Дата документу Справа № 331/349/15-к
УХВАЛА

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

у кримінальному провадженні №20000146 від 14.01.15 р. щодо ОСОБА_1

23 січня 2015 року місто Запоріжжя

№ єу-331/349/15-к

№ 11-сс/778/66/15

Апеляційний суд Запорізької області у складі суддів:

Головуючої ОСОБА_2 , ОСОБА_3 доповідача, ОСОБА_4 ,

за участі
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 захисника ОСОБА_1 ,

здійснив апеляційний розгляд ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 16 січня 2015 року1.

Заслухавши суддю-доповідача та дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд установив:
ОСОБА_1 пред`явлена підозра в тому, що він 14 січня 2015 року, приблизно о 3 годині 45 хвилин, за попередньою змовою групою інших осіб, знаходячись на перехресті вул.Жовтневої та вул.Військоматської, біля будинку №33 по вул.Жовтневій в місті Запоріжжя, діючи з корисливих мотивів, таємно викрали 85 м контактного дроту вагою 76 кг, чим спричинили Запорізькому Комунальному підприємству міського електротранспорту «Запоріжелектротранс» матеріальну шкоду на загальну суму 8818,28 грн. (за даними мотивувальної частини ухвали слідчого судді).

Місцевий суд, задовольнив клопотання слідчого СВ Жовтневого РВ ЗМУ ГУ МВС України в Запорізькій області ОСОБА_8 і обрав -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Запоріжжя і там же проживаючому по АДРЕСА_1 , раніше судимому:

18 липня 2013 року Жовтневим районним судом міста Запоріжжя за ч.ч.1,2 ст.186 КК України на 1 рік обмеження волі,-

підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 17 березня 2015 року та визначив розмір застави у сумі 24 360,00 грн.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить скасувати рішення слідчого судді і застосувати до підозрюваного ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту. Також вважає розмір застави необґрунтовано великим. Просить розглядати апеляційну скаргу без його участі.

В обґрунтування своєї позиції посилається на:

відсутність передбачених ст.177 КПК України ризиків;

наявність судимості не є підставо для обрання виняткової міри запобіжного заходу;

ОСОБА_1 має постійне місце проживання;

проживає у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_9 ;

має малолітню доньку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

визнання вини обвинуваченим;

повернення контактного дроту володільцеві.

При здійсненні апеляційного розгляду:

прокурор знайшов судове рішення законним та обґрунтованим і просив залишити його в силі.

За результатами апеляційного розгляду апеляційний суд вбачає підстави до часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з такого.

Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим. При застосуванні до підозрюваного виняткового запобіжного заходу слідчий суддя врахував, що підозрюваний має не зняту та не погашену судимість за корисливий злочин, офіційно не працевлаштований.

За виписами ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобам, передбаченими КПК України.

У порушення зазначеної норми, адвокат не надав суду доказів в підтвердження того, що підозрюваний проживає у фактичних шлюбних відносинах та має малолітню доньку. Не знайшли свого підтвердження доводи апеляційної скарги і у матеріалах кримінального провадження.

За таких обставин, суд першої інстанції при застосуванні до ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вірно врахував, що останній має судимість за умисний корисливий злочин, яка у встановленому порядку не знята та не погашена, недостатність міцності соціальних зв`язків, зокрема, він неодружений, не має офіційного місця роботи.

Тому, враховуючи викладене, апеляційний суд погоджується за висновком слідчого судді суду першої інстанції щодо застосування до ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, апеляційний суд зменшує розмір застави, виходячи з такого.

За виписами ч.4 ст.182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням, зокрема, майнового стану підозрюваного.

На необхідність врахування цих обставин звертається увага і в рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема, серед багатьох інших у рішенні від 12.10.2006 р. у справі «Стайков проти Болгарії», в якому зазначається, що сума застави має встановлюватися з урахуванням коштів, якими володіє затриманий.

На підставі викладеного та керуючись статтями 177, 178, 194, 199, 372, 376, 405, 406, 418 КПК України, апеляційний суд ухвалив:
апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 захисника ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 16 січня 2015 року щодо ОСОБА_1 скасувати в частині визначеного розміру застави і в цій частині ухвалити нову ухвалу, якою розмір застави визначити у межах 10 розмірів мінімальної заробітної плати, тобто 12180 грн.

В решті ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його оголошення та оскарженню не підлягає.

судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4

1 Головуючий в суді 1 інст. ОСОБА_11 №1-кс/331/103/15