Справа №11а-465/2010 Головуючий у 1 інстанції: Пташинський І.А.
Категорія ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 310 КК України Доповідач: Галин В.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2010 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого Леона О.І.

суддів Галина В.П., Вовка А.С.

з участю прокурора Ковальчука Т.О.

захисника ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Львові кримінальну справу за апеляціями державного обвинувача прокурора у справі ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 22.04.2010 року,-

ВСТАНОВИЛА:

даною постановою кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 369 КК України та про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 у зв"язку із вчиненям суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 310 КК України, скеровано прокурору Старосамбірського району Львівської області для організації додаткового рослідування.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 взяття під варту залишено без змін. Запобіжний захід ОСОБА_4 взяття під варту залишено без змін.

В апеляції державний обвинувач просить постанову судді скасувати, справу направити на новий судовий розгляд. Вважає, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою і підлягає скасуванню. Наведені в постанові порушення не є істотними і не перешкоджають призначенню справи до судового розгляду, крім цього висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Зазначає, що відповідно ч. 1 ст. 246 КПК України, при попередньому розгляді справи суддя з власної ініціативи чи за клопотанням прокурора, обвинуваченого, його захисника чи законного представника, потерпілого, позивача, відповідача або їх представників своєю постановою повертає справу на додаткове розслідування у випадках, коли під час порушення кримінальної справи, провадження дізнання або досудового слідства були допущені такі порушення вимог КПК України, без усунення яких справа не може бути призначена до судового розгляду.

А також, посилається на п. 3 ППВС України від 11.02.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування", де питання про те, чи перешкоджає порушення закону, допущене під час порушення кримінальної справи, провадження дізнання або досудового слідства, її призначення до судового розгляду, вирішується залежно від того, наскільки істотним воно було, до ущемлення яких прав та інтересів учасників воно привело і чи є можливість поновити ці права та інтереси. Кримінальна справа не може бути призначена до судового розгляду, якщо: вона не була порушена або порушена некомпетентною особою, її розслідування проводила не уповноважена на те особа чи особа, яка підлягала відводу; було порушено вимоги КПК про обов"язковість пред"явлення обвинувачення і матеріалів розслідування для ознайомлення; при провадженні дізнання чи досудового слідства було порушено право обвинуваченого на захист або право користуватися рідною мовою чи мовою, якою він володіє.

Вказує, що суддя свою постанову мотивує тим, що під час провадження досудового слідства допущено порушення вимог ч. 3 ст. 60 КПК України, без усунення яких справа не може бути призначена до судового розгляду, оскільки залишилось відкритим питання повноваження осіб, які закінчували досудове слідство.

Проте п. 3 ч. 1 ст. 60 КПК України вказує, що слідчий і особа, яка провадить дізнання, підлягає відводу, коли вони або їх родичі заінтересовані в результатах розгляду справи.

Заява про відвід подана в прокуратуру області 28.12.2009 року, а надійшла в прокуратуру Старосамбірського району 18.01.2010 року після виконання слідчим вимог ст.ст.218-220 КПК України. При цьому адвокати клопотань про відвід не заявляли.

Крім цього зазначає, що із поданої скарги адвокатів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 від 28.12.2009 року про відвід слідчих не міститься жодних даних про зацікавленість слідчих Цьорох О.М. та Ігнатьо Б.Я. чи їх родичів в результатах розгляду справи, а тому не було підстав для їх відводу.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3, просить скасувати постанову Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 22.04.2010 року та змінити міру запобіжного заходу ОСОБА_6 із тримання під вартою на підписку про невиїзд, направивши її на лікування в відділення закритого типу ЛОПЛ, у зв"язку з тим, що душевно хвора ОСОБА_4 вже більше чотирьох місяців знаходиться в ЛСІ і, будучи ув"язненою, жодного лікування не отримує.

Також були додані уточнення до апеляції ОСОБА_3, де зазначено, що ОСОБА_4 на момент вчинення інкримінованого їй злочину була неосудною і залишається такою на даний час. Проте, в порушення вимог ст. 26 КПК України, кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_4 в окреме провадження виділена не була і не направлена в порядку ст. 225 та ст. 418 КПК України в суд одночасно в одній кримінальній справі, провадження по якій передбачає попередній розгляд справи, а тому захист вважає, що Самбірський міськрайонний суд Львівської області зобов"язаний був розглянути та задоволити подане клопотання про зміну запобіжного заходу на підписку про невиїзд з одночасним направленням ОСОБА_4 на лікування в відділення закритого типу ЛОПЛ.

Заслухавши доповідача, позицію прокурора, який вважає, що прийняте судом першої інстанції рішення є необгрунтованим і незаконним, захисника ОСОБА_1, який вважає постанову суду законною, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, колегія суддіввважає, що подані апеляції до задоволення не підлягають.

Суддя Самбірського міськрайонного суду при попередньому розгляді даної справи встановив, що захисниками ОСОБА_1 та ОСОБА_3 28.12.2009 року прокурору Львівської області було подано заяву про відвід слідчого прокуратури Старосамбірського району Львівської області ОСОБА_7 та слідчому СУ ГУМВСУ у Львівській області Цьорох О.М., в порядку ст. 60 КПК України. Проте дана заява захисників не була вирішена відповідно до вимог КПК України і 29.12.2009 року слідчим було виконано вимоги ст.ст.218 220 КПК України.

Даний факт прокурором в апеляції не оспорюється, проте вважає, що це не може бути підставою для скерування справи на додаткове розслідування.

Колегія суддів вважає, що такий висновок прокурора у справі не ґрунтується на вимогах закону.

Згідно ст. 60 ч. 3 КПК України заяву про відвід або самовідвід слідчого і особи, яка провадить дізнання, подається прокуророві, який розглядає і вирішує її протягом двадцяти чотирьох годин.

Заява захисників ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про відвід слідчих подана в прокуратуру Львівської області 28.12.2009 року, про що свідчить вх. № 60803.

Однак, ця заява захисників не була вирішена відповідно до вимог ст. 60 ч. 3 КПК України, а надіслана в прокуратуру Старосамбірського району 18.01.2010 року, що є грубим порушенням вимог КПК України.

Судом першої інстанції зроблений правильний висновок про те, що під час провадження досудового слідства було допущено істотне порушення вимог КПК України, без усунення яких справа не може бути призначена до судового розгляду, а саме порушено право обвинуваченого на захист, оскільки залишилось невирішеним питання повноважень особи, яка розслідувала справу і яка підлягала відводу, а тому кримінальну справу вірно скеровано прокурору Старосамбірського району Львівської області для організації додаткового розслідування.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції мотивовано прийшов до висновку, про необхідність повернення справи прокурору для усунення виявлених недоліків, а тому підстав для скасування постанови не вбачає.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи викладені в апеляції прокурора є необґрунтованими.

Що ж стосується апеляційних вимог захисника ОСОБА_3 щодо зміни запобіжного заходу ОСОБА_4, то колегія суддів підстав для задоволення не вбачає.

Керуючись ст.ст. 356, 362, 366, 377 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

постанову судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 22 квітня 2010 року про повернення кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 369 КК України та ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 310 КК України прокурору Старосамбірського району Львівської області для організації додаткового розслідування залишити без змін, а апеляційні скарги державного обвинувача Дердзяка П.І. та захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 без задоволення.

Головуючий:

Судді: