Апеляційний суд Житомирської області
Ухвала

Іменем України

25 березня 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Романова О.В.

суддів: Єрещенка А.М., Слісарчука Я.А.

з участю прокурора: Слизькоухого В.В.

захисника: ОСОБА_1

та обвинуваченого ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу за апеляцією обвинуваченого ОСОБА_2 на постанову Богунського районного суду м.Житомира від 22 лютого 2010 року, якою щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, 2-й пров.Польовий, 14, громадянина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, не судимого,

обрано запобіжний захід у вигляді взяття під варту,

встановила:

15 лютого 2010 року слідчий з ОВС СВ ПМ ДПА у Житомирській області ОСОБА_4 звернувся до Богунського районного суду м.Житомира із поданням про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту ОСОБА_2, який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого за ст.ст.27 ч.5, 212 ч.З КК України.

При цьому в поданні зазначив, що ОСОБА_2 організував створення злочинної групи та злочинних схем, діяльність яких направлена на сприяння підприємствам - фактичним платникам податку на додану вартість в ухиленні від сплати даного податку до державного бюджету.

З метою досягнення злочинного умислу, відомого та погодженого усіма членами угрупування, ОСОБА_2 була організована злочинна схема, направлена на сприяння підприємствам - фактичним платникам податку на додану вартість в ухиленні від сплати даного податку до державного бюджету.

Суть злочинної схеми полягала в незаконному формуванні податкового кредиту по податку на додану вартість у підприємств-платників ПДВ, шляхом документального оформлення придбання товарно-матеріальних цінностей (проведення безтоварних операцій) через ланцюг «транзитних» та «фіктивних» підприємств, які фактично фінансово-господарською діяльністю не займалися, а саме: ПП ОСОБА_5, ПП ОСОБА_6, ПП Камінський.

За таких обставин, податкові зобов'язання по сплаті до державного бюджету податку на додану вартість від діяльності підприємств-платників ПДВ різних регіонів України незаконно перекладались на підприємства з ознаками фіктивності і до бюджету не сплачувались.

Проведеними оперативно-перевірочними заходами встановлено, що в період 2009 р. на банківські рахунки підприємств з ознаками фіктивності вказаних субєктів від підприємств, що в ході здійснення фінансово-господарської діяльності, були зацікавлені в отриманні готівкових коштів та в отриманні документів, що надають право на незаконне формування кредиту з податку на додану вартість, надходили кошти, в якості оплати за фактично не надані товари, роботи, послуги.

В подальшому, в період 2009 р. вказані кошти зняті за вказівкою ОСОБА_2 з рахунків фіктивних підприємств готівкою.

Внаслідок організації та проведення ОСОБА_2 протягом 2009 р. вказаних операцій для підприємств - фактичних платників ПДВ, за змістом подання, до бюджету незаконно сформовано кредит з податку на додану вартість в сумі понад 1,6 млн. грн.

12.02.2010 року ОСОБА_2 затримано в порядку ст.115 КПК України. Проведеним медичним освідуванням затриманого встановлено, що останній може утримуватись в умовах ІТТ та СІЗО.

15.02.2010 р. постановою суду строк затримання обвинуваченого було продовжено до десяти діб.

Постановою Богунського районного суду м.Житомира від 22 лютого 2010 року подання слідчого було задоволено та щодо ОСОБА_2 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В апеляції обвинуваченого ОСОБА_2 порушується питання про скасування постанови суду, як необґрунтованої, та про обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд. При цьому автор апеляції посилається на те, що судом при розгляді подання слідчого не прийняті до уваги всі обставини справи.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_2 та його захисника - адвоката ОСОБА_7, який підтримав доводи апеляції з вищевказаних підстав, особу, в провадженні якої перебуває справа, та міркування прокурора, які заперечували проти задоволення апеляції, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляція не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад 3 роки, перебуваючи на волі може виїхати за межі України, оскільки є громадянином іншої держави, має закордонний паспорт, може здійснювати тиск на свідків, ухилятися від слідства та суду, продовжувати займатися злочинною діяльністю із особами, що перебувають на волі, перешкоджатиме встановленню істини по справі.

За таких обставин, суд першої інстанції, на думку колегії суддів, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність задоволення подання слідчого та обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

Отже, підстав для скасування або зміни постанови суду першої інстанції, не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 165-2, 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила :

апеляцію обвинуваченого ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду м.Житомира від 22 лютого 2010 року, якою щодо ОСОБА_2 обрано запобіжний захід у вигляді взяття під варту, - без зміни.

Судді: