У Х В А Л А Справа № 200/5595/14-к
Провадження № 1-кс/200/2316/14
14 квітня 2014 року м. Дніпропетровськ
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у судовому засіданні у приміщенні суду у м. Дніпропетровську скаргу ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження, -
В обґрунтування своєї скарги вказав, що 06 грудня 2011 року, за його заявою про вчинення ОСОБА_6 зловживань та крадіжок фінансових ресурсів при здійсненні господарської діяльності, слідчим СВ ДМУ УМВС України у Дніпропетровській області порушено кримінальну справу № 69111191. Справу розслідували декілька слідчих, однак не змогли, на його думку навмисно, довести її до логічного завершення у вигляді притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 та інших осіб, з якими той розкрадав приватні та державні кошти, у тому числі і за допомогою утвореного ним конвертаційного центру. Потім справу отримала у провадження слідча ОСОБА_5 , яка 22 березня 2014 року закрила провадження по справі за відсутністю у діях ОСОБА_6 ознак складу злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 205 КК України. Вважає постанову про закриття кримінального провадження незаконною, так як слідча невірно оцінила дії ОСОБА_6 з шахрайства з фінансовими ресурсами, внаслідок чого помилково прийшла до висновку про відсутність у його діях ознак складу вказаних злочинів. Так, його твердження про те, що ОСОБА_6 вчинив з шахрайство з фінансовими ресурсами та крадіжку грошових коштів, ґрунтується на висновку, зробленому працівниками податкової інспекції м. Дніпропетровська (з роботи з великими платниками), згідно з яким, група осіб ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , виводили грошові кошти з підприємств та шляхом здійснення безтоварних операцій, переводили їх у готівку через конвертаційний центр приватних підприємців ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , де організатором та оператором був ОСОБА_11 . Внаслідок цього у діях ОСОБА_6 є ознаки складу злочину, передбаченого ст.ст. 190, 191 КК України. Слідча ОСОБА_5 незаконно закрила провадження по справі, тому прохає скасувати постанову про закриття провадження та зобов`язати слідчу провести розслідування у правовій площині.
У судовому засіданні скаржник підтримав свою скаргу, прохав її задовольнити у повному обсязі. Пояснення надав аналогічні її тексту. Додатково пояснив, що ОСОБА_6 , який разом із його сином був співзасновником ТОВ «Фабрика друку «Дніпро», винен йому грошові кошти, які не віддає. Його заяви про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 почасти пов`язані і з тим, що він не повертає гроші, які повинен був повернути.
Слідча у судове засідання не з`явилася, звернулася із письмовим клопотанням про розгляд справи за її відсутності. У судовому засіданні, у якому вона взяла участь, заперечувала проти задоволення скарги з тих підстав, що досудове слідство провела у обсязі, достатньому для того, щоб визначитись із відсутністю у діях ОСОБА_6 ознак складу злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 205 КК України. Так, грошові кошти, які перераховувалися з ТОВ «Фабрика друку «Дніпро» до ТОВ «Веста-2007» та ТОВ «ЛФК Груп», були зворотною фінансовою допомогою, яка повернута. Крім того, ОСОБА_6 є засновником, а не адміністратором підприємства, а тому не є суб`єктом даних злочинів. Скаржник і прокурор не заперечували проти розгляду справи за відсутності слідчого. З цих підстав скаргу розглянуто за її відсутності та винесено рішення по суті.
Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого або прокурора про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 307 КПК України, за наслідками розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування постановлюється ухвала, якою може бути скасовано рішення слідчого чи прокурора, зобов`язано припинити дію, зобов`язано вчинити певну дію, відмовлено у задоволенні скарги. Нормою ч. 3 цієї статті встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Розглянувши скаргу та надані до неї додатки, з`ясувавши думку прокурора, вважаю, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 369, 371-372, 395 КПК України, -
Скаргу ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1