Справа № 11-190/11
Справа № 11-190 2011 р.
Категорія: кримінальна
Головуючий у суді 1- ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Пасько Д.П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого-судді: Паська Д.П.

суддів: Аліфанова Ю.Б., Пікановського Б.В.

за участю прокурора: Кузьміна С.В.

підсудного ОСОБА_2

розглянула 9 березня 2011 року у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальну справу за апеляцією підсудного ОСОБА_2 на постанову Чечельницького районного суду від 22 грудня 2010 року, якою кримінальна справа по обвинуваченню

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч.ч. 3, 5 ст. 27; ч. 1 ст. 369 КК України закрита провадженням у звязку з закінченням строків давності.

Як вбачається з оскаржуваної постанови суд зазначив у ній, що він встановив, що протягом вересня-листопада 2005 року підсудний ОСОБА_2, виконуючи прохання знайомого громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4 про допомогу в отриманні фіктивних паспортів громадянки України та закордонного паспорту громадянкою ОСОБА_5, яка мала намір виїхати до ОСОБА_3, шляхом надання порад, вказівок, усунення перешкод, виступаючи в якості пособника, сприяв громадянці ОСОБА_5 в отриманні цих фіктивних паспортів та в даванні за цю послугу хабара в сумі 1000 доларів США інспектору ВГІРФО Бершадського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_6

Проаналізувавши у постанові деякі докази по справі суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому злочину, але взявши до уваги, що ОСОБА_2, як то зазначив суд, вчинив злочин невеликої тяжкості, з моменту вчинення якого минуло пять років, суд застосував до ОСОБА_2 положення п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України і звільнив його від кримінальної відповідальності, а справу закрив провадженням у звязку з закінченням строків давності.

В апеляції підсудного ОСОБА_2 ставиться питання про скасування постанови суду як незаконної, винесеної з порушеннями вимог кримінально-процесуального законодавства та неправильним застосуванням кримінального закону, при однобічності та неповноті судового слідства, а також невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи.

Апелянт вважає себе невинуватим у вчиненні злочину, який ставиться йому у вину і просить закрити кримінальну справу стосовно нього за відсутності у його діях складу злочину.

Заслухавши доповідача, виступ ОСОБА_2, який підтримав свою апеляцію, виступ прокурора, який вважає, що апеляція підлягає частковому задоволенню у звязку з порушенням судом порядку вирішення питання про закриття справи, а тому, на думку прокурора, постанова суду підлягає скасуванню, а справа направленню на новий судовий розгляд, перевіривши матеріали кримінальної справи, обговоривши доводи апелянта колегія суддів приходить до висновку, що апеляція частково обґрунтована і підлягає частковому задоволенню.

Як вбачається з протоколу судового засідання питання про закриття справи відповідно до положень ст. 282 КПК України не розглядалось, тобто суд не вислуховував з даного приводу думку учасників судового розгляду і висновку прокурора. Натомість суд провів судові дебати, під час яких ОСОБА_2 заперечував свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину і просив виправдати його, надав ОСОБА_2 останнє слово, після якого відповідно до положень ст. 320 КПК України суд видалився для постановлення вироку. Для винесення іншого документа такої процедури не передбачено.

Здійснивши такі процесуальні дії суд мав повернутися до залу судового засідання з вироком або, за відповідних обставин, поновити судове слідство, чого не зробив, а виніс постанову про закриття провадження по кримінальній справі у звязку з закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, що є істотним порушенням положень кримінально-процесуального закону і тягне скасування постанови згідно положень ст. 370 ч. 1 КПК України.

Суд проігнорував ту обставину, що у разі якщо особа заперечує проти закриття справи за нереабілітуючими підставами, то така справа не закривається, а її розгляд продовжується в загальному порядку. Не звернув увагу суд і на положення ст. 335 ч. 6 КПК України, якою встановлено, що у випадку, якщо підсудний визнається винним, але звільняється від відбування покарання, суд зазначає про це в резолютивній частині вироку, а не постанови чи іншому документі.

Крім того, в порушення положень ч. 2 ст. 2 КК України суд проігнорував ту обставину, що вина особи у вчиненні злочину може бути встановлена лише обвинувальним вироком суду, а не постановою про закриття справи. За даних умов колегія суддів не вбачає підстав для закриття справи за відсутністю складу злочину.

При новому розгляді справи вищезазначені порушення закону мають бути усунуті, судове слідство проведено згідно положень Глави 26 КПК України, у разі виникнення питання про закриття справи рішення має бути прийняте згідно положень ст. 282 КПК України, а у разі винесення вироку мають бути дотримані положення Глави 28 КПК України. Під час досудового слідства слід перевірити доводи підсудного ОСОБА_2, висунуті на свій захист та здійснена їх оцінка.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 366, 377 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляцію підсудного ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Чечельницького районного суду від 22 грудня 2010 р. про закриття провадження по кримінальній справі стосовно ОСОБА_2 у звязку з закінченням строків давності скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в той же суд але іншим суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

З оригіналом згідно: