Справа № 554/271/16-к
ВИРОК
Іменем України
Дата документу 27.01.2016
27 січня 2016 Октябрський районний суд м. Полтави у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бєкобад Ташкентського району Республіки Узбекистан, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина Узбекистану, освіта середня, не працюючого, розлученого, в силу статті 89 КК України не судимого
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, в силу статті 89 КК України не судимого
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України кожного,
В один із днів листопада 2015 року обвинувачені, скориставшись тим, що власник квартири АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 здійснив виїзд в особистих справах до Російської Федерації, розмістили у мережі Інтернет оголошення про здачу в оренду вищевказаного житла, зазначивши, що вони винайняли його у власника для власного проживання.
В подальшому, 24 листопада 2015 року, обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , діючи умисно за попередньою змовою групою осіб між собою, достовірно знаючи про відсутність у них будь-яких прав на розпорядження житлом, що знаходиться за вказаною адресою, з метою заволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживання довірою, під приводом здачі вищевказаної квартири в оренду ОСОБА_7 , повідомили останньому завідомо недостовірну інформацію про те, що вказане житло передається йому в строкове оплатне користування в повному обсязі терміном на 10 місяців та без можливості одночасної передачі в оренду іншим особам, розуміючи неможливість повністю виконати вказану домовленість, та заволоділи грошовими коштами останнього у розмірі 2600 грн., які в подальшому витратили на власні потреби, заподіявши йому матеріальної шкоди на вказану суму.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 25 листопада 2015 року, вони ж, за попередньою змовою групою осіб між собою, діючи умисно, достовірно знаючи про відсутність у них будь-яких прав на розпорядження житлом, яке знаходиться за вищевказаною адресою, з тією ж метою, шляхом обману та зловживання довірою, під приводом здачі вищевказаної квартири в оренду Аманібені ОСОБА_8 , повідомили останньому завідомо недостовірну інформацію про те, що вказане житло передається йому в строкове оплатне користування в повному обсязі терміном на 7 місяців без можливості одночасної передачі в оренду іншим особам, розуміючи про неможливість виконання вказаної домовленості, заволоділи грошовими коштами останнього у розмірі 3000 грн., які в подальшому витратили на власні потреби, заподіявши потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму.
Допитані в ході судового розгляду справи обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнали свою вину у вчиненні інкримінованого їм злочину, підтвердивши факт його скоєння за обставин, викладених вище. Щиро розкаялися у вчиненому та просили їх суворо не карати.
Оскільки обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, обвинувачені та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав за недоцільне дослідження доказів стосовно цих обставин справи.
Суд кваліфікує дії кожного із обвинувачених за ч. 2 ст. 190 КК України, оскільки вони повторно, за попередньою змовою групою осіб між собою вчинили дії, які виразилися в заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство).
Обставинами, які пом`якшують покарання кожного із обвинувачених, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують їх покарання, суд не знаходить.
Виходячи з загальних засад призначення покарання, визначених статтею 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу кожного із обвинувачених та обставини, що впливають на призначення покарання.
Зокрема, суд враховує, що кожний із обвинувачених раніше засуджувався за вчинення умисних, в тому числі аналогічних злочинів, судимість за які погашена у визначеному законом порядку, визнав свою вину у вчиненні злочину і щиро розкаявся в цьому, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність тих, які його обтяжують, характеристику їх особи, їх соціальний статус, і вважає за необхідне призначити кожному із них покарання у виді штрафу, яке буде необхідним й достатнім для їх виправлення, попередження вчинення нових злочинів та соціальної реабілітації.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Процесуальних витрат і речових доказів по справі немає.
Керуючись статтями 373 та 374 КПК України, суд,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнати винними у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України кожного і призначити кожному із них покарання у виді штрафу сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.
Вирок може бути оскаржено в Апеляційний суд Полтавської області через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.
СуддяОСОБА_1