У Х В А Л А
20.08.2015 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , в ході підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчинені злочинів, передбачених ст.ст. 187 ч.1, 263 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В :
03.08.2015 до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 187 ч.1, 263 ч.1 КК України.

04.08.2015р. суддею ОСОБА_1 , відповідно до ст. 314 ч.1 КПК України постановлена ухвала про призначення підготовчого судового засідання 20.08.2015 р.

У ході проведення підготовчого судового засідання прокурор вважав можливим призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Кримінальне провадження підсудне Білоцерківському міськрайонному суду Київської області. Викликати в судове засідання обвинуваченого, потерпілу.

Обвинувачений, потерпіла погодилися з думкою прокурора.

Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 314 ч.1, 3 п. 3, ст. 315 ч.1 КПК України після отримання обвинувального акта … суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження. У підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу. Якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 цього Кодексу, суд проводить підготовку до судового розгляду.

У статті 291 ч.2 КПК України вказано, що обвинувальний акт має містити такі відомості: 5) - виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими,

- правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) Закону України про кримінальну відповідальність та

- формулювання обвинувачення.

Судом встановлено, що наведена у обвинувальному акті правова кваліфікація злочину за ст. 187 ч.1 КК України не відповідає фактичним обставинам злочину, формулюванню обвинувачення, які містяться у зазначеному обвинувальному акті.

Так у обвинувальному акті зазначена правова кваліфікація, а саме, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

В той же час у викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, формулювання обвинувачення зазначено:

«Крім того, 8 травня 2015 р. близько 19 години 30 хвилин ОСОБА_4 на автомобілі «Форд Ескорт» реєстраційний номер НОМЕР_1 , прибув за адресою Київська область, м. Біла Церква, вул. Сквирське шосе, 178 з метою вчинення розбійного нападу на АЗС «Гепард» ТОВ «Примат», маючи при собі заздалегідь приготовлене знаряддя злочину гладко ствольну вогнепальну зброю, перероблену комбінованим способом (промисловим з подальшою переробкою саморобним способом) з пристрою «Форт-12Р», номер НОМЕР_2 , з приладом безшумної стрільби, споряджену двома набоями калібру 9х18 (ПМ).

На території АЗС ОСОБА_4 підійшов до місця касира та погрожуючи застосуванням насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я, яке виразилося у демонстрації вказаної вище вогнепальної зброї та здійсненні двох пострілів, з метою незаконного заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, маючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, наказав касиру ОСОБА_5 передати йому грошові кошти, які знаходяться у касі. На вказану вимогу ОСОБА_5 не відреагувала та заховалася в підсобній кімнаті, після чого ОСОБА_4 не змігши заволодіти грошовими коштами, залишив місце події та вирушив у напрямку м. Фастів Київської області».

Суд зазначає, що викладені у обвинувальному акті фактичні обставини, формулювання обвинувачення не відповідають правовій кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 .

У фактичних обставинах і формулюванні обвинувачення йдеться мова про погрозу застосування насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я, яке виразилося у демонстрації вогнепальної зброї та здійсненні двох пострілів.

Однак у правовій кваліфікації вказано, що ОСОБА_4 вчинив напад … поєднаний з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу.

Суд зазначає, що у фактичних обставинах і формулюванні обвинувачення не зазначено завдання потерпілій ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, про застосування до потерпілої ОСОБА_5 насильства, небезпечного для життя та здоров`я.

При цьому суд зазначає, що ст. 187 ч.1 КК України містить злочини суспільно небезпечні дії: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або (напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний) з погрозою застосування такого насильства (розбій).

Суд зазначає, що відповідно до ст. 337 ч.1 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Суд також зазначає, що згідно із ст. 338 ч.1 КПК України прокурор має право змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.

Суд зазначає, що невідповідність у обвинувальному акті правової кваліфікація злочину, фактичним обставинам злочину, формулюванню обвинувачення, є очевидною, не потребує встановленню під час судового розгляду та не є новими фактичними обставинами.

Пунктом 13 ч.1 ст. 3 КПК України передбачено: обвинувачення твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку встановленому цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Згідно із ст. 11 КК України злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Суд вважає, що оскільки у обвинувальному акті правова кваліфікація злочину не відповідає фактичним обставинам злочину, формулюванню обвинувачення, такий обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки в ньому не міститься зазначення, який саме, передбачений Кримінальним Кодексом України злочин вчинений ОСОБА_4 , а той який зазначений, не відповідає фактичним обставинам злочину, формулюванню обвинувачення.

Суд зазначає, що у обвинувальному акті зазначена правова кваліфікація злочину напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), якого ОСОБА_6 згідно фактичним обставинам злочину, формулюванню обвинувачення, не вчиняв.

Натомість його описаним у обвинувальному акті діям не дана належна правова кваліфікація згідно Кримінального Кодексу України.

Вказана обставина є істотною, т.я. вказана відомість (правова кваліфікація) по суті і є тим злочином, у вчинені якого особі було повідомлено про підозру, вона обвинувачується.

Відповідно до ст.ст. 412,438 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. При вирішенні питання про наявність зазначених у частині першій цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 20 КПК України обвинувачений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу обвинувачення…

Суд вважає, коли прокурором в обвинувальному акті не вказано, який саме злочин, передбачений КК України вчинений особо, вказане є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке беззаперечно перешкоджає суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, є безумовною підставою для скасування судового рішення судом апеляційної чи касаційної інстанції відповідно до ст. 409,ч.1 ст. 412, ст. 438 КПК України.

Відповідно до ст. 7 ч.1, ст. 9 ч.6 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: 1) верховенство права; 2) законність. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 9 ч.1 КПК України під час кримінального провадження суд, прокурор, зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу …

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 371 ч.3 КПК України у випадках, передбачених цим Кодексом, ухвала постановляється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Враховуючи викладене, на підставі ст. 19 Конституції України, керуючись ст.ст. 2,3,7,9,110,291,314 ч. 3 п. 3,315 ч.1 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :
Повернути обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчинені злочинів, передбачених ст.ст. 263 ч.1, 187 ч.1 КК України, прокурору прокуратури м. Біла Церква ОСОБА_3 через його невідповідність вимогам КПК України.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Апеляційного суду Київської області.

Суддя ОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області