Справа № 296/7080/15-к
У Х В А Л А
про призначення судового розгляду

24 липня 2015 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ;

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0003029 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Житомира, освіта середня-спеціальна, не працюючий, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 29.11.2010 року вироком Богунського районного суду м. Житомира за ч. 2 ст. 307 КК України на 5 років позбавлення волі; 27.10.2014 року вироком Богунського районного суду м. Житомира за ч. 1 ст. 309 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України,

встановив:

30.06.2015 року до Корольовського районного суду м. Житомира надійшов затверджений обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 13.06.2015 р. ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується 09.08.2015 р.

В підготовчому судовому засіданні прокурор прохав призначити провадження до судового розгляду, вважає, що обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст. 291 КПК України, підстав для закриття провадження або внесення подання про визначення підсудності немає. Крім того, прокурор вказав про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою на 60 днів, оскільки, на переконання прокурора, підстави для застосування до останнього виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відпали, а отже наявні визначені ст. 177 КПК України ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою вказаної статті.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, його захисника, які не заперечували проти призначення справи до судового розгляду, вивчивши обвинувальний акт та додатки до нього, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.

Угод про визнання винуватості у порядку ст.ст. 468-475 КПК України не надійшло. Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено, дане кримінальне провадження підсудне Корольовському районному суду м. Житомира.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник звернулися до суду з клопотанням про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під варти на більш м`який вид запобіжного заходу, а саме домашній арешт.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , суд виходить з наступного.

Згідно із ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд, за клопотанням учасників судового провадження, має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

При вирішенні заявленого прокурором клопотання судом враховуються положення ст. 178 КПК України, згідно з якими суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, визначені даною статтею, зокрема, те, що обвинувачений ОСОБА_4 не працює, раніше неодноразово судимий, інкримінований умисний тяжкий злочин вчинив під час іспитового строку, що вказує на його схильність до вчинення злочинів, матеріали справи не вказують на наявність захворювань у обвинуваченого, які б унеможливлювали його перебування під вартою.

Суд також враховує, що на даний час недопитані обвинувачений та свідки, на яких обвинувачений може вплинути, докази в судовому засіданні не перевірені в повному обсязі, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про те, що зміна запобіжного заходу на інший, не пов`язаний з триманням під вартою, не буде відповідати меті застосування запобіжних заходів.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відпали, а відтак існує реальна необхідність у продовженні такого строку, а отже клопотання прокурора є обґрунтованим та обвинуваченому ОСОБА_4 слід продовжити строк тримання під вартою на 60 днів.

Керуючись ст.ст. 177, 314-316 КПК України суд, -

ухвалив:

Підготовче судове засідання у кримінальному провадженні №0003029 по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України, закінчити.

Прийняти до провадження кримінальне провадження №0003029 по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України та призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі №1к приміщення Корольовського районного суду м. Житомира на 11 годин 00 хвилин 05 серпня 2015 року.

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника про зміну виду запобіжного заходу з тримання під варти на домашній арешт - відмовити

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 тримання під вартою продовжити на 60 днів, а саме до 22 вересня 2015 року (включно).

В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, захисника, свідків.

Ухвала суду є остаточною, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя ОСОБА_1

.