В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.02.2016 р. Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові кримінальне провадження № 0002941за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, який народився у с. Суховоля Городоцького району Львівської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , до взяття під варту фактично проживав за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів працював вантажником у ТОВ «Ніка-Захід», раніше судимий:
1) 05 квітня 1996 року вироком Франківського районного суду м. Львова за ч. 2 ст. 140 КК України 1961 року до 01 року позбавлення волі з конфіскацією майна;
2) 30 вересня 1997 року вироком Залізничного районного суду м. Львова за ч. 2 ст. 140 КК України 1961 року до 02 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
3) 07 лютого 2001 року вироком Залізничного районного суду м. Львова за ч. 3 ст. 117, ч. 2 ст. 118, ч. 2 ст. 124, ч. 2 ст. 141, ч. 1 ст. 206, ст. 42 КК України 1961 року до 07 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
4) 28 березня 2008 року вироком Галицького районного суду м. Львова за ч. 2 ст. 186, 69 КК України до 01 року 06 місяців позбавлення волі;
5) 13 липня 2009 року вироком Яворівського районного суду Львівської області за ч. 1 ст. 296 КК України до 01 року обмеження волі з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України 02 роки;
6) 17 липня 2012 року вироком Франківського районного суду м. Львова за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 69 КК України до 02 років позбавлення волі;
7) 21 серпня 2014 року вироком Залізничного районного суду м. Львова за ч. 2 ст. 186 КК України до 04 років позбавлення волі з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України 03 роки;
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:
16 серпня 2015 року приблизно о 18 год. 30 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи у під`їзді будинку N 31 по вул. Кирила і Мефодія у м. Львові, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, повторно, з метою протиправного збагачення, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, нанісши не менше двох ударів, один з яких кулаком в голову ОСОБА_5 , а другий в верхню частину його тулуба, відкрито заволодів належним останньому мобільним телефоном «НТС One 801Е» вартістю 6599,00 грн., що знаходився у пластиковому чохлі вартістю 126,00 грн., чим спричинив потерпілому шкоду у загальному розмірі 6725,00 грн.
Обвинувачений вину у скоєному кримінальному правопорушенні(злочині) не визнав та надав наступні пояснення. Він дійсно 16 серпня 2015 року перебував на площі І. Франка зі знайомими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . На площу вони прийшли після вживання спиртних напоїв. Потерпілого ОСОБА_5 він також бачив на площі, але не звертав увагу ні на нього, ні на його телефон. Коли ОСОБА_5 пішов, ОСОБА_10 повідомила йому, що потерпілий «чіплявся» до ОСОБА_11 , і він вирішив з`ясувати з ним стосунки, для чого пішов за ним у під`їзд будинку. В під`їзді він першим наніс удар правою рукою в груди потерпілого з питанням: «Навіщо чіпав ОСОБА_11 ?». При цьому, його ліва рука була в гіпсі, так як він перебував в цей час на стаціонарному лікуванні. Потерпілий відповів, що нічого не було. В цей час до під`їзду будинку зайшли ОСОБА_11 з ОСОБА_12 , підійшли до них і почали обшукувати потерпілого. ОСОБА_9 щось витягла з кишені сорочки ОСОБА_5 , але він не побачив що. В цей час до під`їзду увійшли чоловік та жінка, запитавши: «Що відбувається?». ОСОБА_12 пояснила їм, що потерпілий до них чіплявся і вони після цього пішли. Поки ОСОБА_12 розмовляла з невідомими чоловіком та жінкою, ОСОБА_11 вибігла з під`їзду. Він з ОСОБА_12 також пішов на площу, а за ними йшов потерпілий і казав, що все це, що сталося між ним і ОСОБА_11 , є непорозуміння, пропонував йому гроші, щоб він поговорив зі ОСОБА_11 і та повернула йому телефон. На площі Франка вони разом випили пива, при цьому, потерпілий продовжував шукати ОСОБА_11 , а він разом з ОСОБА_12 пішов додому. Хвилин через 20 до них додому прийшла ОСОБА_11 і він на неї накричав за те, що вона забрала у потерпілого телефон. Ірина запропонувала здати телефон до ломбарду і попросила його знайти для цього якусь людину. Він зателефонував ОСОБА_13 та разом з ним, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 поїхали на Привокзальну площу у місті Львові. ОСОБА_13 здав телефон до ломбарду, віддав їм гроші і він з жінками пішли до кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Вважає, що ОСОБА_9 і ОСОБА_10 його обмовили з метою уникнення відповідальності.
Незважаючи на процесуальну позицію обвинуваченого ОСОБА_6 , його вина у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення за встановлених судом обставин підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, зокрема:
- показами потерпілого ОСОБА_5 , який суду пояснив, що 16 серпня 2015 року він перебував на пл. Франка у м. Львові. На лавці поряд сиділи раніше малознайомі йому ОСОБА_6 з двома жінками ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , яких він знав, як мешканців району. Йому подзвонила мати та попросила прийти до неї. Після чого ОСОБА_5 пішов на вул. Кирила і Мефодія, де зайшов в під`їзд буд. АДРЕСА_3 . Дійшовши приблизно до середини під`їзду, його наздогнав ОСОБА_6 , притиснув його своїм тілом до стіни під*їзду та став наносити удари в обличчя, груди, приблизно 3-4 удару, потім потягнувся правою рукою до кишені сорочки, де в нього лежав мобільний телефон. Намагаючись зберегти телефон, ОСОБА_5 лівою рукою його дістав та затиснув в руці. Оскільки ліва рука ОСОБА_6 була у гіпсі, саме правою рукою він намагався вирвати в нього телефон. В цей момент біля ОСОБА_6 з`явилися жінки, які були з ним на пл. Франка і яким обвинувачений сказав : «Давайте, мені допомагайте». Однак, вони почали просити обвинуваченого припинити дії і намагалися протидіяти ОСОБА_6 . Ірина спробувала звільнити його руку з руки ОСОБА_6 , однак у неї це не вийшло. ОСОБА_6 все таки вдалося вирвати телефон з його руки. Коли ОСОБА_11 та ОСОБА_12 побачили, що телефон вже знаходиться у ОСОБА_6 , вони вибігли з під`їзду. На прохання потерпілого віддати телефон, останній відмовився та сказав: «Мовчи, бо буде гірше», після чого вийшов з під`їзду. Подія відбувалася на протязі приблизно 5 хвилин.
17 серпня 2015 року він зустрів на пл. Франка ОСОБА_14 та попросив, щоб вона поговорила з ОСОБА_6 , і той повернув йому телефон. 18 серпня 2015 року ОСОБА_14 віддала потерпілому сім-карту з його телефону. 19 серпня 2015 року із розмови з ОСОБА_15 . ОСОБА_5 дізнався, що ОСОБА_6 не хоче спілкуватися на цю тему. При додатковому допиті потерпілий пояснив, що телефон лежав в кишені його сорочки, а у заяві в міліцію помилково написано, що в кишені штанів;
- показами свідка ОСОБА_14 , яка повідомила суду, що 16 серпня 2015 року приблизно о 18 год. після вживання спиртних напоїв, вона спільно з ОСОБА_6 та ОСОБА_16 знаходилися на пл. Франка у м. Львові. Потерпілому подзвонили, і вона зрозуміла зі слів ОСОБА_6 , що йому сподобався телефон і він хоче його відібрати у потерпілого. Разом з ОСОБА_16 вони відмовляли обвинуваченого від задуманого, але він їх не послухався. Коли ОСОБА_5 піднявся і пішов додому, ОСОБА_6 направився за ним, а вони зі ОСОБА_11 пішли за обвинуваченим. У під`їзді будинку на вул. Кирила і Мефодія ОСОБА_6 своїм тілом притиснув до стіни ОСОБА_5 та наніс йому не менше двох ударів, а потім почав забирати телефон. Удари в верхню частину тулуба потерпілого обвинувачений наносив правою рукою, оскільки ліва рука у нього була загіпсована. Вона намагалася перешкоджати ОСОБА_17 , але це у неї не вийшло. Обвинуваченому вдалося забрати у потерпілого з кишені телефон, і вони з ОСОБА_16 вийшли з під`їзду, а потім з ОСОБА_6 пішли до нього додому.
В подальшому, в цей же день, ОСОБА_6 зателефонував знайомому ОСОБА_18 , з яким вони здали телефон в ломбард на ім`я останнього та за даними його паспорту. Після цього вона, ОСОБА_6 , та ОСОБА_19 пішли до кафе «Картопляна хата» де за них всіх розрахувався обвинувачений.
При зустрічі з потерпілим наступного дня, він просив поговорити з ОСОБА_6 , пропонував гроші, щоб той повернув телефон, однак обвинувачений відмовився це зробити, і вона повернула ОСОБА_5 тільки сім-карту, яку взяла у квартирі ОСОБА_6 ;
- показами свідка ОСОБА_16 , яка пояснила суду, що 16 серпня 2015 року вона разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , після вживання спиртних напоїв, перебувала на площі Франка у місті Львові. Обвинувачений побачив в руках потерпілого телефон та зазначив, що хоче його забрати у ОСОБА_5 . Коли останній пішов з площі, ОСОБА_6 прослідував за ним. Вона та ОСОБА_14 вирішили піти за ними, і коли зайшли до під`їзду, то побачили, що ОСОБА_6 наносить удари потерпілому правою рукою, оскільки ліва у нього була в гіпсу. Разом з ОСОБА_14 вона намагалася захистити потерпілого, однак обвинувачений забрав у ОСОБА_5 з руки телефон та пішов з під`їзду. В подальшому, так як у ОСОБА_6 не було паспорту, він зателефонував до знайомого ОСОБА_13 , який і здав телефон до ломбарду, а вона разом з ОСОБА_14 та обвинуваченим пішли в кафе «Картопляна хата»;
- показами свідка ОСОБА_13 , який в судовому засіданні повідомив, що йому зателефонував обвинувачений ОСОБА_6 та попросив за нього здати мобільний телефон до ломбарду, так як у нього немає паспорту. Він під`їхав до нього додому, і вони разом з обвинуваченим, ОСОБА_16 та ОСОБА_14 пішли на Привокзальну площу у місті Львові. В районі магазину «Скриня» він здав телефон в ломбард, а гроші віддав ОСОБА_6 . Останній та жінки пішли до кафе, а він додому. Вважав, що телефон належить обвинуваченому як особиста річ;
- показами свідка ОСОБА_20 , який зазначив, що він є лікарем. ОСОБА_6 станом на 16 серпня 2015 року перебував на стаціонарному лікуванні в лікарні швидкої медичної допомоги з переломом лівої руки, однак мав можливість виходити за територію лікувального закладу.
Крім показів потерпілого та свідків, отриманих в судовому засіданні обставини злочину та винність обвинуваченого підтверджується наступними письмовими доказами, а саме:
- даними, що вказані у заяві ОСОБА_5 про вчинення щодо нього кримінального правопорушення, яка зареєстрована у Галицькому РВ ЛМУ ГУМВС 20 серпня 2015 року за № 11976 (а.с.72); та витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002941 (а.с.73);
- даними договору купівлі-продажу № 61537487 від 27 травня 2013 року, відповідно до якого ОСОБА_5 придбав телефон «НТС One 801Е» в ТОВ «Сан-Дістрибьюшн» за 6599,00 грн. (а.с.74);
- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 23 вересня 2015 року, яким зафіксований хід слідчої дії. Так, за участі понятих свідок ОСОБА_16 дала показання, згідно з якими 16 серпня 2015 року вона спільно з ОСОБА_21 та ОСОБА_12 перебували на пл. Франка у м. Львові, де розпивали спиртні напої. На лавці поряд сидів візуально знайомий їй ОСОБА_22 , у якого задзвонив телефон, після чого він пішов по вул. Менделєєва. ОСОБА_23 , а вслід за ним ОСОБА_11 та ОСОБА_12 піднялись з лавки та попрямували за потерпілим. ОСОБА_23 виявляв намір відібрати телефон у ОСОБА_24 . ОСОБА_11 та ОСОБА_12 відмовляли його. У під`їзді буд. АДРЕСА_3 і Мефодія ОСОБА_25 наздогнав потерпілого та наніс йому декілька ударів. Ірина намагалася відтягнути ОСОБА_26 , однак у неї не виходило. Обвинувачений відібрав телефон, що належав ОСОБА_27 і вони втрьох пішли з під`їзду.
При дачі вказаних вище показань, ОСОБА_16 вказала на місце вчинення правопорушення в буд. № 31 по вул. Кирила і Мефодія, на місці пояснила характер і механізм нанесення ударів ОСОБА_28 та боротьби, в ході якої був відібраний мобільний телефон (а.с.76-84);
- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 23 вересня 2015 року, яким зафіксований хід слідчої дії. Так, за участі понятих свідок ОСОБА_14 дала показання, згідно з якими 16 серпня 2015 року вона спільно з ОСОБА_21 та ОСОБА_11 перебували на пл. Франка у м. Львові, де розпивали спиртні напої. На лавці поряд сидів візуально знайомий їй ОСОБА_22 , у якого задзвонив телефон, після розмови по телефону він пішов в бік вул. Кирила і Мефодія. ОСОБА_23 , а вслід за ним ОСОБА_11 та ОСОБА_12 піднялись з лавки та попрямували за потерпілим. ОСОБА_23 виявляв намір відібрати телефон у ОСОБА_24 . ОСОБА_11 та ОСОБА_12 відмовляли його. У під`їзді буд. АДРЕСА_3 і Мефодія ОСОБА_25 наздогнав потерпілого та наніс йому декілька ударів. Свідок намагалася відтягнути ОСОБА_29 . Обвинувачений відібрав телефон, що належав ОСОБА_27 і вони втрьох пішли з під`їзду.
При дачі вказаних вище показань, ОСОБА_14 вказала на місце вчинення правопорушення в буд. № 31 по вул. Кирила і Мефодія, на місці пояснила характер і механізм нанесення ударів ОСОБА_28 та боротьби, в ході якої був відібраний мобільний телефон (а.с.85-93);
- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 23 вересня 2015 року, яким зафіксований хід слідчої дії. Так, за участі понятих потерпілий ОСОБА_5 дав показання, згідно з якими 16 серпня 2015 року приблизно о 18 год. 30 хв. він перебував на пл. Франка у м. Львові, де побачив раніше знайомого ОСОБА_30 . ОСОБА_31 , який сидів з двома жінками. Ліва рука у ОСОБА_26 була в гіпсі, з чого він зрозумів, що вона зламана. Після цього ОСОБА_5 попрямував додому. У під`їзді буд. АДРЕСА_3 і Мефодія його наздогнав ОСОБА_25 та наніс декілька ударів по обличчю. В ході боротьби ОСОБА_25 відібрав у потерпілого мобільний телефон. Жінки, що були з ОСОБА_6 на пл. Франка, також підійшли на місце правопорушення, намагалися відтягнути ОСОБА_23 від нього. Заволодівши мобільним телефоном, ОСОБА_25 з жінками пішли з під`їзду.
При дачі вказаних вище показань, ОСОБА_5 вказав на місце вчинення правопорушення в буд. АДРЕСА_3 , на місці пояснив характер і механізм нанесення ударів ОСОБА_28 та боротьби, в ході якої був відібраний мобільний телефон (а.с.94-102);
- даними, що зазначені у листі генерального директора ТОВ «Ломбард «Заставно-кредитний дім», відповідно до яких мобільний телефон «НТС One 801Е» ІМЕІ НОМЕР_1 16 серпня 2015 року був зданий до ломбарду ОСОБА_13 з пред`явленням паспорта останнього (а.с.75).
Зазначені докази по справі зібрані відповідно до вимог кримінального процесуального закону, вони є допустимими, та такими, що в сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим діяння, інкримінованого йому стороною обвинувачення.
Так покази потерпілого ОСОБА_5 повністю узгоджуються з показами свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_14 , які були очевидцями події злочину, а остання в подальшому передала йому сім-карту від телефону. Покази свідка ОСОБА_13 про здачу телефону до ломбарду за проханням ОСОБА_6 були підтверджені в судовому засіданні як показами самого обвинуваченого, так і показами свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_14 , а також письмовими доказами. Покази обвинуваченого, щодо причин конфлікту та того, що телефон у потерпілого забрала ОСОБА_16 , були спростовані в судовому засіданні як показами потерпілого ОСОБА_5 так і свідка ОСОБА_14 .
Суд вважає твердження у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_6 щодо обмови свідками ОСОБА_16 та ОСОБА_14 спробою його уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин. Підстав оговорювати обвинуваченого у свідків, судом не встановлено, а докази, як зазначив обвинувачений у нього відсутні. Даних передбачених ч. 2 ст. 96 КПК України відносно допитаних судом свідків для доведення недостовірності їх показань, як то покази, документи, які підтверджують їх репутацію, зокрема, щодо засудження за завідомо неправдиві показання, обман, шахрайство або інші діяння, що підтверджують нечесність останніх в ході судового розгляду встановлено не було.
Відповідно до ст. 22 КПК України, судом були створені всі умови для реалізації принципу змагальності сторін в судовому засіданні, які передбачають самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України; рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів.
Судом не приймаються посилання обвинуваченого, що його невинуватість може бути підтверджена свідками події у буд. АДРЕСА_3 , а саме чоловіком та жінкою, які виходили з будинку на вулицю. На підтвердження зазначеного суду не надано жодних належних та допустимих доказів. Також, не були заявлені клопотання стороною захисту про допит вказаних свідків відповідно до вимог КПК України. Крім того, суд звертає увагу, що з показів свідка ОСОБА_16 вбачається, що під`їздом проходила жінка з собакою, з показів свідка ОСОБА_14 - з будинку на вулицю виходила жінка з дітьми, а потерпілий зазначив, що в цей час крім зазначених ним осіб, в під`їзді нікого не було. Такі протиріччя у показах суд пояснює станом алкогольного сп`яніння обвинуваченого та зазначених свідків.
Твердження обвинуваченого, що телефон у потерпілого був відібраний свідком ОСОБА_16 спростовуються як показами ОСОБА_5 так і свідка ОСОБА_14 . Протиріччя між показами свідків, в яких ОСОБА_16 зазначала, що телефон у потерпілого був забраний з його руки, а свідок ОСОБА_14 пояснила, що з кишені сорочки потерпілого, суд вважає таким, що не впливають на доведеність вини ОСОБА_6 . Потерпілий в судовому засіданні показав, що як тільки зрозумів, що ОСОБА_6 намагається дістатися кишені, щоб забрати мобільний телефон, він його дістав і затиснув у руці.
Заперечення сторони захисту, що ОСОБА_6 об`єктивно не міг вчинити злочин, так як був прооперований і мав на лівій руці гіпс, спростовані в судовому засіданні показами як потерпілого, так і свідків.
Отже, суд вважає доведеним те, що обвинувачений 16 серпня 2015 року приблизно о 18 год. 30 хв. умисно, повторно вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, а тому ці дії ОСОБА_6 кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує наступні обставини:

- ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину, який відповідно до ст. 12 КК України віднесений до категорії тяжких злочинів проти власності;

- особу ОСОБА_6 , який стверджував, що працює вантажником, однак в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження зазначеного факту, одружений, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не значиться, за місцем реєстрації характеризуються позитивно, раніше судимий (а.с.103-111).

В силу пункту 1 частини 1 статті 66 Кримінального кодексу України, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, в силу ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Відтак, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, визначене санкцією ч. 2 ст.186 КК України, яке він повинен відбувати реально, і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому.

При цьому, суд бере до уваги, що ОСОБА_6 засуджується за вчинення злочину після постановлення стосовно нього вироку Залізничним районним судом м. Львова від 21 серпня 2014 року за ч. 2 ст. 186 КК України, яким обвинуваченого засуджено до 04 років позбавлення волі, а на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 03 роки (а.с.106-107).

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання, призначеного за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

В порядку, визначеному ч. 5 ст. 72 КК України, попереднє ув`язнення підлягає зарахуванню до строку покарання обвинуваченому.

Враховуючи обґрунтованість висунутого обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину, обраний судом вид покарання, наявність підстав вважати, що ОСОБА_6 , з огляду на дані про його особу, нестійкі соціальні зв`язки, зможе ухилитися від виконання вироку суду (ризик переховування), суд вважає за необхідне залишити без зміни до набрання вироком законної сили раніше обраний щодо нього 22 вересня 2015 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Цивільний позов у кримінальному провадженні заявлений не був. Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 186 Кримінального кодексу України, призначивши йому покарання у виді 05 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 Кримінального кодексу України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком 05 (п`ять) років позбавлення волі, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Залізничного районного суду м. Львова від 21 серпня 2014 року, і остаточно до відбування призначити ОСОБА_6 06 (шість) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 рахувати з моменту його фактичного затримання 22 вересня 2015 року.

На підставі ч. 5 ст.72 КК України попереднє ув`язнення з моменту затримання 22 вересня 2015 року зарахувати в строк призначеного покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_6 залишити без зміни, - у виді тримання під вартою.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляції через Галицький районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1