Справа № 587/2510/15-к

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, працездатного, непрацюючого, раніше судимого вироком Сумського районного суду Сумської області від 12 червня 2015 року за ч. 1 ст. 185 КК України до 80 годин громадських робіт,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Вироком Сумського районного суду Сумської області від 12.06.2015 року ОСОБА_5 визнаний винним та засуджений за ч. І ст. 185 КК України до 80 годин громадських робіт та 20.07.2015 року поставлений на облік в Сумському районному підрозділі кримінально-виконавчої інспекції.

14.08.2015 року ОСОБА_5 за викликом з`явився до кримінально - виконавчої інспекції, де під підпис був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання. Крім того, ОСОБА_5 був письмово попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, йому роз`яснені правові наслідки відбування покарання у вигляді громадських робіт. Постановою від 14.08.2015 року засудженого ОСОБА_5 зобов`язано з`являтися на реєстрацію до КВІ на підставі ст. 13 Кримінально-виконавчого Кодексу України - у кожен другий та четвертий вівторок кожного місяця.

Відповідно до ст. 36 КВК України, 14.08.2015 року засуджений ОСОБА_5 був направлений для відбування покарання до Степанівської селищної ради (видане письмове направлення), ОСОБА_5 був зобов`язаний приступити до відбуття призначеного вироком суду покарання у вигляді громадських робіт на території Степанівської селищної ради, починаючи з 17.08.2015 року.

Будучи належним чином ознайомленим з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт,ігноруючи офіційні застереження кримінально-виконавчої інспекції, засуджений ОСОБА_5 вчинив ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт за наступних обставин.

Отримавши виклики на 28.07.2015 року, 11.08.2015 року ОСОБА_5 без поважних причин до кримінально-виконавчої інспекції не з`явився. 14.08.2015 року йому винесене письмове попередження про правові наслідки порушення умов відбування покарання, з яким він ознайомився під підпис. Незважаючи на попередження, ОСОБА_5 17.08.2015 року до відбуття покарання не приступив.

19.08.2015 року засудженому ОСОБА_5 повторно винесено попередження про правові наслідки порушення умов відбування покарання, з яким він ознайомився під розпис. Крім того, ОСОБА_5 без поважних причин не з`явився на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції 25.08.2015 року.

ОСОБА_5 , ігноруючи вимоги вироку суду та кримінально-виконавчого законодавства, незважаючи на попередження при ознайомленні з умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт, з метою ухилення від покарання, встановленого вироком суду, порушив встановлений законом порядок та умови відбуття покарання, до селищної ради для відбування громадських робіт не з`явився, таким чином, ухилившись від відбуття покарання.

У відповідності до ч. З ст. 40 Кримінально-виконавчого кодексу України, ухиленням від відбування покарання у вигляді громадських робіт є, зокрема, невиконання встановлених обов`язків, порушення порядку та умов відбування покарання, невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, порушення громадського порядку.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 вчинив ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт, а саме допустив невихід на громадські роботи без поважних причин більше двох разів протягом місяця, чим порушив обов`язки, встановлені ч. І ст. 37 КВК України для засуджених до громадських робіт, а також порядок та умови відбування призначеного покарання.

Таким чином, ОСОБА_5 систематично порушував порядок та умови відбування покарання, ухилявся від його відбування, на вжиті інспекцією заходи впливу щодо запобігання порушенням чинного законодавства не реагував. Поважних причин, за наявності яких ОСОБА_5 не міг відпрацьовувати громадські роботи, останній не мав.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину фактично не визнав, пояснивши, що вироком суду від 12 червня 2015 року він був засуджений за ч.1 ст. 185 КК України до 80 годин громадський робіт за крадіжку електродвигуна ФОП « ОСОБА_6 ». Після вироку суду він працював у господаря на олійниці, відшкодовуючи завдану крадіжкою шкоду, тому не міг відбувати громадські роботи. У відповідності з вироком суду він був ознайомлений з умовами та порядком відбування покарання, 14 серпня 2015 року отримав направлення до селищної ради для постановлення на облік для відбування громадських робіт, однак прибув до селищної ради з запізненням 28 серпня 2015 року. Від громадських робіт він не ухилявся, 28 серпня 2015 року 1 день громадських робіт відробив.

Не дивлячись на фактичне невизнання своєї вини самим обвинуваченим, суд вважає, що вина обвинуваченого підтверджується зібраними по справі доказами.

З копії вироку Сумського районного суду Сумської області від 12.06.2015 року вбачається, що ОСОБА_5 визнаний винним та засуджений за ч. І ст. 185 КК України до 80 годин громадських робіт ( ар. с. 10).

Копія вироку була вручена ОСОБА_5 , якому роз`яснений зміст вироку, порядок та умови відбування громадських робіт, наслідки ухилення від виконання вироку суду.

Отримавши виклики на 28.07.2015 року, 11.08.2015 року ОСОБА_5 без поважних причин до кримінально-виконавчої інспекції не з`явився. Вжитими заходами ОСОБА_5 був доставлений до КВІ 14 серпня 2015 року і в той же день попереджений про відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт за ч. 2 ст. 389 КК України ( ар. с.16).

З письмового пояснення ОСОБА_5 від 14 серпня 2015 року вбачається, що причину своєї неявки до КВІ 27 липня 2015 року він пояснив відсутністю коштів на проїзд ( ар.с.15).

З письмового пояснення ОСОБА_5 від 19 серпня 2015 року вбачається, що причину своєї неявки до КВІ 11 серпня 2015 року він пояснив несприятливими погодними умовами( дощ) і зобов`язався почати відбувати громадські роботи в Степанівській селищній раді 20 серпня 2015 року ( ар. с. 17).

З копії попередження від 19 серпня 2015 року вбачається, що ОСОБА_5 був повторно повідомлений про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт за ч. 2 ст. 389 КК України, що підтверджується його особистим підписом ( ар. с.16).

14 серпня 2015 року у відділенні кримінально-виконавчої інспекції ОСОБА_5 був ознайомлений з порядком та умовами відбування кримінального покарання у виді громадських робіт, попереджений про кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України за ухилення від відбування покарання. Крім того, ОСОБА_5 роз`яснені обов`язки засудженого до громадських робіт, встановлені статтею 37 Кримінально-виконавчого кодексу України, зокрема, обов`язок додержуватися встановлених відповідно до законодавства порядку і умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначених для засуджених об`єктах і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, з`являтися за викликом до кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції. ОСОБА_5 також роз`яснено, що поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють засудженого можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.

Та обставина, що ОСОБА_5 був ознайомлений з порядком та умовами відбування громадських робіт, був попереджений про кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України за ухилення від відбування покарання, підтверджується підпискою засудженого ОСОБА_5 ( ар. с. 11) і не оспорюється ОСОБА_5 .

З копії постанови Білопільського міжрайонного відділення кримінально - виконавчої інспекції від 14 серпня 2015 року вбачається, що ОСОБА_5 зобов`язаний з`являтися на реєстрацію до КВІ на підставі ст. 13 Кримінально-виконавчого Кодексу України - у кожен другий та четвертий вівторок кожного місяця. Постанова була оголошена ОСОБА_5 під розпис, що не заперечував в судовому засіданні і сам ОСОБА_5 ( ар. с. 12).

Свідок ОСОБА_7 пояснив суду, що він працює землевпорядником Степанівської селищної ради Сумського району і за розпорядженням Степанівского селищного голови був визначений контролюючим відбування громадських робіт ОСОБА_5 , який прибув до сільської ради 28 серпня 2015 року з направленням, датованим 14 серпня 2015 року. У відповідності з направленням, що надав ОСОБА_5 , він повинен був приступити до відбування громадських робіт 17 серпня 2015 року, однак причин порушення не пояснив. 26 серпня 2015 року за запит КВІ він повідомив кримінально - виконавчу інспекцію про те, що ОСОБА_5 станом на 26 серпня 2015 року для відбування громадських робіт не прибув. Прибувши лише 28 серпня 2015 року ОСОБА_5 відробив 4 години громадських робіт і більше не з`являвся.

Свідок ОСОБА_8 пояснив суду, що в липні-серпні 2015 року він працював начальником Білопільського міжрайонного відділення кримінально-виконавчої інспекції. ОСОБА_5 , будучи засудженим до громадських робіт, не з`являвся за викликами до КВІ і КВІ вимушена була вживати заходи щодо доставляння його до КВІ. 14 серпня 2015 року ОСОБА_5 було ознайомлено з порядком відбування громадських робіт і видано направлення до Степанівської селищної ради, де він повинен був відбувати покарання. Однак ОСОБА_5 сказав, що він вже відпрацював на олійниці і більше відробляти не буде.

Таким чином, вина обвинуваченого в судовому засіданні встановлена в повному обсязі, а фактичне невизнання своєї вини самим обвинуваченим суд розцінює як обрану ним форму захисту.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 2 ст. 389 КК України, оскільки він, будучи засудженим вироком суду до громадських робіт, ухилявся від виконання покарання у вигляді громадських робіт.

При призначенні покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, який в цілому задовільно характеризується, пом*якшуючі відповідальність обставини щиро розкаявся у скоєному, матеріальна шкода відсутня.

З врахуванням зазначених обставин суд вважає за необхідне призначити покарання у виді арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323,324 КПК України, суд

П Р И Г О В О Р И В :
ОСОБА_5 визнати винним за ч.2 ст. 389 КК України і призначити йому покарання у виді 3 місяців арешту.

На підставі ст. 71 КК України до даного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Сумського районного суду Сумської області від 12 червня 2015 року, яким ОСОБА_5 засуджений за ч. ст. 185 КК України до 80 годин громадських робіт, з розрахунку відповідності 1 дню арешту 8 годин громадських робіт, і остаточно визначити покарання у виді 3 місяців 5 днів арешту.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Сумський районний суд Сумської області протягом 30 діб з дня його проголошення.

Суддя