОСОБА_2 став втікати, він піднявшись з землі став бігти за ним в сторону військового госпіталю. ОСОБА_2 перескочив мур і побіг, а він тим же шляхом біг за ним, став кричати : Стій, що ти робиш потім Стій, буду стріляти , але ОСОБА_2 на вигуки уваги не звертав. Тоді він дістав пістолет і здійснив кілька попереджувальних пострілів в повітря, однак ОСОБА_2 не зупинився і біг далі завертаючи за різні перешкоди. По дорозі він побачив постороннього чоловіка який стояв біля дерева і перестав стріляти, просто тримаючи її в руках біг за ОСОБА_2. Коли той пробіг незнайомого чоловіка і забіг в зелений масив, то він втратив його з поля зору. Коли забіг в зелений масив, то на нього несподівано накинувся ОСОБА_2, став наносити удари кайданками, намагався вирвати пістолет з рук. Між ними виникла боротьба в процесі якої стався постріл з пістолета в шию ОСОБА_2. Побачивши, що ОСОБА_2 впав в обрив, він спустився до нього, намагався робити йому масаж серця, але це не допомогло, просив викликати лікаря. Через деякий час приїхали працівники міліції, прокуратури, у нього вилучили одяг та зброю.

Свідок ОСОБА_12 показав, що він працює оперативним черговим штабу ОСОБА_6 До райвідділу працівниками ДАІ було доставлено гр.. ОСОБА_2, який вчинив непокору працівникам ДАІ при виконанні ними своїх обовязків. Одразу ж було повідомлено та викликано інспекцію по особовому складу органів внутрішніх справ та прокуратуру. Доставлений в райвідділ ОСОБА_2 спочатку вів себе агресивно, але через 30 хв. заспокоївся, з прокурором розмовляв адекватно. Будь-яких тілесних ушкоджень у доставленого ОСОБА_2 не було, у райвідділі йому також ніхто не наносив побоїв. На наступний день вранці він здав зміну. ОСОБА_2 на той час був в камері для затриманих, що дальше відбувалося йому невідомо, з слухів та розповідей відомо, що ОСОБА_2 намагався втекти від конвою, який перевозив його до ІТТ.

Свідок ОСОБА_13 показав, що приблизно у вересні 2010 року до нього як до адвоката зателефонував слідчий прокуратури ОСОБА_14 і повідомив, що є необхідність допитати в присутності адвоката особу, яку підозрюють у вчиненні злочину і яка на теперішній час затримана. Він погодився, приїхавши у райвідділ, його познайомили з ОСОБА_2, який був затриманий. ОСОБА_2 розповідав йому, що він керував автомобілем в стані алкогольного спяніння, був затриманий працівниками ДАІ і вчинив непокору їм, втікав від них. Будь-яких скарг на працівників міліції не заявляв, тілесних ушкоджень на ньому не було видно.

Свідок ОСОБА_15 показав, що він працює помічником оперативного чергового ОСОБА_6, памятає тільки що заступив на чергування о 09 год. Серед затриманих був гр.. ОСОБА_2. Як йому пояснили цей громадянин був затриманий за непокору працівникам ДАІ. Його мали відвезти в ІТТ, група для конвоювання складалася з трьох чоловік слідча ОСОБА_8, начальник конвою ОСОБА_7 та водій, ОСОБА_2 вивели з камери для затриманих і повезли в ІТТ, більше йому нічого невідомо. Будь-яких тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_2 він не бачив і той не заявляв ніяких скарг на незаконні дії щодо нього.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні показав, що в 2010 р. він працював інспектором розшуку ВРЕВ УДАІ. Знаходився на службі з ОСОБА_4 і ОСОБА_5 на службовому автомобілі в кінці вул. Сторожинецької. Він особисто він зупинив автомобіль яким керував ОСОБА_2. Автомобіль зупинився, але проїхав від нього метрів на 300, коли він підійшов до автомобіля, то в салоні було 4 осіб. ОСОБА_2 відчинив скло дверей автомобіля і він відчув різкий запах алкоголю. Запропонував піти з ним до службового автомобіля де було ще два працівники, залишив ОСОБА_2 з ними, а сам пішов працювати. Що там відбувалося невідомо, але бачив, як ОСОБА_2 в процесі розмови різко почав втікати, а ОСОБА_4 кинувся його наздоганяти. Оскільки ОСОБА_2 вів себе неадекватно, то було викликано додаткові екіпажі ДАІ. Після цього ОСОБА_2 було доставлено в наркодиспансер по вул.. Миколаївській для освідчення на ступінь спяніня.

Свідок ОСОБА_10 показав в судовому засіданні, що три роки тому він займався своїми справами, проходив біля муру, що відгороджує територію госпіталю для ветеранів війни від інших територій. Почув хлопок схожий до вибуху петарди. Що робилося внизу він не бачив, але через деякий час побачив як чоловік у форменній одежі наздоганяє іншого чоловіка. Через деякий час він почув ще один звук від вибуху петарди та слова стій вбю , стій, куди біжиш . Той чоловік якого наздоганяв міліціонер поводив себе дивно, біг на великій швидкості і він побачив, що його руки в кайданках. Він сховався за дерево, щоб не наражатися на можливі несподіванки, втікаючий не добігши до нього, різко звернув і кинувся в кущі зелених насаджень. Працівник міліції який біг за ним, спіткнувся і впав прямо в ті ж кущі. Потім він почув звуки боротьби, але туди не підходив, через декілька хвилин почув звук пострілу. З кущів вийшов працівник міліції і сказав здається я його вбив . Через кілька хвилин підбігли двоє працівників міліції жінка і чоловік, жінка запитала де він, втік ? , а міліціонер відповів ні, я його вбив , Через деякий час приїхали керівники міліції та прокуратури, у нього відбирали пояснення і відпустили.

Свідок ОСОБА_8 показала в судовому засіданні, що вона перебувала в слідчо-оперативній групі разом з оперуповноваженим ОСОБА_7 та водієм ОСОБА_9, який саме місяць був вона не памятає. Біля 14 год. за наказом начальника ОСОБА_6 вони повинні були конвоювати затриману особу до ІТТ, прізвище особи ОСОБА_2. Для доставки затриманої особи в ІТТ необхідно було провести медичне обстеження затриманого на ступінь можливого спяніння чи наявності тілесних ушкоджень. Затриману особу ОСОБА_2 помістили в спецавтомобіль і повезли спочатку в наркодиспансер де його оглянули, а потім повезли в травмпункт ЛШМД де ОСОБА_2 оглянув лікар та видав відповідну довідку. Коли вели ОСОБА_2 до спецавтомобіля, то його руки були спереду в кайданках. Конвоїр ОСОБА_7 біля спецавтомобіля хотів переставити кайданки, однак в цей час ОСОБА_2 штовхнув ОСОБА_7, від поштовху той впав і ОСОБА_2 почав втікати. ОСОБА_7 кинувся його наздоганяти, за ним побіг Романоський, а потім бігла вона, ОСОБА_7 кричав ОСОБА_2 щоб той зупинився, говорив що буде стріляти, однак той не зупинявся. ОСОБА_16 достав пістолет і зробив постріл в повітря, потім ще два постріли в повітря, але ОСОБА_2 не зупинявся. Потім втікач завернув за якусь будівлю, працівники міліції також завернули, вона втратила їх з поля зору і почула ще два постріли. Коли добігла до будівлі, то побачила ОСОБА_9 який йшов назустріч і той сказав, що ОСОБА_2 застрелено. Сказала тому щоб швидко викликав лікарів, а сама пішла до ОСОБА_16 який стояв з пістолетом в руках, які були опущені донизу. Вона повідомила керівництво про те, що сталося, приїхав начальник РВ, працівники прокуратури.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що восени 2010 року він працював інспектором з розшуку УДАІ, заступив на чергування в групі з ОСОБА_4 та ОСОБА_3, патрулювали в кінці вул. Сторожинецької. До них підїхав автомобіль і водій автомобіля повідомив, що по дорозі в м. Чернівці їде легковий автомобіль Део , водій якого напевно нетверезий тому що виляє по всій дорозі. Отримавши таку інформацію, вони стали чекати на той автомобіль і разом з ОСОБА_3 вони зупини легковий автомобіль. В ході перевірки та розмови встановили, що водій дійсно пяний, попросили предявити документи, після чого ОСОБА_17 з водієм пішли в бік службового автомобіля ДАІ. Коли знаходилися в салоні автомобіля. ОСОБА_4 сказав, що потрібно поїхати на освідчення в наркодиспансер, однак водій вхопивши свої документи, викинув їх у вікно в напрямку дівчат, які їхали з ним. Дівчата підняли документи і сховали, після цього водій, як пізніше стало відомо ОСОБА_2 вискочив з службового автомобіля і став втікати в напрямку городів, ОСОБА_4 побіг за ним. Він побіг їм на зустріч, в городах ОСОБА_4 затримав ОСОБА_2, він підійшов і допоміг доставити того до службового автомобіля. Після цього в службовому автомобілі ОСОБА_2 доставили в наркодиспансер по вул.. Миколаївській. Туди ж приїхали працівники ОСОБА_6 і повідомили, що до них поступив телефонний дзвінок і повідомили, що працівники ДАІ бють водія таксі. Їм пояснили ситуацію, після чого водія відвезли в ОСОБА_6, оскільки він вчинив злісну непокору, наніс декілька ударів ОСОБА_4 в процесі затримання.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні показав, що два роки назад він їхав з дружною з Вижницького району де були на хрестинах у брата, разом з ними їхала подруга дружини ОСОБА_19, їхали в автомобіля ОСОБА_2. Він з дружиною були в нетверезому стані, а ОСОБА_19 та ОСОБА_2 з ними не вживали спиртного і за столом з ними не сиділи. Коли виїхали від брата, він під впливом алкоголю заснув, прокинувся від поштовху дружини і зрозумів, що автомобіль стоїть. Побачив, що водій автомобіля ОСОБА_2 розмовляє з працівником ДАІ, його руки були в кайданках і його заштовхували в службовий автомобіль ДАІ. ОСОБА_2 повезли в наркодиспансер на медичний огляд, він з дружиною та її подругою також поїхали. Всі пройшли медогляд, після чого всім сказали їхати в ОСОБА_6, коли приїхали, то всі писали пояснення, за вимогою працівників міліції тричі їх переписували, потім він з дружиною поїхали на автовокзал і вранці поїхали в смт. Кельменці.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні показала, що два роки тому, вона з чоловіком найняли ОСОБА_2 в якості водія для поїздки в с. Мигове Вижницького району на хрестини до брата чоловіка. Коли приїхали в с. Мигове, то ОСОБА_2 в будинок не заходив, за стіл не сідав. Коли поверталися назад, то при вїзді в м. Чернівці автомобіль зупинили працівники ДАІ і ОСОБА_2 попросили предявити документи, той показав їх, працівники ДАІ перевірили їх, ОСОБА_2 мав намір сідати в автомобіль і продовжувати рух. Однак працівник ДАІ знову покликав його до себе і там виник конфлікт, працівник ДАІ став шарпати ОСОБА_2, той його відштовхнув і став бігти. Працівники ДАІ кинулися за ним, спіймали, кинули на землю і волоком потягнули до службового автомобіля ДАІ. Вона з подругою вийшли з автомобіля і стали вимагати пояснень, тоді підїхала ще одна машина ДАІ де було три працівники міліції, одягли кайданки на ОСОБА_2, кинули на землю і стали бити його гумовими кийками та ногами, потім посадили в службовий автомобіль і повезли ОСОБА_2 в наркодиспансер для освідчення. Вона з чоловіком та подругою поїхали слідом, в наркодиспансері разом з ОСОБА_2 їх також освідчили, Після цього всіх повезли до ОСОБА_6 де відібрали пояснення, протримали її з чоловіком до 01 год., потім відпустили і ранком вона з чоловіком поїхали в смт. Кельменці.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні показала, що у вересні місяці два роки назад ОСОБА_2 віз ОСОБА_18 та ОСОБА_20 в с. Мигово Вижницького району на хрестини до брата ОСОБА_18. Ті запросили з собою її. Приїхавши в с. Мигово, вона з ОСОБА_2 в будинок не заходили, а залишилися в автомобілі. Через деякий час виїхали з с. Мигово і поїхали в напрямку м. Чернівці, щоб доїхати до смт. Кельменці. Всі окрім ОСОБА_2 на хрестинах вживали спиртні напої. По дорозі вона заснула, сиділа на передньому пасажирському сидінні і прокинулася від поштовху ОСОБА_20, яка вголос сказала, що виникли якісь проблеми. Вона побачила, що працівники ДАІ покликали до себе ОСОБА_2 і попросили дати документи, ОСОБА_2 їх надав. Після перевірки документів вони були повернені ОСОБА_2 і той хотів сідати в автомобіль та їхати дальше, однак працівники ДАІ знову покликали його до себе. ОСОБА_2 підійшов до них, про що була розмова їй невідомо, побачила, що ОСОБА_2 сидить на передньому сидінні в службовому автомобілі і в цей час працівник міліції схопив його за комір і сіпнув до себе. Почалися крики, ОСОБА_2 вискочив з автомобіля і став втікати по полю, за ним побіг працівник міліції, наздогнав його і кинув на землю. Підбіг другий працівник міліції, обоє взяли ОСОБА_2 за руки і повели до службового автомобіля, там кинули на асфальт і стали бити. Вона зателефонувала на 102 і повідомила, що працівники міліції бють ОСОБА_2. Потім приїхала ще один автомобіль з працівниками ДАІ, скрутили руки ОСОБА_2 і стали знову бити, вдягли на руки кайданки і повезли ОСОБА_2 в наркодиспансер для освідчення. Вона попросила знайомого таксиста відвезти її та подружку з чоловіком також в наркодиспансер. Вона та ОСОБА_18 також пройшли огляд, а ОСОБА_20 відмовилася. Працівники ДАІ біля наркодиспансеру стали відбирати пояснення у них, вони їх написали, але працівник ДАІ їх порвав та викинув. Потім працівники міліції сказали їхати всім до ОСОБА_6, там їх завели в кабінет на другому чи третьому поверсі, до знаходився в той час ОСОБА_2 їй невідомо. Біля 21 год. їх звели вниз до чергового райвідділу і там на лавці вона побачила ОСОБА_2, той просив не залишати його, зняв з себе сорочку і вона побачила на його тілі червоні полоси. На обличчі та на руках вона нічого не бачила, ноги ОСОБА_2 їй не показував. Їх всіх попередили, що ніхто нікуди не йде і що слід чекати заступника прокурора, хотіли зателефонувати матері ОСОБА_2, але їм пригрозили, що за телефонний дзвінок отримають по 15 діб арешту. Потім вони всі ще раз написали пояснення і їх відпустили, вони поїхали в смт. Кельменці, а де був ОСОБА_2 їй невідомо.

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні показав, що два з половиною роки тому в травмпункт було доставлено затриманого ОСОБА_2 для освідчення його на предмет наявності тілесних ушкоджень, доставили його три працівники міліції і серед них була одна жінка. Він особисто оглядав ОСОБА_2, не бачив на ньому ні синців, ні подряпин, будь-яких скарг затриманий йому не висловлював, хоча він запитував про це його. Вів себе адекватно, висловлювався спокійно, руки його були скуті кайданками, але на це він не скаржився.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснив, що точної дати не памятає, але в нічний час йому зателефонував помічник прокурора Шевченківського району м. Чернівці і пояснив, що знаходиться в ОСОБА_6 по факту опору працівникам міліції. Коли приїхав туди як слідчий прокуратури, то черговим прокурором було зібрано первинні матеріали, він з ними ознайомився і доповів прокурору району що є приводи та підстави для порушення кримінальної справи за ст.ст. 342, 345 КК України стосовно гр.. ОСОБА_2, який вчинив опір працівникам міліції і особисто порушив кримінальну справу, а ОСОБА_2 затримав в порядку ст.. 115 КПК України. Затриманий вів себе адекватно, ніяких скарг не заявляв, заявив що бажає мати адвоката, він звязався з батьком затриманого по мобільному телефону і запитав, чи може він забезпечити адвоката його синові, той сказав, що може тільки в понеділок. Про це він повідомив затриманого ОСОБА_2 і сказав, що йому буде призначено адвоката. Оскільки була ніч, то він ніяких слідчих дій не проводив, передав затриманого черговому по райвідділу і поїхав додому. На наступний день, біля 6 чи 7 год. ранку він зателефонував адвокату ОСОБА_13, той погодився провести слідчі дії з ОСОБА_2 у його присутності. Адвокат наодинці поспілкувався з ОСОБА_2, також по телефону спілкувався з батьком ОСОБА_2, дійшли згоди, що ОСОБА_13 буде захищати ОСОБА_2. Після того, як він хотів допитати ОСОБА_2, то той відмовився давати покази скориставшись ст.. 63 Конституції України. Він розсталися, він поїхав до себе на роботу, а через декілька годин його повідомили про те, що сталося на вул.. Фастівській з ОСОБА_2.

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні показав, що як начальнику ОСОБА_6 йому доповіли, що в м. Чернівці було вчинено опір працівникам міліції і був затриманий гр.. ОСОБА_2, якого доставлено в райвідділ. Даного громадянина було затримано в порядку ст.. 115 КПК України і його повинні були доставити в ІТТ. Оскільки в ІТТ приймають тільки при наявності довідки про можливість утримувати затриманого в ІТТ. Під конвоєм ОСОБА_2 було доставлено в травмпункт, де він був обстежений. Через деякий час слідча ОСОБА_8 по телефону його повідомила, що затриманий втікав і був застрелений конвоїром. Він зразу ж повідомив про це керівництво УМВС та прокурора та виїхав на місце пригоди де було встановлено при яких обставинах відбулося смертельне поранення затриманого ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні показав, що осінню два роки тому він як працівник УДАІ м. Чернівці ніс службу на вулицях міста. Поступило повідомлення від чергового, що екіпажу який ніс службу по вул.. Сторожинецькій необхідна допомога. Він з напарником ОСОБА_24 приїхали за вказаною адресою і побачили пяного водія, який бігав навколо службового автомобіля, а за ним бігали працівники ДАІ, які намагалися його затримати. Він допоміг затримати водія, надав членам того екіпажу кайданки, які були вдягнені на руки водію і відвезли його в наркодиспансер по вул.. Миколаївській в м. Чернівці.

Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні показав, що восени 2010 р., під час несення служби разом з інспектором ДАІ ОСОБА_23 почули по рації повідомлення, що екіпажу ДАІ в кінці вул. Сторожинецькій потрібна допомога, але у звязку з чим не було повідомлено. По приїзду на місце вони побачили, що працівники ДАІ затримали водія таксі і їм потрібно були кайданки, вони їм віддали свої, кайданки надягли на руки ОСОБА_2, посадили водія в службовий автомобіль і повезли в наркодиспансер по вул.. Миколаївській.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що приблизно у 2011 році він на той час працював міліціонером-водієм ОСОБА_6, разом з слідчою ОСОБА_8 та оперуповноваженим кримінального розшуку ОСОБА_7 конвоювали з райвідділу до ІТТ затриманого ОСОБА_2. По дорозі спершу заїхали на вул.. Миколаївську в наркодиспансер де ОСОБА_2 освідчили, а потім поїхали в травмпункт ЛШМД по вул.. Фастівській для освідчення. По дорозі ОСОБА_2 вів себе спокійно, весь час був у кайданках, будь-яких претензій не заявляв. Отримавши довідку в травмпункті, всі направилися до службового автомобіля і в той час коли ОСОБА_2 завантажували в спецвідсік автомобіля, той несподівано відштовхнув від себе ОСОБА_7 і побіг. Вони всі кинулися наздоганяти ОСОБА_2, перший біг ОСОБА_7, потім він, а за ними ОСОБА_8. ОСОБА_7 наздоганяючи ОСОБА_2 кричав тому стій, стріляти буду , однак зразу в руках у нього зброї не було. ОСОБА_2 не думав зупинятися, на вигуки не реагував,тоді ОСОБА_7 дістав зброю і зробив декілька попереджувальних пострілів в повітря, при цьому кричав щоб ОСОБА_2 зупинився. Потім ОСОБА_2 скочив обрив, який був зарослий кущами, а за ним кинувся ОСОБА_7. Він також добіг туди і коли був в кущах почув звук пострілу, спустившись на дно обриву побачив лежачого на землі ОСОБА_2, біля нього на колінах стояв ОСОБА_7, який сказав йому я його напевно застрелив . він кинувся викликати лікарів, але в травмпункті сказали, що вони не будуть йти на місце і щоб травмовану людину доставляли до них. Після цього було повідомлено керівництво УМВС та прокуратуру.

Свідок ОСОБА_17 показав, що памятає ситуацію, але точної дати не памятає. Він заступив на чергування помічником чергового по ОСОБА_6 У вечірній час працівники ДАІ привезли в райвідділ гр.. ОСОБА_2, який був в нетверезому стані. Були викликані працівник прокуратури та внутрішньої безпеки, які виясняли ситуацію, яка склалася між працівниками ДАІ та ОСОБА_2. ОСОБА_25 був поміщений в камеру для затриманих, ранком на наступний день він здав зміну і пішов додому, а вже потім йому стало відомо про те, що сталося.

Свідок ОСОБА_26 показав, що приблизно два роки тому він був черговим по ОСОБА_6 На той час коли він заступив на чергування, в камері затриманих знаходився гр.. ОСОБА_2. У нього була інформація, що ОСОБА_2 знаходиться в камері у звязку з тим, що вчинив опір працівникам міліції. Він особисто спілкувався з ОСОБА_2, той був дуже емоційний, однак скарг не заявляв, будь-яких тілесних ушкоджень на ньому не було видно. Через деякий час ОСОБА_2 згідно наказу начальника РВ було виведено з камери і направлено для проходження освідчення на ступінь спяніння та наявності тілесних ушкоджень. Через півтора чи дві години після того як ОСОБА_2 вивезли з райвідділу, поступила інформація що ОСОБА_2 намагався втекти з-під варти, була застосована табельна зброя в результаті чого ОСОБА_2 було застрелено.

Свідок ОСОБА_27 показав, що у вересні 2010 року він йшов додому, до нього підійшов працівник міліції і запросив його зайти у райвідділ міліції, оскільки там людина відмовляється підписувати протокол. Коли прийшов в приміщення райвідділу, то дійсно побачив, що незнайомий чоловік веде себе агресивно і відмовляється підписувати протокол, який був складений працівником міліції, йому повідомили прізвище чоловіка - ОСОБА_2. Будь-яких тілесних ушкоджень на цьому чоловікові він не бачив, він не скаржився йому на працівників міліції про те, що ті його побили

Свідок ОСОБА_28 показала, що вона працює лікарем-наркологом. Приблизно у вересні 2010 року біля 20 чи 21 години до неї в кабінет був доставлений працівниками ДАІ гр.. ОСОБА_2, який керував автомобілем в стані алкогольного спяніння. Вона особисто обстежила ОСОБА_2 і встановила, що той пяний, під час обстеження ОСОБА_2 будь-яких тілесних ушкоджень на ньому не бачила.

З протоколу відтворення обстановки та обставин події проведеного з участю ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_4 показав на місці де ОСОБА_2 вчиняв опір, яким чином вони боролися та як ОСОБА_2 спричинив йому тілесні ушкодження (Т. 1 а.с. 55-61).

З висновку судово-медичної експертизи № 2034 вбачається, у ОСОБА_4 виявлено легкі тілесні ушкодження у вигляді саден обох верхніх та лівої нижньої кінцівок, виникнення яких не виключається за вказаних вище обставин (Т. 1 а.с. 50).

З протоколу огляду форменої сорочки ОСОБА_4 вбачається, що на форменій сорочці працівника ДАІ виявлено пошкодження у вигляді розриву шва правого рукава та відсутній ґудзик правої нагрудної кишені (Т. 1 а.с. 96-98).

З протоколу відтворення обстановки та обставин події проведеного з участю ОСОБА_7 вбачається, що ОСОБА_7 показав де саме та яким чином ОСОБА_2 вчинив спробу втечі з-під варти, як вчинив опір і яким чином вони боролися, як ОСОБА_2 спричинив йому тілесні ушкодження та яким чином він застосовував табельну зброю (Т. 2 а.с. 100-112).

З протоколу ОМП від 26.09.2010 р. вбачається, що на території госпіталю інвалідів ВВВ по вул. Фастівська, 20 у м. Чернівці, на задньому дворі, в кущах біля металевої сітки, виявлено труп чоловіка з вогнепальним пораненням в шию. На руках трупа, в положенні спереду наявні наручники (Т. 2 а.с. 1-5).

З протоколу огляду форменого одягу ОСОБА_7 від 26.09.2010 р. вбачається, що на одязі ОСОБА_7 виявлено пошкодження у вигляді відірваного погону та шеврона на кітелі, відірваного кріплення бронежилету та забруднення на брюках (Т. 2 а.с. 12-16).

З висновку судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_2 № 536 вбачається, що на трупі ОСОБА_2 виявлено тілесні ушкодження у вигляді : - саден по передній поверхні правої гомілки, по нижньому краю наколінника, на чолі зліва, в кількості трьох, які відносяться до легких тілесних ушкоджень; - двох ран з правої бокової поверхні ділянки тазу, ушкодження підшкірно-жирової клітковини, крововиливи в мякі тканини по ходу раневого каналу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткотривалим розладом здоровя; - двох ран в лівій підщелепній ділянці та по задній поверхні шиї, ушкодження підшкірно-жирової клітковини, руйнування лівого ріжка підязикової кістки, проникаюче поранення передньої стінки глотки, поранення задньої стінки глотки, перелом тіла та дужок 3-4 шийних хребців по правій поверхні, руйнування спинного мозку, поранення мязів шиї та крововилив, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень і знаходяться в безпосередньому причинному звязку з фактом настання смерті. ОСОБА_2 після отримання зазначених вище легких тілесних ушкоджень міг вчиняти будь-які цілеспрямовані дії. Під час отримання поранення в праву бокову поверхню ділянку тазу ОСОБА_2 знаходився розвернутий спиною до зброї, а під час отримання поранення в шию, знаходився розвернутим передом до зброї (Т. 2 а.с. 122-131).

Висновком медико-криміналістичної експертизи № 213 МК підтверджується, що вогнепальне поранення в шию ОСОБА_2 спричинене з відстані, яка могла коливатися в межах 15-25 см., а дистанція пострілу в праву бокову поверхню тазу була за межами 100-150 см. (Т. 2 а.с. 134-152).

З висновку судово-медичної експертизи ОСОБА_7 № 2222 вбачається, що на тілі ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці зовнішнього кута правого ока та синець по передній поверхні правого колінного суглобу. Виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень і можуть відповідати викладеним обставинам. (Т. 2 а.с. 186).

Аналізуючи зібрані по справі докази, в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_2 знайшла своє обєктивне підтвердження, його дії вірно кваліфіковані за ст.ст. 342 ч. 2, 345 ч. 2 КК України, оскільки він скоїв опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обовязків, насильство щодо працівника правоохоронного органу, тобто умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у звязку з виконанням цим працівником службових обовязків.

Відповідно до ч.1 п.8 ст. 6 КПК України в редакції 1960 року кримінальну справу не може бути порушено, а порушена справа підлягає закриттю щодо померлого, за винятком випадків, коли провадження в справі є необхідним для реабілітації померлого або для відновлення справи щодо інших осіб за ново виявленими обставинами.

Оскільки ОСОБА_2 помер і це підтверджується матеріалами кримінальної справи, йому обвинувачення не було предявлено а був тільки в статусі підозрюваної особи, то суд вважає, що кримінальну справу щодо ОСОБА_2 слід провадженням закрити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6 п. 8, 321-324 КПК України, суд,

З А С У Д И В :

Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 342 ч. 2, 345 ч. 2 КК України.

Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2 за ст.ст. 342 ч. 2, 345 ч. 2 КК України закрити, у звязку з його смертю.

Речові докази по справі :

одяг загиблого ОСОБА_2, який зберігається в камері схову речових доказів прокуратури Чернівецької області повернути матері загиблого - ОСОБА_11;

формений одяг працівників міліції ОСОБА_4 та ОСОБА_7 залишити в їх розпорядженні;

табельну зброю - пістолет системи Макарова №УХ 0601 залишити в розпорядженні УМВС України в Чернівецькій області.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу протягом 15 діб з моменту його проголошення до апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

Суддя Богдан С.І.