№ 1-кс-760-6227-15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17. 10. 2015 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю військового прокурора ОСОБА_3 , слідчого СВ Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 ,підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , захисника ОСОБА_6 , розглянувшиу відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Солом`янського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_4 прообрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою -

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Львова, громадянину України, військовослужбовцю ЗСУ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у кримінальному провадженні за №0010049від 16.10.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні за №0010049від 16.10.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Слідчий, обґрунтовуючи клопотання, посилався на те, що з 21.03.2015 року ОСОБА_5 проходить військову службу за мобілізацією у військовій частині пп НОМЕР_1 на посаді розвідника-гранатометника у військовому званні молодшого сержанта.

Під час проходження військової служби ОСОБА_5 , повинен, окрім іншого, керуватися вимогами ст.ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, та ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

ОСОБА_5 , у невстановленої слідством особи, в невстановлений слідством час та місці, незаконно, без передбаченого законом дозволу, придбав 1 гранату Ф-1 з запалом, 1 гранату РГД-5 з запалом.

Тоді ж ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, з метою використання виявлених боєприпасів та вибухових пристроїв в особистих цілях, без передбаченого законом дозволу на їх придбання, носіння та зберігання, вирішив стати на злочинний шлях та у порушення зазначених статутних вимог, а також Положення про дозвільну систему затвердженого, Постановою Кабінету міністрів України №576 від 12.10.1992 року, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу, спорядженими гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998 року привласнити їх, тобто безоплатно придбати, носити при собі та зберігати.
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 забрав із собою виявлені 1 гранату Ф-1 з запалом, 1 гранату РГД-5 з запалом, які постійно став носити при собі.
Згідно відпускного квитка №975 від 15.10.2015 року ОСОБА_5 надана щорічна відпустка тривалістю 20 діб, починаючи з 17.10.2015 року.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_5 з 1 гранатою Ф-1 з запалом, 1 гранатою РГД-5 з запаломпри собі 15.10.2015 року направився у вказану відпустку з місця дислокації підрозділу в межах Донецької та Луганської областей, сівши на потяг №126 в м. Краматорськ Донецької області, сполученням «Костянтинівка-Київ» та перевіз до м. Києва вищезазначені бойові припаси без передбаченого законом дозволу.

16.10.2015 року приблизно о 10.15 годині, на платформі №5, Центрального залізничного вокзалу в м. Києві, ОСОБА_5 був зупинений працівниками міліції, за адресою: м. Київ, площа Вокзальна 1, та в період часу з 10.30 години до 11.30 години, під час огляду місця події, а саме: на платформі №5 Центрального залізничного вокзалу в м. Києві, у ОСОБА_5 в рюкзаку було виявлено та вилучено 1 гранату Ф-1 з запалом, 1 гранату РГД-5 з запалом.
Згідно висновку експерта НДЕКЦ при ГУМВС України в м. Києві № 1/259-ВТ від 17.10.2015 року: «надані на дослідження предмети є уніфікованими запалами дистанційної дії УЗРГМ-2, корпусом ручної осколкової гранати РГД-5 , корпусом ручної осколкової гранати Ф-1. Надані на дослідження запали УЗРГМ-2 відносяться до боєприпасів. Надані на дослідження корпус ручної осколкової гранати РПГ-5 і корпус осколкової ручної гранати Ф-1 не відносяться до боєприпасів. Надані на дослідження запали УЗГГМ-2 при поєднанні в єдину конструкцію з корпусом ручної гранати РПГ-5 та корпусом ручної гранати Ф-1 в будь-які послідовності, що передбачено їх конструктивними особливостями, представляють собою наступальну осколкову ручну гранату РПГ-5 та оборонну осколкову ручну гранату Ф-1, які є вибуховими пристроями промислового виготовлення та відносяться до боєприпасів».

Таким чином, ОСОБА_5 , являючись військовослужбовцем військової частини ПП НОМЕР_1 на посаді розвідника-гранатометника у військовому званні молодшого сержанта, у невстановленої слідством особи, в невстановлений слідством час та місці, діючи з прямим умислом та з метою використання в особистих цілях без передбаченого законом дозволу, у порушення вимог ст.ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України №576 від 12.10.1992 року, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу, спорядженими гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998 року забрав, тобто безоплатно придбав та став носити при собі виявлені 1 гранату Ф-1 з запалом, 1 гранату РГД-5 з запалом, які кожна окремо являються промислово виготовленими стандартними вибуховими пристроями та відносяться до боєприпасів, а прибувши 16.10.2015 року приблизно о 10.15 годині, на платформі № НОМЕР_2 , Центрального залізничного вокзалу в м. Києві, зберігав їх у особистому в особистому рюкзаку, поки вони не були виявлені та вилучені 16.10.2015 року та в період часу з 10.30 години до 11.30 години працівниками Солом`янського РУ ГУ МВС України в місті Києві.

В діях ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 1 ст. 263 КК України.

Таким чином, є підстави вважати, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин, який відповідно до ч. 1 ст. 263 КК України карається позбавленням волі на строк від 3 до 7 років. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого ч. 1 ст. 263 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

В зв`язку із зазначеним слідчий просив про задоволення клопотання.

Відповідно до ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів не здійснювалось.
В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання, просив його задовольнити з мотивів, викладених у клопотанні.
Прокурор підтримав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання та просили застосувати до підозрюваного більш м`який вид запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, посилаючись на те, що підозрюваний не має наміру переховуватись від слідства та іншим чином перешкоджати досудовому розслідуванню.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
16. 10. 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0010049від 16.10.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Слідчим суддею встановлено, що з 21.03.2015 року ОСОБА_5 проходить військову службу за мобілізацією у військовій частині пп НОМЕР_1 на посаді розвідника-гранатометника у військовому званні молодшого сержанта.

Під час проходження військової служби ОСОБА_5 повинен, окрім іншого, керуватися вимогами ст.ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, та ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

ОСОБА_5 , у невстановленої слідством особи, в невстановлений слідством час та місці, незаконно, без передбаченого законом дозволу, придбав 1 гранату Ф-1 з запалом, 1 гранату РГД-5 з запалом.

Тоді ж ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, з метою використання виявлених боєприпасів та вибухових пристроїв в особистих цілях, без передбаченого законом дозволу на їх придбання, носіння та зберігання, вирішив стати на злочинний шлях та у порушення зазначених статутних вимог, а також Положення про дозвільну систему затвердженого, Постановою Кабінету міністрів України №576 від 12.10.1992 року, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу, спорядженими гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998 року привласнити їх, тобто безоплатно придбати, носити при собі та зберігати.
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 забрав із собою виявлені 1 гранату Ф-1 з запалом, 1 гранату РГД-5 з запалом, які постійно став носити при собі.
Згідно відпускного квитка №975 від 15.10.2015 року ОСОБА_5 надана щорічна відпустка тривалістю 20 діб, починаючи з 17.10.2015 року.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_5 з 1 гранатою Ф-1 з запалом, 1 гранатою РГД-5 з запаломпри собі 15.10.2015 року направився у вказану відпустку з місця дислокації підрозділу в межах Донецької та Луганської областей, сівши на потяг №126 в м. Краматорськ Донецької області, сполученням «Костянтинівка-Київ» та перевіз до м. Києва вищезазначені бойові припаси без передбаченого законом дозволу.

16.10.2015 року приблизно о 10.15 годині, на платформі №5, Центрального залізничного вокзалу в м. Києві, ОСОБА_5 був зупинений працівниками міліції, за адресою: м. Київ, площа Вокзальна 1, та в період часу з 10.30 години до 11.30 години, під час огляду місця події, а саме: на платформі №5 Центрального залізничного вокзалу в м. Києві, у ОСОБА_5 в рюкзаку було виявлено та вилучено 1 гранату Ф-1 з запалом, 1 гранату РГД-5 з запалом.
Згідно висновку експерта НДЕКЦ при ГУМВС України в м. Києві № 1/259-ВТ від 17.10.2015 року: «надані на дослідження предмети є уніфікованими запалами дистанційної дії УЗРГМ-2, корпусом ручної осколкової гранати РГД-5 , корпусом ручної осколкової гранати Ф-1. Надані на дослідження запали УЗРГМ-2 відносяться до боєприпасів. Надані на дослідження корпус ручної осколкової гранати РПГ-5 і корпус осколкової ручної гранати Ф-1 не відносяться до боєприпасів. Надані на дослідження запали УЗГГМ-2 при поєднанні в єдину конструкцію з корпусом ручної гранати РПГ-5 та корпусом ручної гранати Ф-1 в будь-які послідовності, що передбачено їх конструктивними особливостями, представляють собою наступальну осколкову ручну гранату РПГ-5 та оборонну осколкову ручну гранату Ф-1, які є вибуховими пристроями промислового виготовлення та відносяться до боєприпасів».

Таким чином, ОСОБА_5 , являючись військовослужбовцем військової частини ПП НОМЕР_1 на посаді розвідника-гранатометника у військовому званні молодшого сержанта, у невстановленої слідством особи, в невстановлений слідством час та місці, діючи з прямим умислом та з метою використання в особистих цілях без передбаченого законом дозволу, у порушення вимог ст.ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України №576 від 12.10.1992 року, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу, спорядженими гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998 року забрав, тобто безоплатно придбав та став носити при собі виявлені 1 гранату Ф-1 з запалом, 1 гранату РГД-5 з запалом, які кожна окремо являються промислово виготовленими стандартними вибуховими пристроями та відносяться до боєприпасів, а прибувши 16.10.2015 року приблизно о 10.15 годині, на платформі № НОМЕР_2 , Центрального залізничного вокзалу в м. Києві, зберігав їх у особистому в особистому рюкзаку, поки вони не були виявлені та вилучені 16.10.2015 року та в період часу з 10.30 години до 11.30 години працівниками Солом`янського РУ ГУ МВС України в місті Києві.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Львова, громадянин України, військовослужбовець ЗСУ, зареєстрований та проживаючий за адресою : АДРЕСА_1 .
В діях ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 1 ст. 263 КК України.

Вина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: 1) рапортом співробітників ПС ЛВ ст. Київ Пасажирський Солом`янського РУ ГУМВС України в м. Києві про затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 16.10.2015 о 10.15 години на колії 5 пл. Вокзальна, в м. Києві Залізничного вокзалу; 2) протоколом огляду місця події від 16.10.2015, в ході якого у ОСОБА_5 у належному йому рюкзаку виявлено та вилучено 1 гранату РГД-5 та одну гранату Ф -1 у спорядженому стані; 3) актом про застосування службового собаки від 156.10.2015, згідно якого у ОСОБА_5 виявлено предмети схожі на гранати та 5 набоїв калібру 7,62; 4) актом перевірки об`єкта на наявність вибухових пристроїв, вибухових речовин або конструктивно схожих на них предметів від 16.10.2015 , згідно якого у ОСОБА_5 під час проведення обшуку виявлено 1 гранату РГД-5 та одну гранату Ф -1 у спорядженому стані, які відносяться до боєприпасів; 5) висновком експерта НДКЕЦ при ГУМВС України в м. Києві за №1/259-ВТ від 17.10.2015, згідно якого надані на дослідження предмети є уніфікованими запалами дистанційної дії УЗРГМ-2, корпусом ручної осколкової гранати РГД-5 , корпусом ручної осколкової гранати Ф-1. Надані на дослідження запали УЗРГМ-2 відносяться до боєприпасів. Надані на дослідження корпус ручної осколкової гранати РПГ-5 і корпус осколкової ручної гранати Ф-1 не відносяться до боєприпасів. Надані на дослідження запали УЗГГМ-2 при поєднанні в єдину конструкцію з корпусом ручної гранати РПГ-5 та корпусом ручної гранати Ф-1 в будь-які послідовності, що передбачено їх конструктивними особливостями, представляють собою наступальну осколкову ручну гранату РПГ-5 та оборонну осколкову ручну гранату Ф-1, які є вибуховими пристроями промислового виготовлення та відносяться до боєприпасів.»; 6) протоколами допиту свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ; 7) іншими матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, є підстави вважати, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин, який відповідно до ч. 1 ст. 263 КК України карається позбавленням волі на строк від 3 до 7 років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого ч. 1 ст. 263 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, в зв`язку з чим слідчий просив про задоволення клопотання на що слід зазначити наступне.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, бо розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Враховуючи характер правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 підозрюється, його особу, суд приходить до висновку про доцільність застосування до нього запобіжного заходу з метою уникнення ризиків переховування його від органів досудового розслідування та суду.
Разом з тим, у відповідності до статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Оцінюючи доцільність застосування саме виняткового запобіжного заходу до ОСОБА_5 суд враховує, що він сприяє розслідуванню справи, з моменту пред`явлення підозри і до подання клопотання про обрання запобіжного заходу не допускав ухилення від участі у досудовому розслідуванні, а тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Разом з тим, враховуючи обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , його тяжкість, суд вважає можливим та доцільним застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Згідно ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
Таким чином, враховуючи наведене, оцінюючи в сукупності надані докази, встановлені в судовому засіданні обставини, враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування, зважаючи на його майновий стан, слідчим доведено наявність ризиків передбачених п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому вважаю за доцільне, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, не вчинення ним нового кримінального правопорушення застосувати до підозрюваногоОСОБА_5 найбільш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, поклавши на нього обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: 1) прибувати до Солом`янського РУ до слідчого ОСОБА_4 з періодичністю 2 раза на місяць по четвергам з 14.00 години до 16.00 години; 2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 177-179, 183, 184, 192-194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити частково.
Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця ЗСУ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 - запобіжний захід у виді особистого зобов`язання та покласти на нього на строк до 15. 12. 2015 року включно наступні обов`язки:
1) Прибувати до Солом`янського РУ до слідчого ОСОБА_4 з періодичністю 2 раза на місяць по четвергам з 14.00 години до 16.00 години.

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Попередити підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1