Ухвала
іменем україни
12 січня 2016 року м. Київ

Вищий спеціалізований суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 09 вересня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 10 листопада 2015 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185,
ч. 2 ст. 186 КК,

у с т а н о в и в:

У касаційній скарзі захисник, посилаючись на невідповідність призначеного ОСОБА_5 покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок суворості, просить судові рішення змінити, звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК.

Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 09 вересня 2015 року ОСОБА_5 визнано винуватим і засуджено до позбавлення волі: за ч. 3 ст. 185 КК на строк 3 роки; за ч. 2 ст. 186 КК на строк 4 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

За вироком суду ОСОБА_5 визнано винуватим у тому, що він 11 січня 2015 року, близько 13.00 год., за попередньою змовою з ОСОБА_6 проник у будинок АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_7 на суму 4182, 78 грн.

Крім того, він же 12 березня 2015 року у період часу із 21.45год. по 22.00 год., перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_3 повторно вчинив грабіж щодо ОСОБА_8 , заволодівши майном останньої на суму 1446, 75 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 10 листопада 2015 року вирок місцевого суду залишено без змін.

Перевіривши касаційну скаргу та долучені до неї копії судових рішень, касаційний суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Відповідно до ст. 65 КК при призначенні покарання суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

При вирішенні питання про призначення ОСОБА_5 покарання місцевий суд достатньою мірою врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які відповідно до ст. 12 КК надежать до категорії тяжких, фактичні обставини кримінального провадження, особу винуватого, котрий у силу ст. 89 КК не має судимостей, на обліку лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину. Врахував суд і обставину, що пом`якшує покарання: щире каяття, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.
З огляду на викладене місцевий суд обґрунтовано призначив ОСОБА_5 покарання в мінімальних межах санкцій статей, за якими його засуджено, в умовах ізоляції його від суспільства. Підстав вважати таке покарання явно несправедливим унаслідок суворості не вбачається.

Колегія судів вважає, що покарання відповідає вимогам ст. 65 КК та є необхідним і достатнім для його виправлення й попередження вчинення ним нових злочинів.

Крім того, доводи захисника щодо звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК були предметом перевірки суду апеляційної інстанції, який аргументовано відмовив у їх задоволенні, навівши в ухвалі відповідні мотиви.

Висновки апеляційного суду належним чином мотивовано. Ухвала відповідає вимогам ст. 419 КПК.
Отже, обґрунтування касаційної скарги захисника не містить переконливих доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та наданих до неї копій судових рішень убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 09 вересня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 10 листопада 2015 року щодо ОСОБА_5 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3