Справа № 456/1453/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/75/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2016 року, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:
Головуючого-судді : - ОСОБА_2

суддів : - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі : - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові матеріали провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05.11.2015 року, -
за участю прокурора : - ОСОБА_7

захисника : - ОСОБА_8

обвинуваченого : - ОСОБА_6

в с т а н о в и л а :
Цим вироком:
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, тимчасово не працюючого, розлученого, військовозобов`язаного, раніше не судимого, -

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 125, ч.1 ст. 186, ч.1 ст. 263, ч. 1 ст. 115 КК України та призначено йому покарання :

- за ч. 2 ст. 125 КК України на строк 6 (шести) місяців арешту;

- за ч.1 ст. 186 КК України на строк 3 (трьох) років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 263 КК України на строк 3 (трьох ) років позбавлення волі;

- за ч.1 ст. 115 КК України на строк 9 (дев`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України остаточно призначено покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та обрано остаточну міру покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишено попередній тримання під вартою, відбуття покарання рахувати з часу затримання, тобто з 13.01.2014 року.

По кримінальному провадженні вирішено питання судових витрат та речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_6 02.12.2013 року близько 19 год., знаходячись по вул. Морозенка в м. Стрий Львівської області під час словесного конфлікту з ОСОБА_9 , який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс йому 1 удар ногою у взутті по лівій нозі ОСОБА_9 , схопив рукою за перший палець лівої кисті і став його викручувати, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді садна лівої ноги та рентгенологічно підтвердженого перелому нігтьової фаланги першого пальця лівої кисті, які у відповідності до висновку судово-медичної експертизи №548, від 16.12.2013 року відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Таким чином, дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст. 125 КК України.

Крім цього, ОСОБА_6 , 13.01.2014 року близько 15 год., перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , наніс ОСОБА_10 , який спав на ліжку, 1 удар ножем в ліву частину верхньої ділянки спини, чим спричинив згідно висновку експерта №11 від 06.02.2014 року тілесні ушкодження у вигляді одного наскрізного колото-різаного ушкодження з подальшим ушкодженням м`язів шиї та ушкодженням загальної сонної артерії, яке могло утворитись від дії гострого плоского колюч ріжучого знаряддя, типу клинка ножа, який мав лезо та обуху (підтверджено медикокриміналістичною експертизою та судово-гістологічною експертизою). Згідно проведеного зондування ходу раневого каналу було встановлено, що він проходить ззаду наперед, зліва-направо, незначно дещо знизу вверх. Дане ушкодження перебуває в прямому причинному зв`язку із настанням смерті. Локалізація ушкодження та причина смерті, яка була встановлена в ході судово-медичної експертизи, не виключено, що потерпілий ОСОБА_10 деякий час міг вчиняти певні дії (тобто рухатись), даний факт залежить від індивідуальних особливостей організму. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_10 помер. Таким чином, дії ОСОБА_6 , органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 115 КК України.

Крім цього, ОСОБА_6 , 13.01.2014 року близько 15 год. 30 хв., керуючись прямим умислом та корисливим мотивом, спрямованим на відкрите викрадення чужого майна, перебуваючи в приміщенні квартири ОСОБА_11 , в АДРЕСА_3 , відкрито викрав в ОСОБА_12 , яка на той час там перебувала в гостях, залишила в квартирі свої речі, її два мобільні телефони марки LG та Нокіа вартістю по 100 грн., металеві гривні 10 гривень, завдавши матеріальних збитків на загальну суму 210 гривень. Таким чином, дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 186 КК України.

Крім цього, ОСОБА_6 незаконно зберігав за місцем свого проживання в кімнаті літньої кухні, що відноситься до житлового будинку АДРЕСА_1 14 набоїв калібру 7.62 мм, 5 набоїв до гвинтівки, 10 спеціальних набоїв невстановленого взірця, які 13.01.2014 року були вилучені працівниками міліції при проведенні огляду місця події, і такі згідно висновку експерта №5/35 від 20.01.2014 року надані чотирнадцять патронів калібру 7,62*39 мм до автоматів системи Калашникова та його модифікацій (АК, АКМ, КАМС), самозарядних карабінів СКС, ручних кулеметів (РПК, РПКС) є боєприпасами до вогнепальної нарізної зброї. Патрони до стрільби придатні. П`ять патронів калібру 7,62*39 мм до гвинтівок (карабінів) Мосіна, СТВ, СВД кал. 7,62 мм та кулеметів ПК є боєприпасами до вогнепальної нарізної зброї. З них чотири патрони до стрільби придатні, один несправний і до проведення пострілів непридатний. Надані десять холостих патронів до автомата системи Калашникова калібру 5,45 мм до категорії боєприпасів не відносяться. Патрони до стрільби придатні. Таким чином, органом досудового розслідування дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.1 ст. 263 КК України.

Не погоджуючись із прийнятим судом рішенням, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить виправдати його за ч.1 ст. 115 КК України. мотивує це тим, що судом першої інстанції не було взято до уваги його покази, що він не вчиняв кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.
Зазначає, що свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_12 його оговорили щодо вчиненого ним вбивства потерпілого ОСОБА_10 , очевидців події не було, а також не виявлено на його одязі слідів крові потерпілого.
Інші епізоди вчинених ним кримінальних правопорушень за ч.2 ст. 125, ч.1 ст. 186, ч.1 ст. 263 КК України визнає.
Заслухавши доповідь судді, виступ обвинуваченого ОСОБА_6 , та його захисника ОСОБА_14 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечив апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така до задоволення не підлягає виходячи з наступного.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні суду першої інстанції вину не визнав за ч. 1 ст. 115 КК України, за ч.2 ст. 125, ч.1 ст. 186, ч.1 ст. 263 КК України вину визнав.

По епізоду за ч. 2 ст. 125 КК України пояснив, що у нього виник конфлікт з ОСОБА_9 точної дати не пригадує. ОСОБА_9 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння не пускав до хати молоду дівчину. Такий почав йому хамити, ображати нецензурними словами, бажав, щоб він вдарив дівчину. Тому він заступився за дівчину, наніс удар ОСОБА_9 .

По епізоду за ч.1 ст. 186 КК України пояснив, що не пригадує точної дати як взяв собі на зберігання телефони, які належали ОСОБА_12 .. Наміру продавати їх не мав. Він прийшов до квартири ОСОБА_15 , щоб помститися йому, так як він раніше наніс йому удар. На той час ОСОБА_16 спав, тому зрозумів, що розмови з ним не вийде, тому взявши телефони пішов геть. На той час він не знав, кому належать такі телефони.

По епізоду за ч. 1 ст. 263 КК України пояснив, що колекціонував бойові набої та патрони, тому зберігав їх у себе. Деякі набої він знайшов, дозволів на зберігання набоїв не мав, як і не мав документів на носіння та зберігання зброї. Він не знав, що патрони не можна зберігати. Патрони виявили в нього за місцем проживання під час обшуку.

По епізоду за ч. 1 ст. 115 КК України пояснив, що 13.01.2014 року близько 11 год., коли зайшов до квартири ОСОБА_10 . Там він для того щоб почистити яблука взяв ножа. В той час на кухню зайшла ОСОБА_17 та ОСОБА_12 . В кімнаті на ліжку спав ОСОБА_10 , він підійшов з ножем, яким чистив яблука і намагався розбудити його, потрогав його, та той спав. Знову він прийшов до хати через 25 хв, ОСОБА_16 продовжував спати. В кімнаті нікого не було. Згодом ОСОБА_17 вискочила з хати і кудись побігла. Він вийшов з кімнати і через 25 хв. повернувся, однак ОСОБА_18 , далі спав в такій самій позі. Коли він виходив захопив телефон в цілях збереження. ОСОБА_10 , колись хотів його вбити, однак наміру помститися йому не було. Ножі він з собою не приносив, взяв його на кухні. В рукавицях не був. Ножа біля ОСОБА_19 не бачив і об рукав куртки не витирав. Того дня він випив 100 грам горілки.

Незважаючи на визнання вини обвинуваченим, його винуватість доводиться здобутими доказами по справі, яким суд першої інстанції надав віри, а саме:

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, крім повного визнання вини :

- поясненнями потерпілого ОСОБА_9 , даними в порядку відеоконференц зв`язку, про те, що ОСОБА_6 є його сусідом. 02.12.2013 року близько 19 год. по вул. Морозенка в м. Стрий під час словесного конфлікту з ОСОБА_6 , останній наніс йому удар;

- показами свідка ОСОБА_20 , про те, що 02.12.2013 року близько 19 год. по вул. Морозенка в м. Стрий вийшовши на подвір`я побачила словесну суперечку ОСОБА_9 з ОСОБА_6 , під час якої останній взяв прут та наніс удар ОСОБА_9 ;

- висновком судово-медичної експертизи №548 від 16.12.2013 року згідно з яким у ОСОБА_9 були виявлені садна лівої ноги, рентгенологічно підтверджено закритий перелом нігтєвої фаланги першого пальця лівої кисті, які утворились від дії твердих предметів, можливо і при події 02.12.2013 року і відносяться: садна до легкого тілесного ушкодження, закритий перелом нігтєвої фаланги першого пальця лівої кисті до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я (т.3 а.с. 50);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 14.01.2014 року та фото-таблиці до нього, яким встановлено, що потерпілий ОСОБА_9 детально розповів та показав, як 02.12.2013 року близько 19 години, по АДРЕСА_4 , під час словесного конфлікту., який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, ОСОБА_6 умисно наніс йому один удар ногою у взутті по лівій нозі та схопив рукою за перший палець лівої кисті і став його викручувати, чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді садна лівої ноги та перелому нігтьової фаланги першого пальця лівої кисті (т.1 а.с. 64-66);

У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України, крім повного визнання вини :

- поясненнями потерпілої ОСОБА_21 , яка суду пояснила, що 13.01.2014 року між 14 год. та 15 год. з квартири ОСОБА_17 обвинувачений відкрито викрав її два мобільні телефони марки «LG» та «Нокіа» вартістю по 100 грн. та металеві гривні в сумі 10 грн., які вона залишила на тумбочці, за тих обставин, на які вона вказала по епізоду за ч.1 ст. 115 КК України.

- поясненнями свідка ОСОБА_11 , яка суду пояснила, що 31.01.2014 року до неї в гості прийшла ОСОБА_12 . Близько 15 год. зайшов ОСОБА_6 , який за обставин вказаних при дачі показів по епізоду за ч. 1 ст. 115 КК України, з тумбочки відкрито викрав два мобільні телефони марки «LG» та «Нокіа» вартістю по 100 грн. та металеві гривні в сумі 10 грн. та поклав собі в кишеню.

- протоколом огляду предметів від 14.03.2014 року, та постановою про визнання речовими доказами від 19.03.2014 року, згідно яких вбачається, що по місцю проживання ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено мобільні телефони марки "LG" та "Нокіа", які належать ОСОБА_12 та згідно розписки від 19.03.2014 року передані їй на зберігання (том. 1 а.с. 142, 146-148).

У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, крім повного визнання вини :

- протоколом огляду предметів від 14.03.2014 року та постановою про визнання речовими доказами від 19.03.2014 року, згідно яких вбачається, що по місцю проживання ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено чотирнадцять патронів калібру 7,62*39 мм., п`ять патронів калібру 7,62*53 мм. до гвинтівки, десять спеціальних набоїв невстановленого взірця (том.1 а.с. 142, 146-147, 149);

- висновком експерта №5/35 від 20.01.2014 р. надані чотирнадцять патронів калібру 7,62*39 мм до автоматів системи Калашнікова та його модифікації (АК, АКШ АКМС), самозарядних карабінів СКС, ручних кулеметів (РПК, РПКС) є боєприпасами її вогнепальної нарізної зброї. Патрони до стрільби придатні. Надані п`ять патронів калібри 7,62*53 мм. до гвинтівок (карабінів) Мосіна, СВТ, СВД кал. 7,62 мм. та кулеметів ПК є боєприпасами до вогнепальної нарізної зброї. З них чотири патрони до стрільби придані один патрон несправний і до проведення пострілів непридатний. Надані десять холостих патронів до автомата системи Калашнікова калібру 5,45 мм. до категорії боєприпасів не відносяться. Патрони до стрільби придатні (том 1 а.с.21-25).

У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, не дивлячись на його заперечення вини, винуватість стверджена :

- показами потерпілої ОСОБА_12 , яка суду пояснила, що до випадку, який стався 13.01.2014 року обвинуваченого не знала. 13.01.2014 року вона була в гостях ОСОБА_11 , чоловік (співмешканець) ОСОБА_11 . ОСОБА_10 ліг спати. В той час в квартиру зайшов обвинувачений і запитав в ОСОБА_17 , де ОСОБА_10 обвинувачений був з ножем, який притулив до ОСОБА_19 , вона просила обвинуваченого не робити цього. Тоді ОСОБА_6 повернувся до неї і сказав, щоб вона сіла і мовчала. Тоді, він пішов в кухню взяв самий більший ніж. Після чого пройшов повз неї до ОСОБА_19 , який спав, вона «вилетіла» з квартири відштовхнувши ОСОБА_22 .. Коли заспокоїлась, пройшло близько 2 год., пішла до квартири ОСОБА_23 , де вже була міліція. Попросила ОСОБА_23 винести мобільний телефон, однак та сказала, що ОСОБА_6 забрав їх та повідомила, що ОСОБА_16 вбитий. Ще казала, що обвинувачений з сокирою літав по хаті. Алкоголь вони не вживали. ОСОБА_24 прикладав ніж до плеча ОСОБА_16 , це був ніж з яким він зайшов. З кухні ОСОБА_6 повернувся з двома ножами, під час цього нічого не говорив;

- показами свідка ОСОБА_11 , яка суду пояснила, що до випадку, який стався 13.01.2014 року обвинуваченого не знала. 13.01.2014 року до неї прийшла її знайома ОСОБА_12 . Близько 15 год. в квартиру зайшов ОСОБА_6 з ножем і кричав, де ОСОБА_19 . В цей час вона була на кухні, готувала їсти. Перед цим, її чоловік ОСОБА_10 прийшов з роботи і пішов відпочити, ліг спати. При цьому він був випившим. До ОСОБА_6 вона почала кричати, чого той ходить з ножем по хаті. ОСОБА_24 був випившим. Він запитав про те, хто є в хаті, вона відповіла, що вона, ОСОБА_25 і ОСОБА_19 . Тоді ОСОБА_24 , вибравши найбільший ніж пішов до кімнати, де лежав ОСОБА_18 .. Після цього, вона вилетіла на вулицю з телефоном, щоб зателефонувати до рідної сестри ОСОБА_26 попросити допомоги, однак та її відмовила, сказала телефонувати в міліцію. За нею також вибігла ОСОБА_27 . Вона шукала сусідів, однак сусідка викликала працівників міліції. Коли приїхали працівники міліції, ОСОБА_16 був мертвий. ОСОБА_24 погрожував їй. ОСОБА_28 просила обвинуваченого не чинити нічого поганого, однак він взяв два ножі в руки. Побачивши таке ОСОБА_25 втекла. Стверджує, що ОСОБА_29 різав ОСОБА_15 від шиї до живота. Однак не бачила як різав, бачила вже труп, який лежав на дивані. Нанесення удару вона не бачила. Коли ОСОБА_24 повернувся вона сиділа біля покійного, він забрав телефони ОСОБА_28 ніж лежав біля ОСОБА_16 , вона туди його поклала попередньо витягнуши його з тіла ОСОБА_19 , який лежав на правому боці. ОСОБА_24 був в коричневій курточці тим ножем він витер кров об куртку, тобто того ножа який вона витягнула з тіла ОСОБА_19 ;

- показами свідка ОСОБА_30 , яка суду пояснила, що обвинуваченого бачить другий раз. До неї 13.01.2014 року забігла сусідка і сказала, що у ОСОБА_17 вбили ОСОБА_19 і попросила викликати швидку. Тоді прийшла ОСОБА_17 і дуже плакала, що ОСОБА_19 помирає і вона повторно викликала швидку та повідомила, що людина помирає. Телефонувала з магазину «Акорд», в якому працює. Після цього, ОСОБА_17 повідомила, що у ОСОБА_19 «пернули» ножем, хто таке вчинив не повідомила. ОСОБА_17 не була в стані алкогольного сп`яніння;

- показами свідка ОСОБА_31 , яка суду пояснила, що обвинуваченого бачить вдруге. 13.01.2015 року до неї зателефонувала сестра ОСОБА_17 та повідомила, що ОСОБА_16 вбили. Вона сказала, щоб та викликала швидку та міліцію, але вона до неї не поїде. Про обставини смерті ОСОБА_15 їй не відомо. Сестра під час слідства повідомила, що ОСОБА_19 вбив ОСОБА_32 ;

- протоколом огляду місця подій від 13.01.2014 року з фототаблицями квартири АДРЕСА_3 , де на ліжку було виявлено труп ОСОБА_10 , біля якого лежав ніж з пластмасовою ручкою, який був вилучений з місця подій ( том. 2 а.с.6-17);

- лікарським свідоцтвом про смерть №11, від 14.01.2014 року, згідно з яким ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 від отриманих ушкоджень внаслідок контакту з гострим предметом ( том. 2 а.с. 41);

- висновком експерта №11 від 06.02.2014 року, за яким на тілі трупа ОСОБА_10 було виявлено одне наскрізне колото різане ушкодження з подальшим ушкодженням м`язів шиї та ушкодженням загальної сонної артерії, яке могло утворитись від дії гострого плоского колючо-різучого знаряддя, типу клинка ножа, який мав лезо та обух (підтверджено медико криміналістичною експертизою та судово-гістологічною експертизою). Згідно проведеного зондування ходу раневого каналу було встановлено, що він проходить ззаду наперед, зліва направо, незначно дещо знизу вверх. Дане ушкодження перебуває в прямому причинному зв`язку із настанням зі смертю. Причиною смерті стала травма кровоносних судин на рівні шиї (загальної сонної артерії), яка в свою чергу призвела до гострої зовнішньо-внутрішньої крововтрати, що підтверджується малокрівям внутрішній органів (згідно даних судово-гістологічної експертизи). Враховуючи локалізацію ушкодження та причину смерті, яка була встановлена в ході проведення судово-медичної експертизи, не виключено, що потерпілий ОСОБА_10 деякий час міг вчиняти певні дії (тобто рухатись), проте категорично вказати точний час не представляється можливим, оскільки даний час залежить від індивідуальних особливостей організму;

- висновком експерта №178-179/2014 року від 27.01.2014 року, за яким у ОСОБА_10 були крововиливи в м`яких тканинах шиї навколо ушкодження артерій з ознаками при життєвості. Малокрів`я органів. Гостра емфізема легень. Жировий гепатоз» ( том. 2 а.с.51);

- висновком експерта №15/2014-мк від 24.01.2014 року, за яким на клапті шкіри від трупа ОСОБА_10 було виявлено : одне наскрізне колото-різане ушкодження, яке утворилось від дії гострого плоского колюче-ріжучого знаряддя, типу клинка ножа, який мав лезо та обух. Будь-яких включень в ділянці ушкодження та на клапті шкіри виявлено не було (т. 2 а.с. 52-55);

- висновком експерта №172/2014-т від 17.01.2014 року, за яким в крові та сечі з трупа ОСОБА_10 виявлено етиловий спирт і кількості : в крові 2,20 % проміле, в сечі 3,19 % проміле ( т. 2 а.с. 56);

- висновком експерта №49/2014-ім від 15.01.2014 року, за яким кров від трупа ОСОБА_10 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0 ( том 2 а.с. 57-58);

- висновком експерта №14 від 14.01.2014 року, за яким у ОСОБА_33 виявлені: забійно рвана рана тім`яної ділянки голови та осадження шкіри лівого коліна по боковій поверхні, які утворилися від дії тупих предметів, твердих, предметів, можливо як від удару так і при ударі до таких і по утворенні можуть відповідати більше п`яти діб до моменту огляду. Тілесних ушкоджень на обличчі ОСОБА_33 , не виявлено ( т.2 а.с. 60);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 14.01.2014 року, за яким ОСОБА_11 впізнала ОСОБА_6 , як такого який 13.01.2014 року заходив в її квартиру з ножем (т.2 а.с. 109-111);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 14.01.2014 року, за яким ОСОБА_12 впізнала ОСОБА_6 , як такого який 13.01.2014 року зайшов до квартири ОСОБА_11 та з ножем підходив до ОСОБА_16 , прикладаючи ножа до нього спини (т. 2 а.с. 112-114);

- висновком експерта №57/2014-ім від 14.01.2014 року згідно якого кров від трупа ОСОБА_10 , відноситься до групи ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою AB0. Кров ОСОБА_6 відноситься до групи ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою AB0. В слідах на відрізку напівсинтетичної тканини з нерівними краями (по постанові "вирізка тканинної наволочки") світло-синього кольору (об`єкт №1), відрізку байкової напівсинтетичної тканини з нерівними краями (по постанові "вирізка тканини із покривала ковдри) зеленого кольору (об`єкти №№2,3), відрізку покривала з нерівними краями червоного кольору (об`єкти №№4,5,6), - всі вилучені під час огляду місця події, виявлена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В, яка може походити від будь-якої особи з такою ж груповою характеристикою крові за ізосерологічною системою AB0. В тому числі і від потерпілого ОСОБА_10 і від підозрюваного ОСОБА_6 . В слідах на наволочці та її фрагменті (об`єкти №№7,8,9,10,11), вилученій під час огляду місця події, виявлена кров людини та антиген А, що не виключає можливості походження виявленої крові від будь-якої особи з групою крові А і ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою AB0, в тому числі потерпілого ОСОБА_10 і від підозрюваного ОСОБА_6 ( том. 2 а.с. 163-168);

- висновком експерта №4/72 від 18.03.2014 року, згідно якого на ножі вилученого 13.01.2014 році при ОМП з квартири АДРЕСА_2 слідів рук не виявлено (том.1 а.с. 99-104);

- актом судового психіартичного експерта №37 від 12.03.2014 року ОСОБА_6 не перебував у тимчасовому чи іншому хворобливому стані психічної діяльності, але також виявляв гіпоманіакальний синдром афективного розладу з монополярним перебігом. Наявні у нього психічні порушення мнестичної та емоційно-вольової сфери мали значний вплив в період інкримінованих йому дій на адекватну оцінку ситуації, усвідомлення власного місця та ролі в цій ситуації та привели до зниження контролю своєї поведінки та здатності її регулювати. Тому ОСОБА_6 , в період інкримінованих йому дій не повною мірою міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. На даний час ОСОБА_6 психічним захворюванням не страждає. Наявні у нього психічні порушення не досягають рівня психічної хвороби чи недоумства, тому не позбавляють його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Питання осудності не відноситься до компетенції судово-психіатричної експертизи ( т. 1 а.с.92-95).

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.

Згідно з п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Судом першої інстанції вірно не взято до уваги твердження обвинуваченого про те, що він не мав умислу на вбивство потерпілого, оскільки такі доводи є непереконливі, виходячи з наступного.

Відповідно до закону (ст. ст. 24, 115 КК України) для обвинувачення в умисному вбивстві необхідно встановити, що винна особа, вчиняючи протиправні дії, передбачала настання смерті потерпілого і внаслідок цих дій бажала чи свідомо припускала настання такого наслідку.

Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду №2 від 07.02.2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» передбачено, що суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003р. №2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», умисне вбивство без кваліфікуючих ознак, передбачених ч.2 ст. 115 КК України, а також без ознак, передбачених статтями 116-118 КК України, зокрема в обопільній сварці чи бійці або з помсти, ревнощів, інших мотивів, викликаних особистими стосунками винного з потерпілим, підлягає кваліфікації за ч.1 ст.115 КК України.

Для спростування показів обвинуваченого, в яких містяться, суперечності, нібито ОСОБА_16 , колись намагався вбити ОСОБА_6 , а той не мав наміру мститись (покази обвинуваченого), судом першої інстанції взято до уваги покази свідка ОСОБА_11 та потерпілої ОСОБА_12 , які вказали, що одразу з приходом в квартиру ОСОБА_6 шукав ОСОБА_10 з ножем, схилявся до такого, прикладав йому ножа до горла, поводив себе агресивно.

У тому випадку, коли визначальним у поведінці особи було бажання спричинити шкоду потерпілому (розправитися) набувають протиправного характеру і мають розцінюватись на загальних підставах.

Судом першої інстанції встановлено, що обвинувачений з достатньою силою наніс удар ножем потерпілому з подальшим ушкодженням м`язів шиї та ушкодженням загальної сонної артерії, що є життєво важливим органом, і свідчить, що обвинувачений не лише усвідомлював, а й передбачав настання його смерті, тобто діяв з умислом на позбавлення такого життя.

Крім цього судом першої інстанції, встановлено, що причиною вбивства був незначний конфлікт, який виник на побутовому рівні, смерть потерпілого настала внаслідок одного наскрізного колоторізаного ушкодження з подальшим ушкодженням м`язів шиї та ушкодженням загальної сонної артерії, яке могло утворитись від дії гострого плоского колючо-різучого знаряддя, типу клинка ножа, який мав лезо та обух. Дане ушкодження перебуває в прямому причинному зв`язку із настанням зі смертю.

Тобто, виходячи з локалізації, характеру, ступеня тяжкості та механізму утворення тілесних ушкоджень, а також характер, хронологія і послідовність дій обвинуваченого, а також об`єктивна спроможність дорослої осудної (протилежного не встановлено) людини оцінювати життєву ситуацію, на думку суду, дає підстави вважати, що ОСОБА_6 дійсно вчинив злочин умисно. Сила та напрям завданого обвинуваченим удару ножем, стан потерпілого, неможливість адекватного захисту від таких дій, вказують на те, що ОСОБА_6 усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, тобто діяв з прямим умислом.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно в судовому засіданні належно дослідженими доказами по справі встановлено, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення з мотиву злості та агресії, які в тому числі, викликав і стан алкогольного сп`яніння та прийшов до правильного переконання, що умисел на вчинення вбивства потерпілого у обвинуваченого виник під час давнього конфлікту з ним, за умови якого у обвинуваченого малися тілесні ушкодження, що вище встановлено висновком експерта.

Поєднання обставин, обстановки та умов, за яких було вчинено вбивство ОСОБА_10 дає підстави вважати, що вчинення такого було викликане бажанням ОСОБА_6 вчинити розправу над потерпілим.

В своїй апеляційній скарзі апелянт зазначає, що його у вбивстві потерпілого ОСОБА_10 оговорили свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а інших доказів його вини в цьому вбивстві немає.

Такі доводи апелянта на думку колегії суддів є безпідставними, оскільки вони спростовані наведеними вище доказами, яким суд першої інстанції надав належну оцінку, а також те, що у вказаних свідків підстав оговорювати обвинуваченого не було.

Разом з тим,колегія суддів знаходить, що мотив на вбивство потерпілого ОСОБА_10 у обвинуваченого ОСОБА_6 був, так як при розгляді цього провадження апеляційним судом обвинувачений заявив, що раніше до дня події ОСОБА_10 наніс йому удар по голові, від якого він втратив свідомість, після чого лікувався в домашніх умовах.

В день події, як він зазначив, мав намір вияснити у потерпілого ОСОБА_10 за що він його побив.

Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що вина ОСОБА_6 доведена повністю, адже обвинувачений умисно, протиправно заподіяв смерть потерпілому тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.115 КК України - умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, бо саме від нанесеного обвинуваченою удару виникло тілесне ушкодження у потерпілого і при цьому наявний причинний зв`язок - настання смерті потерпілого.

Разом з тим, судом першої інстанції доведено вину ОСОБА_6 за кримінальними правопорушеннями, які також вірно кваліфіковано судом першої інстанції, за якими обвинувачений також визнав її, а саме за :

- ч. 2 ст. 125 КК України, так як ОСОБА_6 02.12.2013 року близько 19 год. по вул. Морозенка, 18, в м. Стрий Львівської області умисно заподіяв ОСОБА_9 легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

- ч.1 ст. 186 КК України, так як ОСОБА_6 13.01.2014 року з квартири ОСОБА_11 , що по АДРЕСА_3 відкрито викрав чуже майно потерпілої ОСОБА_12 , а саме мобільні телефони марки LG та Нокіа вартістю по 100 грн., металеві гривні 10 гривень, завдавши матеріальних збитків на загальну суму 210 гривень.

- ч. 1 ст. 263 КК України, так як ОСОБА_6 за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 незаконно зберігав бойові припаси, а саме 14 набоїв калібру 7.62 мм, 5 набоїв до гвинтівки, 10 спеціальних набоїв невстановленого взірця.

Колегія суддів вважає, що при призначенні покарання обвинуваченому по даних кримінальних правопорушеннях суд першої інстанції дотримувався принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, ступінь його тяжкості, дані про особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.ст. 3, 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Кожна людина має невід`ємне право на життя і ніхто не може бути свавільно позбавлений життя.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому є визнання вини, а саме: за ч. 2 ст. 125, ч.1 ст. 186, ч.1 ст. 263 КК України, за ч. 1 ст. 115 КК України вину не визнав, обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння ( зі слів потерпілої, свідка та самого обвинуваченого).

При обранні виду і розміру покарання обвинуваченому суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, який раніше не судимий, вину визнав, хоча заперечив вбивство, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за характеристикою з місця проживання скарг на обвинуваченого не поступало, та прийшов до вірного переконання, що виправлення і перевиховання ОСОБА_6 можливе лише за умови реального відбування покарання у вигляді позбавлення волі, яке буде необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

За таких обставин колегія суддів вважає, що вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05 листопада 2015 року, є законним, обґрунтованим та постановлений відповідно до вимог чинного законодавства, підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05 листопада 2015 року, щодо нього без змін.
Зарахувати у строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з 13 січня 2014 року по 28 січня 2016 року із розрахунку один день за два дні позбавлення волі.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили, а обвинуваченим в цей же строк з часу отримання копії ухвали.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_34