ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
Ухвала
іменем україни
25 січня 2016 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ
у складі колегії:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 12 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:
За вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 03 серпня 2015 року
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Мустаєво Новосергієвського району Оренбургської області Російської Федерації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останнього разу 09 серпня 2010 року за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років і 2 місяці, з конфіскацією усього майна, яке є його власністю, звільненого із місць відбування покарання 19 серпня 2014 року умовно-достроково, на строк 2 роки 2 місяці 29 днів,

визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні та засуджено за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.
На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 серпня 2010 року та остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення на строк 8 років і 6 місяців, з конфіскацією усього майна, яке є його власністю.
Ухвалою суду апеляційної інстанції вирок місцевого суду щодо ОСОБА_4 залишено без змін.
За вироком суду ОСОБА_4 визнано винуватим та засуджено за те, що він 29 листопада 2014 року близько 13:30 год., знаходячись в с. Садово Голопристанського району Херсонської області, на території домоволодіння ОСОБА_5 , розташованого по АДРЕСА_2 , під час сварки із останнім, яка виникла на ґрунті особистих неприязнених відносин, діючи умисно, з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, здійснив постріл у ліве око потерпілого із рушниці, яку приніс із собою, спричинивши потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер.

У касаційній скарзі прокурор зазначає вимогу про скасування оскаржуваної ухвали та призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину та даним про його особу внаслідок м`якості. На думку прокурора, судом при призначенні покарання ОСОБА_4 неповною мірою враховано тяжкість злочину, обставини його вчинення, дані про особу засудженого, який за місцем проживання характеризувався негативно, вчинив даний злочин з застосуванням пневматичної зброї під час невідбутого покарання за попереднім вироком, в судовому засіданні не розкаявся, надавав неправдиві показання.

Проаналізувавши доводи касаційної скарги, перевіривши надані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що підстав для відкриття касаційного провадження немає.
Прокурором не оскаржуються доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні злочину та кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 121 КК України.
У касаційній скарзі не наведено також доводів щодо істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.
Відповідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з положень ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як убачається із судових рішень, при призначенні покарання ОСОБА_4 судом враховано ступінь суспільної небезпечності, тяжкість, характер злочину, віднесеного до категорії тяжких, а також конкретні обставини його вчинення, дані про особу засудженого, який вчинив злочин у період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за попереднім вироком, негативно характеризувався громадськістю, намагався надати допомогу потерпілому, проте той відмовився від лікування. Обставиною, що обтяжує покарання суд визнав рецидив злочинів.
Врахувавши ці обставини у сукупності суд визначив ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 121 КК України.
При цьому, суд апеляційної інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора про невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та даним про особу засудженого, які за змістом були аналогічними доводам його касаційної скарги, дійшов висновку про те, що розмір покарання, призначеного ОСОБА_4 є обґрунтованим та не знайшов підстав для постановлення нового вироку, навівши докладні мотиви прийнятого рішення. Крім цього апеляційний суд обґрунтовано зазначив, що заперечення фактичних обставин вчиненого злочину ОСОБА_4 не може враховуватись при призначенні покарання, оскільки є позицією його захисту.
Таким чином, обставини на які посилається прокурор були враховані при призначенні покарання засудженому.
Отже, з мотивів, наведених у касаційній скарзі прокурора не вбачається підстав для висновку, що призначене покарання є несправедливим внаслідок м`якості. Ухвала суду апеляційної інстанції в цій частині відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Інших доводів, які б свідчили про невідповідність призначеного ОСОБА_4 покарання вимогам закону касаційна скарга прокурора не містить.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
З огляду на викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України,

п о с т а н о в и в:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 12 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_4 .
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3