Справа № 585/2286/15-к
Провадження № 1-кп/581/4/16
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
23 лютого 2016 року сел. Липова Долина
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , неодруженого, громадянина України, із професійно-технічною освітою, непрацюючого, інвалідності не маючого, не перебуваючого на обліку у лікаря психіатра та нарколога, раніше судимого вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 04 лютого 2015 року за ст.186 ч.3, ст.187 ч.3 КК України із застосуванням ст.70 ч.1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк сім років з конфіскацією майна
за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.377 ч.1 КК України,
ВСТАНОВИВ:
17 червня 2015 року обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були доставлені до Роменського міськрайонного суду Сумської області, розташованого в м. Ромни, по вул. Соборній, 12, о 10 год. 30 хв. до зали судових засідань №2, де було розпочато судове засідання по розгляду кримінального провадження відносно вказаних вище двох осіб по їх обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.3 КК України, яке розглядалося колегією суддів під головуванням судді Роменського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_7 . Обвинувачені ОСОБА_5 і ОСОБА_6 на момент судового засідання були поміщені до спеціально відведеного місця для осіб, відносно яких обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою в залі судового засідання № 2.
17 червня 2015 року об 11 год. 43 хв. обвинувачений ОСОБА_5 , знаходячись в залі судових засідань № 2 Роменського міськрайонного суду Сумської області, у спеціально відведеному місці для осіб, щодо яких обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, розташованого за адресою АДРЕСА_2 , на неодноразові зауваження судді Роменського міськрайонного суду ОСОБА_7 про припинення порушення порядку в судовому засіданні, почав ображати останню нецензурною лайкою, у зв`язку з чим колегія суддів постановила ухвалу суду про видалення ОСОБА_5 із зали судового засідання за порушення порядку в залі судового засідання. Після оголошення ухвали суду про видалення ОСОБА_5 із зали судового засідання головуючою колегії суддів, суддею Роменського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , безпосередньо, усно висловив погрозу вбивством на адресу судді Роменського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_7 у зв`язку із її діяльністю, пов`язаною із здійсненням правосуддя, сказавши «ти живеш, поки я вийду», і таким чином довів погрозу вбивством до відома потерпілої.
Допитаний в ході судового розгляду в присутності захисника обвинувачений ОСОБА_5 провину у вчиненні вищевказаного злочину не визнав та суду показав про те, що в судовому засіданні 17 червня 2015 року, яке відбувалося за його участі та участі обвинуваченого ОСОБА_8 , в приміщенні зали № 2 Роменського міськрайонного суду Сумської області, де розглядалося кримінальне провадження по його обвинуваченню, у вчиненні злочину, передбаченого ст.187 ч.3 КК України, головуюча суддя ОСОБА_7 спровокувала його на висловлення на її адресу нецензурної лайки, яка ні на кого з інших присутніх в залі не адресовувалась, і стосувалася виключно його розмови із ОСОБА_6 (на той час обвинуваченого вже видаляли із зали суду працівники конвойної служби, але він продовжував розмовляти із ОСОБА_6 ), а потерпіла ОСОБА_7 вислів «ти живеш, поки я вийду» прийняла як такий, що відноситься виключно на її адресу, і лише через сформоване у неї по відношенню до нього упереджене ставлення, оскільки він будь-якого імені присутніх осіб у залі не вимовляв, жодного змісту у вказану фразу не вкладав, а ці слова пов`язувалися виключно зі своєрідним стилем спілкування із іншим обвинуваченим ОСОБА_6 . Уточнив, що упереджене ставлення головуючої судді ОСОБА_7 полягало в тому, що вона постійно переривала його, намагаючись «закривати йому рота» в судових засіданнях, закликала його до суїциду в одному із судових засідань, говорячи, що краще б він повісився у клітці.
Незважаючи на невизнання ОСОБА_5 провини у вчиненні інкримінованого йому діяння, факт вчинення ним вищеописаного кримінального правопорушення підтверджується, дослідженими судом доказами, а саме:
- показаннями потерпілої ОСОБА_7 , яка суду показала про те, що 17 червня 2015 року в залі № 2 Роменського міськрайонного суду Сумської області під час судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_5 по його обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого за ст.187 ч.3 КК України, у колегіальному складі суду, в якому вона головувала, саме під час допиту свідків ОСОБА_5 не зміг всидіти на місці, кричав із місця, де утримуються підвартні особи, висказувався без дозволу головуючого у даній справі, на її неоднократні зауваження з приводу забезпечення належної поведінки в судовому засіданні не реагував, не припиняв висловлюватися на її адресу нецензурними словами, сформульованими в жіночу роді та в однині, а тому колегією суддів було прийнято рішення в судовому засіданні про видалення зазначеного обвинуваченого із зали суду. Під час перебування на місці для тримання підвартних осіб та при надіванні на його руки наручників співробітниками конвою, ОСОБА_5 повернувся в її сторону, з концентрованою увагою, дивлячись на неї і, не розмовляючи із іншим обвинуваченим ОСОБА_9 , перед цим висловлюючись нецензурною лайкою виключно на її адресу, він голосно на підвищеному тоні виказав на її адресу дослівну фразу «ти живеш, поки я вийду», яку вона розглядала як реальну погрозу по позбавленню її життя, як судді, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 не був задоволений ухваленим під її головуванням попереднім вироком про його реальне засудження до позбавлення волі на строк сім років за злочини проти власності. При висловленні вказаної вище фрази обвинувачений розмахував руками в її сторону, висловлювався нецензурною лайкою, як на суддю при виконанні нею службових обов?язків, його обличчя мало вираз агресії, він зовні проявляв агресивність (мав злий вираз обличчя і постійно дивлячись саме на неї, а не на інших суддів чи учасників судового розгляду);
- показаннями свідка ОСОБА_10 , яка суду підтвердила ті обставини, що 17 червня 2015 року в залі судових засідань № 2 Роменського міськрайонного суду Сумської області під час судового розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочинів проти власності, вона приймала участь у колегіальному складі суду по розгляду вищевказаного провадження в якості судді, головуючим суддею в колегії суддів була суддя ОСОБА_7 . У судовому засіданні ОСОБА_5 перемовлявся із своєю матір?ю, яка була присутня в залі суду, про що йому головуючим суддею були висловлені зауваження з приводу припинення такої поведінки і про те, що у разі неприпинення такої поведінки його мати буде видалена із зали судового засідання. Після цього, ОСОБА_5 почав кричати, ображаючи потерпілу у даному провадженні нецензурними словами протягом декількох хвилин та під час підготовки його до видалення із зали судовому засідання, повернувшись до складу суду, дивлячись саме на ОСОБА_7 , він виказав на її адресу, як особи жіночої статі, фразу такого змісту: «ти живеш, поки я вийду». При висловленні вказаної фрази на його обличчі не проявлялася посмішка, на обличчі був прояв злоби та обурення ситуацією, він брався за решітку та протягом певного часу після висловлювання вказаної фрази, він ще продовжував висловлювати нецензурні слова, адресовані потерпілій як судді та особі жіночої статі, так як ні вона, ні інша суддя ОСОБА_11 зі складу суду не сперечалися з ОСОБА_5 того дня під час судового розгляду справи, та процесуально жодним чином не втручалися у хід цього судового засідання;
- показаннями свідка ОСОБА_11 , яка суду показала про те, що 17 червня 2015 року в одному із залів судових засідань Роменського міськрайонного суду Сумської області вона в якості судді приймала участь у судовому розгляді кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні ним злочинів проти власності. Під час слухання справи ОСОБА_5 порушував порядок в судовому засіданні, на що головуюча суддя неоднократно робила йому попередження з вимогою припинити такі дії, проте обвинувачений не реагував і колегіальним складом суду було прийнято рішення про видалення вказаної особи із зали суду. При видаленні із зали суду, із місця, де тримають підвартних осіб, ОСОБА_5 повернувшись до потерпілої ОСОБА_7 і складу суду, будучи дуже обуреним, і проявляючи ознаки злоби на обличчі, дивлячись на потерпілу, виказав на її адресу фразу, сутність якої полягала в тому, що потерпіла живе, поки він вийде з місць позбавлення волі; останню фразу він виказав через те, що він був засуджений ОСОБА_7 до реального покарання у виді позбавлення волі за раніше вчинені ним злочини і з приводу його видалення із зали судового засідання. До цього, суддя ОСОБА_7 не вчиняла будь-яких дій по відношенню до ОСОБА_5 , які б могли його спровокувати на такі висловлювання, не проявляла упередженого ставлення до нього, судове засідання того дня проводилось на засадах змагальності і без будь-яких словесних перепалок із учасниками судового розгляду з боку ОСОБА_5 , а також без заявлення відводів суддям з боку сторони захисту, і ОСОБА_5 в тому числі. Уточнила, що висловлена фраза на адресу потерпілої була однозначним і чітко зрозумілим твердженням про погрозу її вбивством, ця фраза жодним чином не адресовувалася саме на її адресу особисто їй чи її колезі ОСОБА_10 ;
- показаннями свідка ОСОБА_12 , який суду показав про те, що він, як прокурор, підтримував державне обвинувачення у кримінальному провадженні, яке розглядалось в Роменському міськрайонному суді Сумської області по обвинуваченню ОСОБА_5 і в судовому засіданні 17 червня 2015 року колегіальним складом суду прийнято рішення про видалення ОСОБА_5 із зали судового засідання через те, що останній сказав на адресу головуючої судді ОСОБА_7 фразу зміст, якої полягав в тому, що вона живе до тих пір, поки він сидить, і надалі розгляд справи проводився у відсутність вказаного обвинуваченого, так як його видалили із зали судового засідання працівники конвойної служби. До цього, в судовому засіданні ОСОБА_5 не підкорявся розпорядженням головуючої судді ОСОБА_7 , яка перебувала в залі судового засідання, будучи одягнутою в мантію професійного судді та з нагрудним знаком судді, з приводу підтримання порядку в судовому засіданні вказаним вище обвинуваченим та ненадання цією суддею матері обвинуваченого висловитись в залі судового засідання. Спочатку суддя ОСОБА_7 повідомила матері ОСОБА_5 про недопустимість висловлюватись в судовому засіданні без дозволу головуючого присутнім в залі особам, потім її попередила та роз`яснила їй те, що наступного разу вона видалить її із зали судового засідання. Надалі в судовому засіданні під час допиту одного свідка ОСОБА_5 відреагував на зауваження головуючої судді з приводу поведінки його матері в залі судового засідання та словесно заступився за свою матір. Після цього, ОСОБА_5 перебуваючи у спеціальному місці для тримання підвартних осіб, повернувся до головуючої судді ОСОБА_7 , дивлячись на неї, маючи серйозний вираз обличчя, і виказав вищевказані слова саме на адресу потерпілої (до цього з іншими двома суддями обвинувачений діалогу чи суперечок не мав);
- показаннями свідка ОСОБА_13 , який підтримавши показання, надані ним на стадії досудового розслідування, суду показав про те, що 17 червня 2015 року він в якості свідка перебував у залі судового засідання Роменського міськрайонного суду Сумської області і особисто чув як ОСОБА_5 , виказуючи нецензурну лайку на адресу судді Очиргораєвої, яка неоднократно (більше двох разів) висловлювала на його адресу зауваження з приводу його поведінки, висловив на зазначену суддю фразу «ти живешь, поки я вийду», перед цим він підвівся з положення сидячи та, узявшись на рещітку місця, де тримали ще одну підвартну особу, і повернувшись саме в сторону трьох суддів, сказав вищевказані слова. Даний свідок не спостерігав якихось словесних конфліктів чи перепалок між ОСОБА_5 та ще з одним підвартним, який перебував поряд із ним, а також із прокурором чи іншими присутніми в залі судового засідання; зазначені вище слова висловлені в контексті погрози життю і стосувалися того, що як тільки він вийде з місць позбавлення волі, то цій судді непоздоровиться;
- оголошеним журналом судового засідання Роменського міськрайонного суду Сумської області від 17 червня 2015 року, отриманого слідчим органу досудового розслідування в порядку ст.93 ч.2 КПК України за запитом в установі, де така інформація зберігається, з якого проглядається як об 11 год. 42 хв. 46 сек. обвинувачений ОСОБА_5 усно висловив погрозу вбивством на адресу судді ОСОБА_7 . При цьому, з тексту цього документу проглядається те, що після висловлення головуючою в судовому засіданні зауваження матері ОСОБА_5 за розмови в залі судового засідання, ОСОБА_5 спочатку нецензурно висловився на адресу ОСОБА_7 і після цього висловив погрозу вбивством щодо неї; до цих подій головуюча суддя ОСОБА_7 двічі о 11 год. 08 хв. та 11 год. 15 хв. висловила зауваження-попередження на адресу ОСОБА_5 за порушення порядку в судовому засіданні, що узгоджується з показаннями потерпілої та свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ;
- оголошеним витягом із постанови Верховної Ради України «Про обрання суддів» від 18 вересня 2003 року № 1205-IV, отриманої слідчим органу досудового розслідування в порядку ст.93 ч.2 КПК України за запитом в установі, де така інформація зберігається, відповідно до якої ОСОБА_7 з 18 вересня 2003 року обрано безстроково на посаду судді місцевого Роменського міського суду Сумської області;
- відтвореним у судовому розгляді файлом Channel 01 2015 06 17 10-32-55 типу WAV, об`ємом 3274 кб, як складової частини звукозапису судового засідання від 17 червня 2015 року, отриманого в порядку тимчасового доступу до документів і речей, з якого прослуховується початок судового засідання в Роменському міськрайонному суді Сумської області 17 червня 2015 року у справі по обвинуваченню ОСОБА_5 і ОСОБА_6 за ст.187 ч.3 КК України;
- відтвореним у судовому розгляді файлом Channel 01 2015 06 17 11-02-55 типу WAV, об`ємом 3274 кб, як складової частини звукозапису судового засідання від 17 червня 2015 року, отриманого в порядку тимчасового доступу до документів і речей, з якого прослуховується висловлення двох попереджень-зауважень головуючої ОСОБА_7 . ОСОБА_5 за непідведення з місця на вимогу головуючої та висловлення пояснень під час допиту свідка без дозволу головуючого судді (з 04 хв. 01 сек. і по 04 хв. 10 сек. і з 05 хв. 10 сек. до 05 хв. 39 сек. звукозапису);
- відтвореним у судовому розгляді файлом Channel 01 2015 06 17 11-12-55 типу WAV, об`ємом 3274 Кб, як складової частини звукозапису судового засідання від 17 червня 2015 року, отриманого в порядку тимчасового доступу до документів і речей, з якого прослуховується висловлювання головуючою суддею ОСОБА_7 на адресу ОСОБА_5 попередження про порушення порядку в судовому засіданні (розмови в судовому засіданні без дозволу головуючого) (з 02 хв. 18 сек. по 02 хв. 28 сек. звукозапису);
- відтвореним у судовому розгляді файлом Channel 01 2015 06 17 11-32-55 типу WAV, об`ємом 3274 Кб, як частини звукозапису судового засідання від 17 червня 2015 року, отриманого в порядку тимчасового доступу до документів і речей, з якого прослуховується як головуючий суддя ОСОБА_7 в ході допиту свідка ОСОБА_13 висловила зауваження на адресу матері ОСОБА_5 з приводу її висловлень з місця в залі судового засідання, після чого обвинувачений висловився нецензурною лайкою на адресу головуючої судді (з 09 хв. 39 сек. по 09 хв. 51 сек. звукозапису);
- відтвореним у судовому розгляді файлом Channel 01 2015 06 17 11-42-55 типу WAV, об`ємом 3274 Кб, як частини звукозапису судового засідання від 17 червня 2015 року, отриманого в порядку тимчасового доступу до документів і речей, з якого прослуховується те, що після оголошення ухвали суду по видаленню ОСОБА_5 із зали суду за порушення порядку в судовому засідання 17 червня 2015 року, останній усно виказав на адресу ОСОБА_7 фразу «ти живешь, поки я вийду». При цьому, чітко прослуховувався вислів потерпілої про вчинення погрози вбивством щодо неї з боку ОСОБА_5 , який вбачався із коментарів вказаної особи, висловлених як головуючим в колегії суддів. При цьому, потерпіла ідентифікувала особу саме обвинуваченого ОСОБА_5 як висловлювача вищевказаної погрози, що прослуховувалося із слів ОСОБА_5 та ОСОБА_7 (з 00 хв. 09 сек. по 01 хв. 00 сек. звукозапису судового засідання). Даний звукозапис судового засідання повністю узгоджується із даними, викладеними в журналі судового засідання Роменського міськрайонного суду Сумської області від 17 червня 2015 року щодо висловлювань обвинуваченого та потерпілої, а також із показаннями потерпілої та свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .
Таким чином, оцінивши вищевказані докази в їх сукупності, перевіривши сутність пред`явленого обвинувачення ОСОБА_5 , суд вважає доведеною обставину вчинення цим обвинуваченим вищевказаного злочину (кримінального правопорушення), а тому дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ст.377 ч.1 КК України, оскільки він 17 червня 2015 року о 11 год. 43 хв. у відкритому судовому засіданні Роменського міськрайонного суду Сумської області при здійсненні суддею ОСОБА_7 правосуддя у кримінальному провадженні по його обвинуваченню у вчиненні іншого злочину погрожував вбивством цій судді у зв`язку з її діяльністю, пов`язаною із здійсненням нею правосуддя.
Довід обвинуваченого про те, що вислів «ти живеш, поки я вийду» він не виказував саме на адресу потерпілої і будь-яких погроз він не вкладав в їх зміст, а також показання свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_6 про те, що суддя ОСОБА_7 спровокувала ОСОБА_5 на висловлювання нецензурної лайки щодо неї, і про те, що обвинувачений жодних погроз на її адресу не висловлював взагалі, а вказана вище фраза висловлена виключно під час словесної перепалки із ОСОБА_6 з приводу надання «непотрібних показань» не на користь цього свідка, суд оцінює критично, так як вони повністю спростовуються показами допитаних судом свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та самої потерпілої, які є логічними, послідовними та взаємно узгоджуються й доповнюються іншими дослідженими доказами у кримінальному провадженні (включаючи, відтвореним звукозаписом судового засідання). Крім цього, вони не викликають сумнівів у суду з приводу їх належності та допустимості.
Показання свідка ОСОБА_14 про те, що суддя ОСОБА_7 в одному із судових засідань до 17 червня 2015 року під час слухання справи по його обвинуваченню та обвинуваченню ОСОБА_6 висловила на адресу її сина слова про те, що він хай дивіться і не повіситься у клітці, де тримають підвартних осіб, на думку суду, не підтверджують фактів вчинення у такий спосіб прояву упередженості чи будь-якої провокації з боку судді ОСОБА_7 по відношенню до ОСОБА_5 , а це слід розглядати в якості своєрідного коментаря судді з приводу поведінки вказаного обвинуваченого у залі судового засідання під час, перебування у місці, де тримають осіб, відносно яких обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Показання свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_6 про те, що потерпіла в судовому засіданні 17 червня 2015 року висловила фразу про те, що який син, така і його мати, спровокувавши у такий спосіб до висловлення ОСОБА_5 нецензурної лайки, на думку суду, не відповідає дійсності, так як зі звукозапису судового засідання прослуховується дослівна незакінчена за змістом фраза потерпілої: «… що мама себе веде, що він…» і це формулювання, на думку суду, через його зміст не можна розглядати як провокаційну дію самої потерпілої, вчиненої в судовому засіданні, перед висловлюванням погрози її вбивством ОСОБА_5 як судді.
Довід обвинуваченого про те, що потерпіла спровокувала його на висловлення нецензурної лайки відносно неї своїм упередженим ставленням до нього як обвинуваченого, суд вважає непереконливим, оскільки як вбачається з досліджених доказів потерпіла, як головуюча в колегії суддів суддя ОСОБА_7 , неоднократно вживала процесуальних заходів до підтримання порядку в судовому засіданні, який порушувався обвинуваченим ОСОБА_5 , та вжиті нею дії не містили провокаційних проявів, які б могли б призвести до застосування відносно неї такого різновиду психічного насильства у виді погрози вбивством. Аналіз обставин справи свідчить про те, що крайне невдоволення обвинуваченим та його неприязнь до потерпілої, як судді з колегії суддів, формувалося у нього поступово та виявилося у крайній її формі у виді погрози вбивством ОСОБА_7 , як судді місцевого суду, саме в судовому засіданні 17 червня 2015 року, при цьому приводом цього було висловлення головуючим суддею попередження про порушення порядку матір`ю обвинуваченого ОСОБА_5 . При цьому, на думку суду, ведення потерпілою судового засідання 17 червня 2015 року та до цієї дати у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і вжиття нею відповідних процесуальних заходів по підтримці порядку в судовому засіданні не формувало фактичного підґрунтя для висловлення такої крайньої форми невдоволення її процесуальною поведінкою як погроза вбивством щодо цієї особи; непрямим підтвердженням цього є також нез`явлення ОСОБА_5 та іншими учасниками кримінального провадження під час розгляду вищевказаного кримінального провадження в Роменському міськрайонному суді Сумської області відводів судді ОСОБА_7 з мотивів її неетичної поведінки та як прояву її упередженості.
Факти перебування обвинуваченого в неприязних стосунках із свідками зі сторони обвинувачення та потерпілою не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду. Проте факти перебування обвинуваченого в родинних зв`язках із ОСОБА_14 (рідна мати), пред`явлення ОСОБА_6 одного і того ж обвинувачення, як і ОСОБА_5 , обґрунтованість якого перевіряється на даний час Роменським міськрайонним судом Сумської області, і надання вказаними свідками показань в суді в підтвердження лінії захисту ОСОБА_5 , на думку суду, спрямовані на штучне створення умов для виправдання обвинуваченого, і ці показання є не узгодженими між собою та за змістом вони сукупно не спростовують поданих стороною обвинувачення доказів. З цих підстав, вони не можуть бути прийняті судом в якості допустимих доказів у даній справі, оскільки вони спростовуються єдиним прямим і беззаперечним доказом у даному провадженні у виді вищеописаного звукозапису судового засідання Роменського міськрайонного суду Сумської області від 17 червня 2015 року, які підкріплені показаннями потерпілої та свідків зі сторони обвинувачення та письмовим доказом у виді журналу судового засідання.
Саме з вищевказаних досліджених судом доказів достовірно встановлені вищевказані фактичні обставини кримінального правопорушення. Усі інші доводи обвинуваченого щодо невизнання ним винуватості у вчиненні вищевказаного діяння, суд розцінює як такі, що висловлені ним з метою уникнення відповідальності за вчинене, а тому також оцінює їх критично і не може прийняти до уваги, оскільки вони є надуманими та спростовуються встановленими фактичними обставинами справи.
Суд також вважає, що вищевстановлена погроза була здійснена обвинуваченим ОСОБА_5 у зв`язку з діяльністю потерпілої, пов`язаною із здійсненням нею правосуддя, оскільки вона була викладена ним усно в залі судових засідань одразу після ухвалення журнального рішення суду про видалення вказаного обвинуваченого із зали судового засідання, з яким він був незгодний, що проявлялося у висловлених ним у брутальній формі фразах.
При цьому, оцінюючи обстановку, місце та час в якій ця погроза застосувати вбивство була безпосередньо висловлена обвинуваченим, а саме в приміщенні місцевого суду одразу після проголошення щодо нього рішення про видалення із зали судових засідань в присутності інших двох суддів з колегіального складу, прокурора та інших свідків, особу обвинуваченого та його поведінку до та під час висловлення ним усної погрози вбивством на адресу потерпілої, суд приходить до висновку про явну і реальну вираженість форми погрози, її усвідомлений і однозначний характер, й чіткий прояв у дійсності злочинного наміру обвинуваченого щодо реалізації погрози у виді фізичної розправи (вбивства) потерпілої в майбутньому у зв`язку з її діяльністю, пов`язаною із здійсненням нею правосуддя, з фактичною метою залякування самої потерпілої.
При призначенні покарання обставин, які його пом`якшують, судом не вбачається.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд розглядає рецидив злочинів.
Ураховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_5 , а саме те, що він вчинив злочин злочин середньої тяжкості (кримінальне правопорушення) в розумінні ст.12 КК України з посяганням на недоторканість носія судової влади потерпілу ОСОБА_7 , його особу (молодий вік обвинуваченого, те, що характеризується посередньо по місцю проживання, є непрацюючим, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, неодружений, має постійне місце проживання та реєстрацію в с.Левондівка Роменськго району Сумської області, інвалідності не має, має незняту та непогашену судимість за тяжкі злочини проти власності, пов`язані із застосуванням насильства до фізичної особи), наявність однієї обставини, яка обтяжує покарання, відсутності обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненння ним нових кримінальних правопорушень покарання у виді позбавлення волі, оскільки його виправлення не вбачається можливим без ізоляції від суспільства.
При цьому, ураховуючи, що кримінальне правопорушення за даним вироком було вчинено обвинуваченим після постановлення попереднього вироку за тяжкі та особливо тяжкі злочини, але до повного відбуття покарання по ньому, на підставі ст.71 КК України необхідно до призначеного основного покарання частково приєднати невідбуту частину основного покарання, призначеного вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 04 лютого 2015 року за ст.186 ч.3, ст.187 ч.3 КК України у виді позбавлення волі з додатковим покаранням у виді конфіскації майна, належного ОСОБА_5 на праві власності, і остаточно за сукупністю вироків призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна, належного йому на праві власності, оскільки відомостей щодо повного або часткового виконання додаткового покарання у виді конфіскації майна за попереднім вироком суду надано не було. У період часу від 04 лютого 2015 року і по 21 травня 2015 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 за вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 04 лютого 2015 року обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який діяв до набрання даного вироку законної сили, і саме цей період часу на підставі пп. в) абз. 5 ч.5 ст. 72 КК України підлягає зарахуванню у строк відбуття покарання за вказаним судом рішенням у виді позбавлення волі з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.
Строк відбуття покарання за даним вироком слід рахувати з моменту фактичного приведення даного вироку до виконання, оскільки запобіжний захід за новим злочином обвинуваченому не обирався.
Відповідно до положень ст.ст.183,331 КПК України прокурор не подав суду відповідне клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому із наведенням достовірних обставин про наявність ризиків, які б дають підстави суду вважати, що обвинувачений може вчинити дії по переховуванню від суду чи органу досудового розслідування, продовжити вчиняти кримінальне правопорушення чи вчинить інше правопорушення тощо, а також приймаючи до уваги те, що суд з власної ініціативи не може обирати запобіжний захід обвинуваченому, і дані про те, що з 08 вересня 2015 року ОСОБА_5 рахується тимчасово залишеним в СІЗО м.Суми на час розгляду даного кримінального провадження у місцевому суді, суд вважає за доцільне не обирати обвинуваченому запобіжний захід. На підставі пп.ґ) абз.5 ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_5 у строк відбуття ним покарання за даним вироком час його тимчасового залишення в СІЗО м.Суми в період з 08 вересня 2015 року по 23 лютого 2016 року включно і до дня набрання даного вироку, з розрахунку один день тимчасового залишення в слідчому ізоляторі за два дні позбавлення волі.
Цивільний позов у провадженні не заявлявся. Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368,373,374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.377 ч.1 КК України, і призначити йому покарання за цим законом у виді позбавлення волі на строк три роки.
На підставі ст.ст.71,72 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину основного покарання у виді позбавлення волі і повністю додаткового покарання у виді конфіскації майна, призначених за вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 04 лютого 2015 року, і остаточно за сукупністю вироків призначити покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі на строк вісім років шість місяців з конфіскацією майна, належного йому на праві власності.
Строк відбування покарання у виді позбавлення волі обчислювати з моменту фактичного приведення даного вироку до виконання.
Строк тимчасового залишення обвинуваченого ОСОБА_5 у слідчому ізоляторі м.Суми рахувати до дати набрання даним вироком законної сили.
У відповідності до вимог пп. ґ) абз. 5 ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_5 у строк відбуття ним покарання за даним вироком час його тимчасового залишення в СІЗО м.Суми в період з 08 вересня 2015 року по 23 лютого 2016 року включно і до дня набрання даного вироку, з розрахунку один день тимчасового залишення в СІЗО м.Суми за два дні позбавлення волі.
У відповідності пп.в) абз. 5 ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_5 у строк відбуття ним покарання у виді позбавлення волі за вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 04 лютого 2015 року період дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою з 04 лютого 2015 року і по 21 травня 2015 року включно з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.
Речовий доказ у виді оптичного комп`ютерного диску SV CD-R 700MB 80 min 52X зберігати в матеріалах даного кримінального провадження.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Сумської області через Липоводолинський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його оголошення.
Суддя ОСОБА_1