Справа 688/3915/15-к
№ 1-в/688/304/15
Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2015 року Шепетівський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу виконання покарань ОСОБА_4 ,

засудженого,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Шепетівка заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , громадянина України, з незакінченою вищою освітою, розлученого, до засудження непрацюючого, раніше несудимого,

про умовно дострокове звільнення від відбування покарання, суд
ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_5 засуджений 27.02.2002 року апеляційним судом м. Києва за п. 6 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289, ч.1 ст. 263, ст. 70 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю.

Початок строку: 27.09.2001 року.

Кінець строку: 27.09.2016 року.

21 жовтня 2015 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у відповідності до ст. 81 КК України

В судовому засіданні засуджений підтримав заяву, з підстав викладених у ній.

Представник Шепетівської виправної колонії заперечив задоволенню заяви, пояснив що за весь період відбування покарання засуджений допустив 10 порушень режиму відбування покарання, за що 7 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, в реші порушень обмежились бесідами профілактичного характеру, має 9 заохочень, з лютого 2015 року не працевлаштований.

Прокурор вважає, що заява не підлягає задоволенню, оскільки засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, оскільки притягувався до відповідальності за порушення режиму відбування покарання, при цьому слід враховувати і характер таких порушень, як виготовлення та зберігання заборонених предметів, погроза фізичною розправою створення конфліктної ситуації.

Заслухавши пояснення засудженого, представника органу виконання покарань, думку прокурора, вивчивши матеріали особової справи, суд знаходить відмовити у задоволенні заяви з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно роз`яснень п. 2, 17 постанови № 2 від 26.04.2002 року Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організація засуджених виправної установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений за скоєння особливо тяжких злочинів та злочину середньої тяжкості, відбув необхідну частину строку покарання, після відбуття якої може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

За даними довідки про заохочення і стягнення, характеристики, щоденника індивідуальної роботи із засудженим, ОСОБА_5 за період відбування покарання 7 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності за порушення вимог режиму утримання, які виразились у виготовленні та зберіганні заборонених предметів, погрози фізичною розправою, порушенні форми одягу, нетактовної поведінки, спробі порушити межі локальної дільниці, створенні конфліктної ситуації, курінні у невстановленому місці. Стягнення зняті і погашені у встановленому законом порядку. За весь період відбування покарання мав 9 заохочень за сумлінне ставлення до праці, добру поведінку та участь в олімпіадах. З січня 2005 року по лютий 2015 року був працевлаштований на виробництві колонії на різних робітничих посадах. На даний час виконує роботи із благоустрою установи. Приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу «Професія», «Правова просвіта», «Фізкультура і спорт», «Духовне відродження». Приймає участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, зокрема в олімпіадах із шахів. Участі у самодіяльних організаціях засуджених не приймає. За період відбування покарання прагнув підвищити наявні професійно технічні навички, тому у 2006 році закінчив Шепетівський навчальний центр № 98, здобув професію фрезерувальника, верстатника деревообробних верстатів та у 2012 році токаря.

Наявність трьох заохочень після погашення останнього стягнення, не вказують на виправлення засудженого, як підставу застосування умовно-дострокового звільнення, а оцінюються судом, як намагання після відбуття необхідної для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання частини строку покарання створити умови для застосування такого звільнення. Крім того, під час розгляду справи апеляційним судом м. Києва ОСОБА_5 вину у вчиненні злочинів не визнав, заперечивши свою причетність до їх вчинення, що вказує на його ставлення до злочину. Згідно довідки органу виконання покарань засуджений має залишок по виконавчим листам в сумі 97 125 грн. 83 коп. Вищевказаним вироком на відшкодування потерпілій моральної шкоди із засудженого стягнуто 100 000грн. Вказане доводить небажання засудженого відшкодувати шкоду потерпілій, оскільки часткове відшкодування шкоди здійснено в результаті вирахувань із його заробітної плати в колонії.

Наведені обставини, з врахуванням характеру вчинених за час відбування покарання порушень режиму відбування, свідчать про те? що засуджений ОСОБА_5 не довів свого виправлення під час відбування покарання у виді позбавлення волі, тому підстави для застосування до засудженого пільги у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відсутні.
Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Хмельницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1