Справа № 755/4523/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого cлідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,
слідчої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського РУГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жашків Черкаської області, українця, громадянина України, працюючого керівником ТДВ УКРОРГОВОДБУД, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в рамках кримінального правопорушення внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0018141 від 12.11.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, -

в с т а н о в и в :
Слідча СВ Дніпровського РУГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором прокуратури Дніпровського району м. Києва ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді місцевого суду з зазначеним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримала у повному обсязі, просила задовольнити враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, та будучи обізнаним про кримінальну відповідальність за вчинення ним даного кримінального правопорушення, може незаконно впливати на свідків та потерпілу шляхом умовляння та висловлювання погроз, може продовжити злочинну діяльність, про що свідчить неодноразове притягнення підозрюваного до вчинення кримінальних правопорушень, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам та те, що метою застосування запобіжних заходів є забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Слідча у судовому засіданні клопотання підтримала, просила задовольнити з підстав, викладених у його мотивувальній частині. При цьому, наголосила на тому, що 16.02.2015 року слідчим суддею Дніпровського районного суду в м. Києві було задоволено клопотання слідчого про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави та визначено її розмір- 50 (п`ятдесят) розмірів мінімальної заробітної плати, що становить 60 900 (шістдесят тисяч дев`ятсот) гривень, однак станом на 27.02.2015 підозрюваний ОСОБА_6 в указаний в ухвалі Дніпровського районного суду м. Києва термін, а саме протягом п`яти днів з дня постановлення ухвали, вказану суму грошей не вніс і тим самим порушив умови запобіжного заходу. Крім того, 26.02.2015 року потерпілою ОСОБА_7 до слідчого відділу Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві надано заяву щодо вчинення підозрюваним ОСОБА_6 та невстановленими особами, які підбурені останнім, відносно неї активного тиску шляхом висловлювання погроз. Крім того, вказала на те, що їй особисто також телефонують невідомі особи від імені підозрюваного, погрожують їй, звертаючи увагу на той факт, що мають знайомих у МВС України, тож, у разі, коли вона не залишить даної справи, на неї чекає звільнення та люстрація.

Захисник заперечував проти задоволення даного клопотання, зазначивши, що вказані слідчим ризики, визначені ст. 177 КПК України, відсутні, а особа підозрюваного, виходячи з положень ст. 178 КПК України, є такою, що має стійкі соціальні зв`язки та допустиму репутацію, а всі докази у кримінальному провадженні ґрунтуються на припущеннях, зазначені у клопотанні ризики не відповідають дійсності.

Підозрюваний просив суд відмовити у задоволенні даного клопотання з підстав вказаних захисником. При цьому, звернув увагу слідчого судді на свій вік та стан здоров`я також вказав, що заставу не вніс, оскільки елементарно не має таких коштів, адже його дохід на місяць складається з пенсії близько 5000 гривень та заробітної плати також близько 3000 гривень.

Слідчий суддя, заслухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, приходить до наступного.

Органами досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України виходячи з того, що він з метою особистого збагачення шляхом скоєння навмисного кримінального правопорушення, спрямованого на заволодіння шахрайським шляхом грошовими коштами у великих розмірах, що належали ОСОБА_7 , розробив злочинний план щодо вчинення ним вказаного кримінального правопорушення. Реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_6 , в середині серпня 2010 року, діючи з корисливих спонукань та використовуючи довірливі відносини з потерпілою ОСОБА_7 , які були засновані на знайомстві і дружніх стосунках протягом тривалого часу, повідомив останній, завідомо неправдиві відомості щодо можливості вигідного отримання акцій очолюваного ним підприємства, а саме: ВАТ Проектно-технологічний інститут Укроргводбуд та подальшої зміни організаційної форми вказаного підприємства на Товариство з додатковою відповідальністю, співвласником якого сумісно з ним буде ОСОБА_7 . В подальшому, ОСОБА_8 , діючи згідно злочинного наміру, спрямованого на заволодіння шахрайським шляхом грошовими коштами ОСОБА_7 , протягом одного місяця вмовляв останню погодитись на висловлену ним пропозицію. Одночасно ОСОБА_7 , будучи введеною в оману ОСОБА_8 , погодилась на вказану пропозицію та надала останньому довіреність, згідно якої останній повинен був купувати на її ім`я необхідну частину вказаних акцій з подальшим внесенням до статутного капіталу майбутнього Товариства з додатковою відповідальністю, як її частки у розмірі 50 відсотків. Після чого, ОСОБА_6 , притримуючись повідомленої завідомо неправдивої потерпілій інформації, за допомогою якої викликав у ОСОБА_7 впевненість про вигідність пропозиції щодо надання йому грошових коштів для придбання за дешево акцій очолюваного ним підприємства, а саме: ВАТ Проектно-технологічний інститут Укроргводбуд та маючи заздалегідь злочинні наміри щодо привласнення вказаних грошових коштів і невиконання даних ним зобов`язань, звернувся до потерпілої з умовою передати йому 281 000 гривень, за користування якими, гарантовано обіцяв ОСОБА_7 оформити на останню 50 відсотків придбаних ним акцій очолюваного ним підприємства, а саме: ВАТ Проектно-технологічний інститут Укроргводбуд та переоформити вказане підприємство в Товариство з додаткової відповідальністю, сумісними власниками якого буде він та потерпіла. В подальшому, ОСОБА_7 , будучи введеною ОСОБА_6 в оману, передала останньому в період часу з 15.09.2010 по 19.04.2011 року грошові кошти в загальній сумі 281 000 гривень, а сааме: 15.09.2010 року знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Степана Сагайдака, 112 потерпіла ОСОБА_7 передала ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 110 000 гривень; 26.11.2010 року знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Степана Сагайдака, 112 потерпіла ОСОБА_7 передала ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 50 000 гривень; 21.01.2011 року знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Степана Сагайдака, 112 потерпіла ОСОБА_7 передала ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 65 000 гривень; 19.04.2011 року знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Степана Сагайдака, 112 потерпіла ОСОБА_7 передала ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 56 000 гривень. Вказані суми грошових коштів ОСОБА_6 отримував під розписки із зазначенням цільового призначення цих коштів, а саме: на придбання акцій ВАТ Укроргводбуд та оформлення товариства з додатковою відповідальностю. Протягом вказаного періоду часу, ОСОБА_6 , діючи згідно розробленої схеми, з метою продовження обману потерпілої ОСОБА_7 , яка надала йому грошові кошти та для демонстрації своєї діяльності по придбанню акцій очолюваного ним підприємства, а саме: ВАТ Проектно-технологічний інститут Укроргводбуд, неодноразово повідомляв потерпілій про здійснення ним поїздок по різним регіонам України для придбання вказаних акцій, чим переконував потерпілу, що частина вказаних акцій придбана на ім`я останньої, що насправді не відповідало дійсності. 07.11.2011 року, ОСОБА_6 , заволодівши шахрайським шляхом грошовими коштами ОСОБА_7 , у загальній сумі 281 000 гривень, реорганізував ВАТ Проектно-технологічний інститут Укроргводбуд у Товариство з додатковою відповідальністю ПТІ Укроргводбуд із статутним капіталом в розмірі 176850, 75 гривень, при цьому, не вніс дані потерпілої в список засновників вказаної юридичної особи та не позначив частку статутного капіталу за ОСОБА_7 . В подальшому, ОСОБА_6 , розпорядившись грошовими коштами, що належали ОСОБА_7 на власний розсуд, почав від останньої переховуватись, чим спричинив потерпілій матеріальної шкоди у великих розмірах на суму 281 000 гривень.

При цьому, 12.11.2013 року відомості за вказаними фактами було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та присвоєно реєстраційний номер № 0018141.

11.02.2015 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

16.02.2015 року слідчим суддею Дніпровського районного суду в м. Києві підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 50 (п`ятдесят) розмірів мінімальної заробітної плати 60 900 (шістдесят тисяч дев`ятсот) гривень та визначено внести цю сумму коштів на рахунок суду протягом п`яти днів з дня постановлення ухвали.

Станом на 27.02.2015 року, день подання цього клопотання до слідчого судді місцевого суду, підозрюваний ОСОБА_6 в указаний в ухвалі Дніпровського районного суду м. Києва від 16.02.2015 року термін, вказану суму грошей не вніс, тож сторона обвинувачення звернулася з даним клопотанням.

Так, згідно ст. 200 КПК України, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання. У клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які: 1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; 2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Згідно норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як убачається з матеріалів клопотання необхідність його застосування слідча обґрунтовує тим, що ОСОБА_6 не виконав покладені на нього обов`язки слідчим суддею при обранні запобіжного заходу у вигляді застави, об`єктивно підозрюється, у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, а його вина підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: заявою ОСОБА_7 про вчинення щодо неї ОСОБА_6 кримінального правопорушення, з якої убачається, що ОСОБА_6 , заволодівши шахрайським шляхом її грошовими коштами , у загальній сумі 281 000 гривень, реорганізував ВАТ Проектно-технологічний інститут Укроргводбуд у Товариство з додатковою відповідальністю ПТІ Укроргводбуд із статутним капіталом в розмірі 176850, 75 гривень, при цьому, не вніс її дані в список засновників вказаної юридичної особи та не позначив частку статутного капіталу за ОСОБА_7 ; відомостями, які містяться у протоколі допиту потерпілої ОСОБА_7 та кореспондуються з даними, які вона вказала в заяві про злочин; відомостями, які містяться у протоколі допиту свідка ОСОБА_9 , а саме, що вона була свідком того, як 26.11.2010 року знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Степана Сагайдака, 112 потерпіла ОСОБА_7 передала ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 50 000 гривень; 21.01.2011 року - 65 000 гривень; 19.04.2011 року - 56 000 гривень. Вказані суми грошових коштів ОСОБА_6 отримував під розписки із зазначенням цільового призначення цих коштів, а саме: на придбання акцій ВАТ Укроргводбуд для ОСОБА_7 та оформлення товариства з додатковою відповідальностю; висновком почеркознавчої експертизи № 95 від 18.01.2015 року, з якого слідує, що Підписи від імені ОСОБА_6 та рукописний текст, в розписках про отримання ОСОБА_6 грошових коштів у ОСОБА_7 , виконано ОСОБА_6 та іншими матеріалами кримінального провадження (ухвалою слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді застави тощо), у зв`язку з чим останній будучи обізнаним з мірою покарання за вчиненні діяння, може продовжувати свою злочинну діяльність, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкодити провадженню іншим чином, впливати на свідків та потерпілу.

Тож, слідчий суддя, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, враховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві та бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі Нечипорук і Йонкало проти України, відповідно до якої термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). Вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. За відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту (див. рішення у справі Чеботарі проти Молдови, N 35615/06, п. 48, від 13 листопада 2007 року) та те, що ч. 3 ст. 17 КПК України імперативно визначено, що підозра не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом.

За таких умов, слідчий суддя дослідивши, матеріали клопотання, долучені до нього документи та безпосередньо саме кримінальне провадження в оригіналі, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, аналізуючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.

Крім того, згідно з положеннями ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд зобов`язані оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого.

Тож, аналізуючи вказані стороною обвинувачення в клопотанні ризики та позицію сторони захисту про їх абсолютну відсутність, слідчий суддя вважає за необхідне зазачити про таке.

Так, ч. 1 ст. 177 КПК України регламентовано, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частинами 3 та 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються та довести, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Тож, слідчий суддя враховує, що фактичні підстави застосування запобіжних заходів - це наявність системи незаперечних доказів вчинення відповідною особою кримінального правопорушення.

В той же час, системний аналіз положень Глави 18 КПК України в поєднанні з практикою Європейського суду з прав людини вказують на те, що на достатність доказів про наявність ризиків визначених ст. 177 КПК України може вказувати наступне:

? про намір переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду можуть свідчити такі дані, як придбання проїзних документів, зняття з різного роду реєстраційних обліків, раптове звільнення з роботи, розпродаж майна, застосування примусового приводу до слідчого тощо, однак, у даному випадку, таких обставин, або інших, які б вказували на намір підозрюваного переховуватися від слідства, у ході судового розгляду слідчим суддею не встановлено, апріорі саме провадження триває з 12.11.2013 року і увесь час, тобто 27.02.2015 року, до ОСОБА_6 привід, як до свідка або підозрюваного, жодного разу не застосовувався, останній з`являвся за викликами вчасно;

? про можливість перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування та/або впливати на свідків, потерпілих може свідчити здійснення особою погрози, підкуп, умовляння свідків і потерпілих, схилення їх до дачі неправдивих показань; спроби викрадення, знищення, фальсифікації речових доказів і документів; вплив на спеціалістів та експертів тощо. Тож, слідчий суддя проаналізувавши обставини справи, враховуючи наявні в ній відомості про вплив певних осіб на потерпілу з іншими доказами у їх сукупності та відомостями вказаними слідчою про здійснення впливу безпосередньо на неї, вважає дані ризики доведеними у провадженні та наявними в реальності;

? про те, що особа може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити те, у якому підозрюється, обвинувачується, може свідчити наявність інформації, отриманої в результаті проведення слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій про вчинення особою протиправної діяльності (підготовку до вчинення кримінального правопорушення, придбання предметів для вчинення злочинної діяльності), наявність попередніх судимостей, зв`язки з антигромадськими елементами, надходження до правоохоронних органів заяв та повідомлень про те, що особа здійснює підготовку до нового кримінального правопорушення. Тож, слідчий суддя, враховуючи конкретні обставини справи, дані вимоги ДІТ МВС України та наявні судові рішення, вважає даний ризик наявним у провадженні та доведеним стороною обвинувачення.

Також, у ході судового розгляду слідчий суддя визнає доведеним факт того, що обвинувачений покладені на нього обов`язки слідчим суддею при обранні запобіжного заходу у вигляді застави не виконав, тим самим не виправдав ступінь довіри, який був наданий органами державної влади при застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, тобто наявні обставини передбачені п. 1 ч. 2 ст. 200 КПК України, для розгляду питання про зміну підозрюваному запобіжного заходу на більш тяжкий, який би усе ж таки забезпечив виконання ним покладених на нього обов`язків.

Виходячи з загальних положень про запобіжні заходи, визначних ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Тож, розглядаючи питання про застосування більш тяжкого запобіжного заходу, слідчий суддя виходить з того, що такими заходами можуть бути лише домашній арешт або тримання під вартою, у зв`язку з чим звертає особливу увагу учасників процесу, що ч. 1 ст. 183 КПК України, визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Також, відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Більше того, згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

У даному випадку на доведеності позиції про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам у клопотанні вказано наступне: враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, тобто саме по собі обґрунтування з посилання на відповідні докази та матеріали справи відсутнє взагалі.

За таких умов, слідчий суддя, враховуючи, той факт, що стороною обвинувачення було доведено наявність ризиків, визначеного ст. 177 КПК України, порушення умов запобіжного заходу у вигляді застави та безумовної недоведеності факту того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, ризику, що полягає у імовірному переховуванні від слідства та відсутності обставин визначених ч. 7 ст. 194 КПК України, вважає за необхідне клопотання задовольнити частково, а саме в частині зміни заходу забезпечення кримінального провадження, оскільки підозрюваний порушив умови раніше обраного запобіжного заходу, однак у застосуванні саме запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити, та застосувати, враховуючи наявні у слідчого судді на час розгляду цього клопотання відомості відносно підозрюваного, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у цьому кримінальному правопорушенні; вік (1939 рік народження) та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи; його репутацію (в тому числі дані, що випливають з вимоги ДІТ МВС України та судових рішень); майновий стан (пенсійні виплати, заробітну плату та інші); не дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжного заходу у вигляді застави; розмір майнової шкоди, у завданні якої він підозрюється (281000 гривень), підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, з покладенням обов`язків визначених ч. 5 ст. 194 КПК України терміном на 2 місяці, оскільки саме даний запобіжний захід, дасть змогу уникнути встановленим ризикам та забезпечити виконання нею покладених процесуальних обов`язків.

Вирішуючи питання про те, які саме обов`язки слід покласти на підозрюваного, слідчий суддя, виходячи із їх переліку регламентованого ч. 5 ст. 194 КПК України, враховуючи конкретні обставини даного кримінального провадження та характеризуючи підозрюваного відомості, вважає за необхідне покласти на ОСОБА_6 до 11 квітня 2015 року (у разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України) наступні обов`язки: утримуватися від спілкування, у будь-якій формі, з потерпілою та свідками, а також іншими особами, яких визначить слідчий (у разі збільшення кола свідків у справі чи потерпілих); не відлучатись з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду (залежно від стадії кримінального провадження); повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання (залежно від стадії кримінального провадження).

Підстав для застосування інших обов`язків, на цьому етапі, слідчий суддя не знаходить.

Дана ж ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення, а будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Керуючись вимогами ст.ст. 1-2, 7-29, 131, 132, 176-178, 182, 183, 193, 194, 200, 309, 310, 369-372 КПК України слідчий суддя, -

у х в а л и в :
Клопотання задовольнити частково.

Застосувати щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жашків Черкаської області, українця, громадянина України, працюючого керівником ТДВ УКРОРГОВОДБУД, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, заборонивши йому залишати місце проживання в період часу з 20 години 00 хвилин до 08 години 00 хвилин наступної доби.

Зобов`язати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибути до місця свого проживання а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки:

- утримуватися від спілкування, у будь-якій формі, з потерпілою та свідками, а також іншими особами, яких визначить слідчий;

- не відлучатись з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ст.. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії ухвали визначити до 11 квітня 2015 року.

Копію ухвали для виконання передати до органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали о 17 год. 30 хв. 02 березня 2015 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1