В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.02.2016 Справа №607/13604/14-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях с/з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тернополі матеріали кримінального провадження № 0000254 від 24 квітня 2014 року про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лозова Тернопільського району, громадянина України із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-07 лютого 2012 року Тернопільським міськрайонним судом за ч.3 ст. 185 КК України до позбавлення волі 3 роки 6 місяців на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

-03 липня 2014 року Тернопільським міськрайонним судом за ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі 3 роки 9 місяців,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Лозова Тернопільського району, громадянина України із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою по АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Шляхтинці Тернопільського району, громадянина України із середньо-спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючого за адресою по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ст. 198 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурорів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , представника потерпілого ОСОБА_14 , обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисників ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_5 , 10 квітня 2014 року близько 23 год., знаходячись за місцем проживання в с. Лозова Тернопільського району, побачив, що в одній із кімнат житлового будинку спав його знайомий ОСОБА_12 . Надалі у ОСОБА_5 , раніше судимого за скоєння корисливого злочину, який достовірно знав, що ОСОБА_19 має при собі кредитну банківську картку «Дельта Банку», на рахунку якої є гроші та до якої йому був відомий пін-код, виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_20 , 10 квітня 2014 року близько 23 год., знаходячись за місцем свого проживання в с. Лозова Тернопільського району та переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, зайшов в кімнату будинку де спав ОСОБА_12 , після чого з лівої кишені куртки останнього, таємно викрав кредитну банківську картку «Дельта Банку». Надалі ОСОБА_20 із викраденою банківською карткою поїхав в м. Тернопіль. Знаходячись в м. Тернополі по вул. 15 Квітня, 6А, ОСОБА_5 11 квітня 2014 року о 00:46 год. та 00:47 год., за допомогою банкомату «Приват Банк», із викраденої кредитної банківської картки «Дельта Банк» два рази зняв гроші по 1000 гривень на загальну суму 2000 гривень, чим спричинив ОСОБА_12 матеріальну шкоду на вказану суму. Після чого ОСОБА_5 відразу повернувся додому в с. Лозова Тернопільського району, де не помітно для власника, викрадену кредитну банківську картку повернув на місце, а викраденими грошима в сумі 2000 грн. в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Крім цього, 12 квітня 2014 року близько 04 год., ОСОБА_5 , знаходячись за місцем проживання в с. Лозова Тернопільського району, побачив, що в одній із кімнат будинку спав його знайомий ОСОБА_12 . Надалі у ОСОБА_5 , який достовірно знав, що ОСОБА_12 має при собі кредитну банківську картку «Дельта Банку», на рахунку якої є гроші та до якої йому був відомий пін-код, виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_20 , 12 квітня 2014 року близько 04 год., знаходячись за місцем свого проживання в с. Лозова Тернопільського району та переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, зайшов в кімнату будинку, де спав ОСОБА_12 , після чого із внутрішньої кишені куртки останнього, повторно таємно викрав кредитну банківську картку «Дельта Банку». Надалі ОСОБА_20 із викраденою банківською карткою поїхав в м. Тернопіль. Знаходячись в м. Тернополі по вул. Петлюри, 2, ОСОБА_5 , цього ж числа о 04:22 год., 04:23 год., 04:25 год., за допомогою банкомату «Приват Банку», із викраденої кредитної банківської картки «Дельта Банку» зняв гроші в загальній сумі 2400 гривень, чим спричинив ОСОБА_12 матеріальну шкоду на вказану суму. Після чого, ОСОБА_5 повернувся додому в с. Лозова Тернопільського району, де не помітно для власника вказану кредитну банківську картку повернув на місце, а викрадені гроші в сумі 2400 грн. витратив на власні потреби.

Також, 17 квітня 2014 року близько 23 год. до ОСОБА_5 додому в с. Лозова Тернопільського району прийшов знайомий ОСОБА_6 . Під час спілкування ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_6 піти на АЗС, яка належить СТОВ «Дружба», що в с. Лозова Тернопільського району, щоб подивитися чи можливо із вказаної території викрасти дизельне паливо, на що останній погодився, і в цей момент у них виник злочинний намір на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний намір, 17 квітня 2014 року близько 23 год. ОСОБА_5 , будучи раніше притягнутим до кримінальної відповідальності за корисливі злочини, за попередньою домовленістю із ОСОБА_6 пішли на територію АЗС СТОВ «Дружба», що в с. Лозова Тернопільського району, яка по периметру огороджена металевою решіткою, де переконавшись, що за ними ніхто не спостерігає, через огорожу проникли на вказану територію. Знаходячись на території АЗС підійшли до приміщення, де знаходиться пульт керування заправкою. Надалі ОСОБА_6 розбив скло у вікні в приміщенні. Після чого ОСОБА_5 просунувши руку у приміщення, через розбите вікно, натиснув кнопку пульта управління, а ОСОБА_6 в цей момент пішов до колонки, щоб подивитися чи тече дизельне паливо, де переконався, що тече вказане паливо. Надалі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 пішли додому до останнього, щоб взяти каністри. Знаходячись вдома у ОСОБА_5 , вони взяли 13 каністр різних ємкостей в загальній кількості на 190 л., після чого повернулися на територію АЗС СТОВ «Дружба». Знаходячись на вказаній території ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 наповнивши усі каністри дизельним паливом покинули територію вищевказаної АЗС, при цьому 13 каністр із дизельним паливом в загальній кількості 190 л., заховали неподалік від автозаправки. Встановлено, що вартість 1 л. дизельного палива станом на 17 квітня 2014 року становила 14,75 грн., на загальну суму 2802,50 гривень. В подальшому ОСОБА_5 та ОСОБА_6 викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим спричинили СТОВ «Дружба» матеріальної шкоди на загальну суму 2802,50 гривень.

Крім цього, 18 квітня 2014 року близько 02 год. 30 хв. у ОСОБА_6 , виник злочинний намір направлений на таємне викрадення дизельного палива із АЗС СТОВ «Дружба», що в с. Лозова Тернопільського району, а тому він запропонував вчинити даний злочин своїм знайомим ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , на що останні погодилися. Тоді ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , знаходячись за місцем проживання останнього в АДРЕСА_2 , у автомобіль марки «Опель Омега» д.н.з. НОМЕР_1 поскладали декілька каністр загальним об`ємом 590 л. поїхали відразу до території АЗС СТОВ «Дружба», що в с. Лозова Тернопільського району. Реалізуючи свій злочинний намір 18 квітня 2014 року близько 02 год. 30 хв. ОСОБА_5 будучи раніше притягнутим до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на автомобілі марки «Опель - Омега» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 під`їхали до території АЗС СТОВ «Дружба», що в с. Лозова Тернопільського району, яка по периметру огороджена металевою решіткою. Надалі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 переконавшись, що за ними ніхто не спостерігає, проникли через огорожу на територію АЗС, при цьому із собою взяли каністри різних ємкостей, а ОСОБА_7 залишився їх чекати біля огорожі. Знаходячись на території АЗС СТОВ «Дружба» ОСОБА_5 каністри почав наповняти дизельним паливом, а ОСОБА_6 відносив їх до ОСОБА_7 . Наповнивши усі каністри, які у них були ОСОБА_5 та ОСОБА_6 покинули територію вищевказаної АЗС. Надалі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 усі каністри із дизельним паливом поскладали у автомобіль марки «Опель - Омега» д.н.з. НОМЕР_1 , та відвезли їх додому в с. Шляхтинці Тернопільського району до ОСОБА_7 . В загальному ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 із АЗС СТОВ «Дружба» викрали дизельного палива в кількості 590 л., та яким в подальшому розпорядилися на власний розсуд. Встановлено, що вартість 1 л. дизельного палива станом на 17 квітня 2014 року становила 14,75 грн., на загальну суму 8702,5 гривень.

Також, в перших числах квітня 2014 року у ОСОБА_5 , виник злочинний намір, направлений на вчинення крадіжки чужого майна із нежилого господарства громадянина ОСОБА_21 в якому ніхто не проживає та яке знаходиться в АДРЕСА_3 ). Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_5 , в середині квітня 2014 року попросив, жителя с. Стриївка Збаразького району ОСОБА_22 , який має у своїй власності автомобіль марки ВАЗ 21015 д.н.з. НОМЕР_2 , сірого кольору, щоб останній перевіз із вищевказаного господарства з с. Охримівці (хутір Сабашиха) Збаразького району медогонку (пристрій для перекачування меду), власником якої являється ОСОБА_23 . Надалі, у вищевказаний період у другій половині дня ОСОБА_5 , на автомобілі спільно із ОСОБА_22 та ОСОБА_6 , яким про його злочинні наміри не було відомо, приїхав до нежилого господарства ОСОБА_21 , яке знаходиться у зазначеному вище населеному пункті. Під`їхавши до вищевказаного господарства, ОСОБА_5 вийшов із автомобіля і пішов до господарства ОСОБА_21 , а ОСОБА_22 та ОСОБА_6 залишились чекати в автомобілі. Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи та розуміючи протиправний характер своїх дій, ОСОБА_5 зайшов на територію господарства, де підійшов до вікна, яке знаходиться з правої фасадної сторони будинку і шляхом розбиття віконного скла відчинив його та проник всередину будинку, звідки таємно викрав: медогонку (пристрій для перекачування меду), яка знаходилася з правої сторони кімнати поблизу вікна, чим спричинив власнику матеріальної шкоди на суму 2500 гривень. Надалі, із викраденою медогонкою ОСОБА_5 повернувся до автомобіля в якому перебували ОСОБА_22 та ОСОБА_6 , нічого не пояснюючи останнім положив медогонку в багажник автомобіля, надалі ОСОБА_22 на прохання ОСОБА_5 перевіз медогонку в с. Лозова Тернопільського району, де останній продав її жителю даного населеного пункту ОСОБА_24 за грошові кошти в сумі 400 гривень, які використав для власних потреб.

Обвинувачений ОСОБА_6 17 квітня 2014 року близько 23 год. прийшов до ОСОБА_5 додому в с. Лозова Тернопільського району. Під час спілкування ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_6 піти на АЗС, яка належить СТОВ «Дружба», що в с. Лозова Тернопільського району, щоб подивитися чи можливо із вказаної території викрасти дизельне паливо, на що останній погодився, і в цей момент у них виник злочинний намір на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний намір, 17 квітня 2014 року близько 23 год. ОСОБА_5 за попередньою домовленістю із ОСОБА_6 пішли на територію АЗС СТОВ «Дружба», що в с. Лозова Тернопільського району, яка по периметру огороджена металевою решіткою, де переконавшись, що за ними ніхто не спостерігає, через огорожу проникли на вказану територію. Знаходячись на території АЗС підійшли до приміщення, де знаходиться пульт керування заправкою. Надалі ОСОБА_6 розбив скло у вікні в приміщенні. Після чого ОСОБА_5 просунувши руку у приміщення, через розбите вікно, натиснув кнопку пульта управління, а ОСОБА_6 в цей момент пішов до колонки, щоб подивитися чи тече дизельне паливо, де переконався, що тече вказане паливо. Надалі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 пішли додому до останнього, щоб взяти каністри. Знаходячись вдома у ОСОБА_5 , вони взяли 13 каністр різних ємкостей в загальній кількості на 190 л., після чого повернулися на територію АЗС СТОВ «Дружба». Знаходячись на вказаній території ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 , наповнивши каністри дизельним паливом покинули територію вищевказаної АЗС, при цьому 13 каністр із дизельним паливом в загальній кількості 190 л., заховали неподалік від автозаправки. Встановлено, що вартість 1 л. дизельного палива станом на 17 квітня 2014 року становила 14,75 грн., на загальну суму 2802,50 гривень. В подальшому ОСОБА_6 та ОСОБА_5 викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим спричинили АЗС СТОВ «Дружба» матеріальної шкоди на загальну суму 2802,50 гривень.

Крім цього, 18 квітня 2014 року близько 02 год. 30 хв. знаходячись за місцем проживання ОСОБА_7 в АДРЕСА_2 , у ОСОБА_6 , виник злочинний намір направлений на таємне викрадення дизельного палива із АЗС СТОВ «Дружба», що в с. Лозова Тернопільського району, а тому він запропонував вчинити даний злочин своїм знайомим ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , на що останні погодилися. Тоді ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , знаходячись за місцем проживання останнього в АДРЕСА_2 , у автомобіль марки «Опель Омега» д.н.з. НОМЕР_1 поскладали декілька каністр загальним об`ємом 590 л. та відразу поїхали до території АЗС СТОВ «Дружба», що в с. Лозова Тернопільського району. Реалізуючи свій злочинний намір 18 квітня 2014 року близько 02 год. 30 хв. ОСОБА_6 разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на автомобілі марки «Опель - Омега» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 під`їхали до території АЗС СТОВ «Дружба», що в с. Лозова Тернопільського району, яка по периметру огороджена металевою решіткою. Надалі ОСОБА_6 , ОСОБА_5 переконавшись, що за ними ніхто не спостерігає, проникли через огорожу на територію АЗС, при цьому із собою взяли каністри різних ємкостей, а ОСОБА_7 залишився їх чекати біля огорожі. Знаходячись на території АЗС СТОВ «Дружба» ОСОБА_5 каністри почав наповняти дизельним паливом, а ОСОБА_6 відносив їх відразу до ОСОБА_7 . Наповнивши усі каністри, які у них були ОСОБА_6 та ОСОБА_5 покинули територію вищевказаної АЗС. Надалі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 усі каністри із дизельним паливом поскладали у автомобіль марки «Опель - Омега» д.н.з. НОМЕР_1 , та відвезли їх додому в с. Шляхтинці Тернопільського району до ОСОБА_7 . В загальному ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 із АЗС СТОВ «Дружба» викрали дизельного палива в кількості 590 л., та яким в подальшому розпорядилися на власний розсуд. Встановлено, що вартість 1 л. дизельного палива станом на 17 квітня 2014 року становила 14,75 грн., на загальну суму 8702,5 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_7 17 квітня 2014 року близько 23 години знаходився за місцем свого проживання в с. Шляхтинці Тернопільського району. В цей час до ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_5 , який повідомив, що має дизельне паливо і щоб він приїхав в с. Лозова Тернопільського району, і забрав вищевказане паливо, на що ОСОБА_7 погодився. Надалі ОСОБА_7 власним автомобілем марки «OPEL OMEGA» д.н.з. НОМЕР_1 поїхав в с. Лозова Тернопільського району. Знаходячись в с. Лозова неподалік від території АЗС СТОВ «Дружба» ОСОБА_5 та ОСОБА_6 із кущів, які знаходяться біля вищевказаної території почали виносити каністри із дизельним паливом, і в цей момент у ОСОБА_7 виник злочинний намір на отримання, зберігання та збут майна завідомо одержаного злочинним шляхом. Реалізуючи свій злочинний намір 17 квітня 2014 року близько 23 год. ОСОБА_7 власним автомобілем марки «OPEL OMEGA» д.н.з. НОМЕР_1 приїхав до території АЗС СТОВ «Дружба», що в с. Лозова Тернопільського району, де побачив ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які із кущів почали підносити каністри із дизельним паливом в загальній кількості 90 літрів. Після цього, ОСОБА_7 достовірно знаючи, що вищевказане дизельне паливо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було викрадене, отримав вказані каністри із дизельним паливом та перевіз до себе додому на АДРЕСА_2 , де їх зберігав у гаражі. На наступний день, тобто 18 квітня 2014 року зранку, ОСОБА_7 знаючи, що дизельне паливо було здобуте злочинним шляхом, продав ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 та ОСОБА_28 за ціною 11 гривень за 1 літр.

Крім цього, 18 квітня 2014 року близько 02 год. 30 хв. ОСОБА_7 знаходився за місцем свого проживання в с. Шляхтинці Тернопільського району, а також у нього були його знайомі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . В цей час ОСОБА_6 запропонував вчинити крадіжку дизельного палива із АЗС СТОВ «Дружба», що в с. Лозова Тернопільського району, нащо ОСОБА_7 та ОСОБА_5 погодилися. Реалізуючи свій злочинний намір 18 квітня 2014 року близько 02 год. 30 хв. ОСОБА_7 знаходячись за місцем свого проживання в с. Шляхтинці Тернопільського району, разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_5 взяли каністри різних ємкостей, загальним об`ємом 590 л., які поскладали у автомобіль марки «Опель - Омега» д.н.з. НОМЕР_1 , і відразу поїхали в с. Лозова Тернопільського району до АЗС СТОВ «Дружба». Приїхавши до території АЗС СТОВ «Дружба», яка по периметру огороджена металевою решіткою, де переконавшись, що за ними ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 взявши із собою каністри, через металеву решітку проникли на територію АЗС, а ОСОБА_7 залишився їх чекати біля огорожі. Знаходячись на території АЗС СТОВ «Дружба» ОСОБА_5 каністри, які у них були почав наповняти дизельним паливом, а ОСОБА_6 відразу відносив їх до ОСОБА_7 . Наповнивши всі каністри ОСОБА_5 та ОСОБА_6 покинули територію вищевказаної АЗС. Надалі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 каністри із дизельним паливом поскладали у автомобіль марки «Опель - Омега» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить останньому та відвезли додому до ОСОБА_7 в с. Шляхтинці Тернопільського району. В загальному ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 із АЗС СТОВ «Дружба» викрали дизельного палива в кількості 590 л., та яким в подальшому розпорядилися на власний розсуд. Встановлено, що вартість 1 л. дизельного палива станом на 17 квітня 2014 року становила 14,75 грн., на загальну суму 8702,5 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів, передбачених ч.2 ст. 185 КК України визнав, за ч. 3 ст. 185 КК України, по епізоду щодо таємного викрадення майна потерпілого ОСОБА_13 визнав, за ч. 3 ст. 185 КК України, по епізоду щодо таємного викрадення майна із території АЗС СТОВ «Дружба» не визнав, та суду показав, що ОСОБА_12 він знає давно. В квітні 2014 року вони разом знаходилися в с. Лозова Тернопільського району по місцю його ( ОСОБА_5 ) проживання, сиділи, випивали спиртні напої і ОСОБА_12 дав йому свою карточку, з якою він їздив в м. Тернопіль та знімав з неї гроші, з метою здійснення покупок. Однак ОСОБА_12 сказав йому зняти одну суму, а він зняв більшу суму, приблизно на 2000 гривень. Через деякий час, коли ОСОБА_12 спав, він знову взяв карточку і вже знаючи пін код до неї, оскільки перший раз ОСОБА_12 йому його повідомив, зняв з неї гроші. Гроші знімав у банкоматах м. Тернополя, що знаходяться на вул. 15 Квітня та на вул. Київська.

Відносно крадіжки медогонки в потерпілого ОСОБА_13 повідомив, що до господарства потерпілого приїхав разом із ОСОБА_22 з метою викрасти метал. Разом з ними був ще ОСОБА_6 , однак про їх наміри йому нічого не було відомо. Прибувши на місце спочатку в будинок пішов ОСОБА_22 , а він зайшов в будинок через двері, які вже були відчинені, виніс з будинку медогонку, погрузили її в машину і вони поїхали, після чого продали вказану медогонку ОСОБА_24 . Вікна в будинку він не розбивав, хто це зробив йому не відомо.

З приводу крадіжки дизельного палива із АЗС СТОВ «Дружба» зазначив, що вказаних злочинів він не вчиняв. Дизельне паливо він продавав, але його він брав на будівництві в с. Гаї Гречинські, де працював не офіційно, і це відбувалося ще за день до крадіжки дизельного палива із АЗС СТОВ «Дружба».

Під час досудового розслідування на нього чинився тиск працівниками правоохоронних органів, у зв`язку з чим він підписував, документи, які ними йому надавалися.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів, передбачених ч.3 ст. 185 КК України не визнав, та суду показав, що зазначених в обвинувальному акті злочинів він не вчиняв. Під час досудового розслідування на нього чинився тиск працівниками правоохоронних органів, у зв`язку з чим його змушували підписувати документи, які ними йому надавалися, однак із заявою про вчинення злочину відносно них він не звертався.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ст. 198 КК України визнав повністю та суду показав, що з 17 на 18 квітня 2014 року він перебував по місцю свого проживання. До нього зателефонував ОСОБА_5 та переконавшись що він вдома, приїхав на машині та попросив взяти каністри, при цьому натякнувши, що можна взяти солярку. Він дав йому каністри, а через деякий час ОСОБА_5 передзвонив і сказав куди потрібно приїхати, на що він приїхав в с. Лозова, до АЗС, де вже знаходилися ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , вони загрузили в його автомобіль каністри із дизельним паливом, які знаходилися в кущах в загальній кількості 190 літрів і завезли їх до нього додому та вигрузили в гаражі. Після цього, ОСОБА_6 запропонував поїхати і ще взяти солярки. Вони взяли всі каністри, які були у нього в дома, ще декілька позичили в сусіда і знову поїхали на АЗС в с. Лозова. В кущах, біля заправки вони вигрузили каністри, після чого він відігнав автомобіль та припаркував його на вулиці, біля будинку ОСОБА_5 . На територію АЗС він не заходив. Йому передавав каністри із соляркою ОСОБА_6 через огорожу, а він складав їх у кущах. Тоді вони взяли каністри із соляркою в кількості 400 літрів, завезли її до нього додому, а зранку він вказане дизельне паливо продав.

Крім визнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185 КК України, щодо таємного викрадення майна потерпілого ОСОБА_12 , його винуватість доводиться показаннями потерпілого, свідка ОСОБА_29 а також оголошеними, дослідженими та проаналізованими під час судового розгляду документами.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_12 показав, що в середині квітня 2014 року близько трьох днів він гостював у ОСОБА_5 . В процесі цього вони вживали спиртні напої. В цей час він дав ОСОБА_5 свою банківську карточку та повідомив пін код до неї, щоб останній зняв з неї певну суму грошей. Виконавши його прохання ОСОБА_5 повернув йому карточку та гроші. Карточку він поклав у кишеню куртки, яка знаходилася на кухні. Через деякий час, коли він вже повернувся додому, він виявив, що за останніх декілька днів із його банківської карточки було знято 4400 гривень. У зв`язку з цим він звернувся до ОСОБА_5 , на що останній повідомив, що зняв з карточки лише 2000 гривень. Після того, як він звернувся в поліцію, ОСОБА_5 сказав йому, що решта грошей зняв також він.

Крім цього, потерпілий ОСОБА_12 повідомив, що шкода йому відшкодована в повному обсязі, тому будь-яких претензій до обвинуваченого ОСОБА_5 він не має і не вважає, що обвинуваченого слід за вчинене карати.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 28 травня 2014 року, проведеного за участю обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_15 та понятих, під час якого ОСОБА_5 добровільно повідомив та показав за яких обставин ним була вчинена крадіжка банківської картки у ОСОБА_12 , а також у яких банкоматах він зняв гроші із вказаної карточки.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_29 показав, що приблизно два роки назад він був понятим при проведені слідчого експерименту, де був ще один понятий, під час якого обвинувачений ОСОБА_5 показував, як він із банківської картки знімав гроші, показував банкомати де він знімав гроші. Мав місце факт, коли обвинувачений показав на один банкомат, проте в подальшому виявилося, що це інший банкомат. Під час цього слідчого експерименту був присутній адвокат.

Згідно виписки № /0424 із рахунку потерпілого ОСОБА_12 за період з 01 квітня 2014 року по 24 квітня 2014 року вбачається, що із його рахунку 11 квітня 2014 року було знято кошти по одній тисячі гривень на загальну суму дві тисячі гривень та 12 квітня 2014 року знято кошти на загальну суму дві тисячі чотириста гривень.

Крім визнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, щодо таємного викрадення майна потерпілого ОСОБА_13 , його винуватість доводиться показаннями потерпілого, свідка ОСОБА_24 а також оголошеними, дослідженими та проаналізованими під час судового розгляду документами.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_13 показав, що в с. Охримівці, Збаразького району у нього знаходиться пасіка, де ніхто не проживає. Приїхавши туди із своїм родичем, він побачив, що в будинку розбите вікно, а зайшовши в середину виявив відсутність медогонки, вартість якої становить, приблизно 2000 гривень. В правоохоронні органи він не звертався, однак приблизно через тиждень йому повідомили про необхідність з`явитися в поліцію, оскільки їм відомо про крадіжку.

Крім цього, потерпілий ОСОБА_13 повідомив, що шкода йому відшкодована в повному обсязі, оскільки медогонка йому повернута, тому будь-яких претензій до обвинуваченого ОСОБА_5 він не має.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_24 показав, що ОСОБА_5 та ОСОБА_22 запропонували йому купити медогонку на що він погодився та придбав її за 300 гривень. Вказані гроші він віддавав частинами: перший раз ОСОБА_5 , другий раз ОСОБА_22 , третій раз ОСОБА_5 та ОСОБА_22 .

Протоколом проведення слідчого експерименту від 21 червня 2014 року, проведеного за участю свідка ОСОБА_22 та понятих, під час якого ОСОБА_22 повідомив що в середині квітня 2014 року він на своєму автомобілі разом із ОСОБА_5 приїхали на хутір Сабашиха в с. Охримівці Збаразького району, при цьому останній попросив його зупинитися, вийшов з автомобіля та пішов до господарства, яке було заросле деревиною. Коли він повернувся через 10 15 хв. то мав із собою медогонку, яку положив в багажник автомобіля, і вони поїхали.

Враховуючи, що свідок ОСОБА_22 на час судового розгляду помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 , суд визнає його допит в судовому засіданні неможливим, а тому бере до уваги ті покази, які надав свідок ОСОБА_22 під час проведення слідчого експерименту 21 червня 2014 року.

Згідно довідки, виданої директором МКП «Збаразький міський ринок «Оболоня», вартість бувшого в користуванні пристрою для викачування меду (медогонки), станом на квітень 2014 року становить 2500 гривень.

Однак, суд приходить до переконання, що із обвинувачення ОСОБА_5 слід виключити посилання сторони обвинувачення на те, що обвинувачений ОСОБА_5 шляхом розбиття віконного скла відчинив його та проник в середину будинку, що знаходиться в с. Охримівці, Збаразького району, оскільки вказане твердження не підтверджується жодним дослідженим під час судового розгляду доказом.

Не зважаючи на не визнання вини обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбачених ч.3 ст. 185 КК України, крім визнання вини обвинуваченим ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ст. 198, ч. 3 ст. 185 КК України, щодо таємного викрадення дизельного палива із АЗС СТОВ «Дружба», винуватість ОСОБА_5 , ОСОБА_30 та ОСОБА_7 повністю доводиться показаннями представника потерпілого, свідків, а також оголошеними, дослідженими та проаналізованими під час судового розгляду документами у їх сукупності та взаємозв`язку.

Допитана в судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_14 показала, що в ніч з 17 на 18 квітня 2014 року на АЗС СТОВ «Дружба» сталася крадіжка дизельного палива. Вказану крадіжку було виявлено зранку 18 квітня 2014 року, близько 08 години, коли на роботу приїхав обліковець та побачив, що в приміщенні, де знаходиться кнопка, якою вмикається робота АЗС, розбите скло та розбитий захисний щиток до додаткового важеля, який необхідно увімкнути перед тим, як вмикати кнопку. Крім цього, на кріслі в цьому приміщенні було видно сліди взуття. Вони звернулися в поліцію. По приїзду поліції вони зробили заміри та виявили, що не вистачає 780 літрів дизельного палива. Однак дуже багато палива було розлито біля колонок та вздовж стежки, якою носили солярку. Територія АЗС огороджена. На тракторній бригаді, яка знаходиться від АЗС на відстані, приблизно 300 метрів, є сторож. Після звернення в поліцію ОСОБА_7 відшкодував їм завдану шкоду в сумі 2852 гривні, тому претензій матеріального характеру до нього немає і в цій частині цивільний позов не підтримує.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_31 показав, що він працює в СГ ТзОВ «Дружба». В 2014 році, перед святом Великодня, він прийшов на своє робоче місце, близько 8 години ранку і виявив, що в приміщенні, де знаходиться пульт керування АЗС, побите вікно та пошкоджений щиток. Біля колонки із дизельним паливом була розлита солярка. Також була прогнута огорожа. Тоді він зателефонував до директора та бухгалтера по нафтопродуктах. Після їх приїзду провели заміри та виявили, що немає 780 літрів дизельного палива. Під час проведення вимірювання враховувалися дані про кількість дизельного палива, яка надійшла та кількість витраченого дизельного палива. Щоб увімкнути колонку із дизельним паливом спочатку потрібно включити перемикач, а потім нажати кнопку. В день до крадіжки він закрив видачу дизельного палива приблизно о 20 годині.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_26 показав, що в 2014 році до нього зателефонував ОСОБА_7 та запропонував купити солярку на що він погодився. Купив, приблизно сто сто п`ятдесят літрів, які ОСОБА_7 залишив на подвір`ї в каністрах різних ємкостей, а зранку він заплатив йому гроші, яку суму не пригадує.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_28 показав, що в 2014 році до нього зателефонували та повідомили, що можна купити солярку. Він приїхав до господарства ОСОБА_7 та купив у нього п`ятдесят літрів дизельного палива, за яку суму не пригадує.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_32 показав, що весною 2014 року, ввечері дати не пригадує, йому обвинувачений ОСОБА_5 приніс 90 літрів солярки, яку він в нього купив, за яку суму не пригадує. Вказана солярка знаходилася в двадцятилітрових каністрах і одна десятилітрова каністра, ОСОБА_5 сказав що йому її дали на роботі в рахунок зарплати.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_27 показав, що весною 2014 року, йому зателефонував ОСОБА_7 та запропонував купити солярку на що він погодився. Каністри були 20 та 10 літрові. ОСОБА_7 продав йому більше 20 літрів, точно не пригадує.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_25 показав, що в 2014 року до нього зателефонував ОСОБА_7 та запитав, чи потрібна йому солярка, на що він погодився. Тоді ОСОБА_7 привіз йому близько 100 літрів дизельного палива в каністрах різних ємкостей за що він оплатив йому гроші, яку суму не пригадує, однак приблизно по 10 гривень за літру.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_33 показав, що з 17 на 18 квітня 2014 року він знаходився на чергуванні по охороні тракторної бригади СТОВ «Дружба». Охорона АЗС в його обов`язки не входить, до неї приблизно 300 метрів. В цю ніч шуму моторів із АЗС чути не було. При виявлені крадіжки він присутній не був.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_34 показав, що з 17 на 18 квітня 2014 року він не знаходився на чергуванні по охороні тракторної бригади СТОВ «Дружба». Охорона АЗС в його обов`язки не входить, до неї приблизно 500 метрів. Шуму моторів із АЗС до тракторної бригади не чути.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_35 показав, що з 17 на 18 квітня 2014 року він не знаходився на чергуванні по охороні тракторної бригади СТОВ «Дружба». Охорона АЗС в його обов`язки не входить, до неї 300 метрів. Шуму моторів із АЗС до тракторної бригади не чути.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 28 травня 2014 року та фототаблицею до нього, проведеного за участю обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_15 та понятих, під час якого ОСОБА_5 добровільно повідомив та показав за яких обставин ним, спільно із ОСОБА_6 , ОСОБА_7 була вчинена крадіжка дизельного пального із АЗС СТОВ «Дружба» 17 та 18 квітня 2014 року, при цьому він детально розповідає хто, які дії вчиняв з метою викрадення солярки, а також показував на місця, де ці дії відбувалися.

Суд не бере до уваги твердження обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що органами досудового розслідування на нього чинився тиск, оскільки, як вбачається із дослідженого протоколу, слідчий експеримент проводився в присутності адвоката ОСОБА_15 , від якого не поступило жодних зауважень чи заперечень. Таких зауважень не поступило і від понятих чи самого обвинуваченого ОСОБА_5 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_29 показав, що приблизно два роки назад він був понятим при проведені слідчого експерименту, де був ще один понятий, під час якого обвинувачений ОСОБА_5 показував, як він разом ще з кимось вчиняли крадіжку дизельного палива, як знімали вікно, як вмикали кнопку, як перекидали каністри із соляркою через огорожу, грузили їх в машину. Під час цього слідчого експерименту був присутній адвокат.

При цьому суд враховує, що дані наведені у протоколі слідчого експерименту від 28 травня 2014 року повністю узгоджуються із показами обвинуваченого ОСОБА_7 , який чистосердечно зізнався у вчиненому. При тому, що слідчий експеримент із ОСОБА_7 проводився після 28 травня 2014 року.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 16 червня 2014 року та фототаблицею до нього, під час якого ОСОБА_7 , в присутності понятих, відтворив обставини, за яких 17 квітня 2014 року він отримав від ОСОБА_5 та ОСОБА_6 дизельне пальне, яке в подальшому продав.

Протоколом огляду місця події від 01 травня 2014 року, під час якого на господарстві ОСОБА_7 в с. Шляхтинці Тернопільського району, було виявлено 24 пластикові каністри різних ємкостей та одну металеву каністру.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 16 червня 2014 року та фототаблицею до нього, під час якого ОСОБА_7 , в присутності понятих, відтворив обставини, за яких в ніч із 17 на 18 квітня 2014 року він разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 таємно викрали дизельне пальне із АЗС СТОВ «Дружба» в кількості 500 літрів.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 22 липня 2014 року, під час якого, в присутності понятих, було встановлено, що в автомобіль «Опель Омега», який належить ОСОБА_7 помістилося 34 каністри, загальним об`ємом 500 літрів, а саме 19 каністр об`ємом 10 літрів, 13 каністр, об`ємом 20 літр, 2 каністри, об`ємом 25 літр.

Протоколом огляду транспортного засобу від 05 серпня 2014 року, під час якого був оглянутий транспортний засіб марки «Опель-Омега», д.н.з. НОМЕР_1 , 1993 року випуску, в якому будь-яких слідів дизельного палива не виявлено.

Протоколом огляду місця події від 05 серпня 2014 року, під час якого була оглянута територія АЗС СТОВ «Дружба».

Згідно акту інвентаризації нафтопродуктів по СТОВ «Дружба» Тернопільського району від 18 квітня 2014 року виявлена нестача дизельного палива в кількості 780 літрів.

Враховуючи зазначені докази, суд приходить до переконання, що із обвинувачення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 слід виключити посилання сторони обвинувачення на те, що 17 квітня 2014 року 13 каністр різних ємкостей вони взяли вдома у ОСОБА_5 , оскільки вказане твердження не підтверджується жодним дослідженим під час судового розгляду доказом.

Таким чином, проаналізувавши вищевказані обставини та докази, суд приходить до переконання про доведеність вини обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні злочинів та вважає, що органами досудового розслідування їх дії кваліфіковано вірно:

обвинуваченого ОСОБА_5

-за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно;

-за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана із проникненням в житло та інше приміщення.

обвинуваченого ОСОБА_6

-за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана із проникненням в інше приміщення.

обвинуваченого ОСОБА_7

-за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана із проникненням в інше приміщення;

-за ст. 198 КК України, як заздалегідь не обіцяне придбання, зберігання та збут майна, завідомо одержаного злочинним шляхом.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, зокрема його молодий вік, те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, перебуває на обліку у лікаря нарколога, конкретні обставини справи. До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд відносить відшкодування шкоди потерпілим ОСОБА_13 та ОСОБА_12 . Обставин, які б обтяжували покарання, суд не вбачає.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що з метою виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 йому слід призначити покарання в межах санкції статей обвинувачення у виді позбавлення волі.

Вищевказане покарання суд вважає необхідним та достатнім для досягнення мети не лише кари за вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 , а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.

Крім цього, згідно вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 липня 2014 року, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначено, на підставі ч.1 ст. 71 КК України, остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 9 місяців. Беручи до уваги те, що злочини, за яким обвинувачений ОСОБА_5 притягується до кримінальної відповідальності були вчинені ним до постановлення вироку від 03 липня 2014 року, остаточне покарання йому слід призначити за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, зарахувавши в строк призначеного судом остаточного покарання термін його попереднього ув`язнення з 12 червня 2014 року, у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, зокрема його молодий вік, те, що він позитивно характеризується по місцю проживання, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та нарколога, конкретні обставини справи. Обставин, які б пом`якшували чи обтяжували покарання суд не вбачає.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що з метою виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 йому слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.

Приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, суд враховує те, що він є особою молодого віку, в силу ст. 89 КК України не судимий, характер та наслідки вчиненого злочину.

При встановленні іспитового строку обвинуваченому ОСОБА_6 суд бере до уваги що шкода, завдана діями обвинуваченого в повній мірі не відшкодована.

Вищевказане покарання суд вважає необхідним та достатнім для досягнення мети не лише кари за вчинене обвинуваченим ОСОБА_6 , а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.

Водночас, суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_6 в період дії іспитового строку, відповідно до ст. 76 КК України, на нього слід покласти обов`язок не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, зокрема те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується по місцю проживання, має на утриманні неповнолітню дитину, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та нарколога, конкретні обставини справи. До обставин, які пом`якшують покарання суд відносить визнання ним своєї вини, щире каяття у вчиненому, сприяння розкриттю злочину та відшкодування завданої шкоди. Обставин, які б обтяжували покарання суд не вбачає.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що з метою виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 йому слід призначити покарання в межах санкції статті 198 КК України у виді арешту, ч. 3 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.

Приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, суд враховує дані, що характеризують його особу, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

При встановленні іспитового строку обвинуваченому ОСОБА_7 суд бере до уваги що шкода, завдана діями обвинуваченого відшкодована, у нього на утриманні знаходиться неповнолітня дитина.

Вищевказане покарання суд вважає необхідним та достатнім для досягнення мети не лише кари за вчинене обвинуваченим ОСОБА_7 , а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.

Водночас, суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_7 в період дії іспитового строку, відповідно до ст. 76 КК України, на нього слід покласти обов`язок не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

В кримінальному провадженні № 0000254 від 24 квітня 2014 року СГ ТзОВ «Дружба» в особі директора ОСОБА_14 заявлено цивільний позов до ОСОБА_6 , ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди, який слід залишити без розгляду, оскільки для вирішення зазначеного позову слід провести ряд процесуальних дій, які займуть тривалий проміжок час та призведуть до затягування розгляду кримінального провадження. Роз`яснити позивачу, що він має право пред`явити позов в порядку цивільного судочинства.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі;

-за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_5 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, частково приєднати до покарань, призначеного за даним вироком, частину не відбутого покарання за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 липня 2014 року, терміном 3 (три) місяці і визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 3 (три) місяці.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувавши ОСОБА_5 в строк призначеного судом остаточного покарання термін його попереднього ув`язнення з 12 червня 2014 року.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за цією статтею у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому 2 (два) роки 6 (шість) місяців іспитового строку.

Зобов`язати ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст. 76 КК України, в період дії іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ст. 198 КК України та призначити йому покарання:

-за ст. 198 КК України у виді 3 місяців арешту;

-за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_7 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому 1 (один) рік іспитового строку.

Зобов`язати ОСОБА_7 , відповідно до вимог ст. 76 КК України, в період дії іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Цивільний позов СГ ТзОВ «Дружба» в особі директора ОСОБА_14 до ОСОБА_6 , ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди залишити без розгляду. Роз`яснити позивачу, що він має право пред`явити позов в порядку цивільного судочинства.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1