печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 листопада 2015 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10

провівши підготовче судове засідання по розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0007315 від 25.12.2014 р., за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 15, п.п. 5,6,11,12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п.п. 5,6,11,12 ч. 2 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
21.10.2015р. в провадження Печерського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 15, п.п. 5,6,11,12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 15, п.п. 5,6,11,12 ч. 2 ст. 115 КК України.

22.10.2015 р. ухвалою суду вказане кримінальне провадження призначене в підготовче судове засідання.

Прокурор просив призначити судовий розгляд кримінального провадження, вважаючи, що по справі дотримані всі вимоги КПК України. Одночасно, прокурор заявив клопотання, в якому просив продовжити строк тримання обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 під вартою ще на 60 діб, пославшись на подальше існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на підставі яких судом було обрано вказаний запобіжний захід. Так, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, перебуваючи на волі, зможуть вчинити спроби переховуватись від суду, а також незаконно впливати на недопитаних свідків, а тому, застосування до них будь-якого іншого запобіжного заходу є недоцільним.

Представник потерпілого ОСОБА_6 підтримав вказану позицію прокурора.

Потерпілий ОСОБА_11 , будучи належним чином повідомленим про місце, день і час даного судового засідання, не з`явився, суд визнав можливим проведення підготовчого судового засідання за відсутності потерпілого.

Захисник ОСОБА_8 заперечував проти можливості призначення даного обвинувального акту до судового розгляду, заявивши в свою чергу письмове клопотання про повернення його прокурору, пославшись на те, що в порушення п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт не містить викладення фактичних обставин обвинувачення, зокрема, в частині посилання на те, який чином обвинувачений ОСОБА_10 , який буцімто вчиняв інкримінований злочин, був обізнаний у застосуванні способу вбивства, який небезпечним для життя і здоров`я не тільки потерпілого, а й інших осіб, а також не конкретизовані особи, життю яких могла загрожувати небезпека; не зазначено розмір грошової винагороди, яку мав би отримати ОСОБА_10 за вбивство ОСОБА_11 , тобто не підтверджено існування корисливого мотиву у його діях; не зазначено даних про особу замовника вбивства ОСОБА_11 , яке буцімто виконувалось обвинуваченими; не вказано часу, місце та дати виникнення у обвинувачених спільного узгодженого умислу щодо позбавлення життя потерпілого, тобто не конкретизована обставина вчинення цього злочину за попередньою змовою групою осіб. Все вищевказане порушує право на захист ОСОБА_10 , оскільки останньому не зрозуміло, від чого він має захищатись щодо фактичних обставин, які органами досудового розслідування не встановлені. Щодо продовження ОСОБА_10 строку тримання під вартою захисник заперечував, пославшись на безпідставність заявлених прокурором ризиків, з огляду на що вважав можливим застосувати відносно останнього цілодобовий домашній арешт.

Захисник ОСОБА_12 заперечував проти можливості призначення даного обвинувального акту до судового розгляду, підтримавши клопотання захисника ОСОБА_8 щодо повернення його прокурору з аналогічних підстав. Додатково звернув увагу на те, що при обставинах буцімто придбання ОСОБА_9 двох бойових гранат, такі його дії органами досудового розслідування не кваліфіковані за ст. 263 КК України, до того ж у матеріалах справи міститься висновок експертизи, за змістом якого під час злочину застосовувався саморобний вибуховий пристрій. Таким чином, вважав обвинувачення, яке пред`явлено ОСОБА_9 не виписаним належним чином і не зрозумілим. Щодо продовження строків запобіжного заходу ОСОБА_9 захисник також заперечував, пославшись на безпідставність заявлених прокурором ризиків, а також на позитивні дані, які характеризують особу обвинуваченого. За таких обставин, захист просив змінити ОСОБА_9 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт або особисте зобов`язання.

Крім того, захисником ОСОБА_12 були подані наступні скарги:

- на постанову в.о. прокурора м.Києва ОСОБА_13 від 24.04.2014, якою здійснення досудового розслідування даного кримінального провадження доручено слідчому відділу Печерського РУ ГУМВС України в м.Києві. При цьому, пославшись на той факт, що обвинувачений ОСОБА_9 є консультантом експертом Управління державної охорони України, тобто працівником правоохоронного органу, вважав, що відповідно до п.7 Наказу №12 гн від 29.08.2014 із змінами, досудове розслідування відносно нього повинно здійснюватись військовою прокуратурою України, а тому, просив скасувати вказане рішення в.о. прокурора м.Києва ОСОБА_13 , як незаконне;

- на рішення слідчого Печерського РУ ГУМВС України в м.Києві ОСОБА_14 про визнання предметів, речей і документів, грошових коштів, автомобіля, вилучених у ОСОБА_9 речовими доказами по справі, яке захист просив скасувати, оскільки таке рішення прийнято слідчим в порушення ст. 98 КПК України, та повернути вказані речі, як незаконно вилучені;

Крім того, захисником ОСОБА_12 були подані заперечення на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м.Києва ОСОБА_15 від 24.02.2015, якою в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_16 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на бездіяльність прокурора щодо неповернення тимчасово вилученого майна було відмовлено, які разом із додатками були долучені до матеріалів судового кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав позицію свого захисника ОСОБА_12 та подані ним скарги. Заперечував проти продовження йому строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою з підстав наявності у нього з 1986 року постійного місця проживання, родини, неповнолітнього сина, виведення у розпорядження за місцем роботи, а тому, також просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт або особисте зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_10 підтримав позицію свого захисника ОСОБА_8 щодо повернення обвинувального акту прокурору, а також щодо зміни йому запобіжного заходу на такий, що не пов`язаний із триманням під вартою, пославшись на безпідставність і необгрунтованість заявлених прокурором ризиків, а також на дані, що його позитивно характеризують та обставини погіршення в умовах СІЗО стану його здоров`я.

Прокурор та представник потерпілого ОСОБА_6 заперечували проти повернення обвинувального акту прокурору, зміни обвинуваченим запобіжного заходу з тримання під вартою на будь-який інший, а також вважали необхідним відмовити захиснику ОСОБА_12 у задоволенні поданих ним скарг.

Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт з додатками, додатково долучені матеріали, дійшов до наступних висновків.

Кримінальне провадження відповідно до ст. ст. 32, 33 КПК України підсудне Печерському районному суду м. Києва.

Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п.4-8 ч.1 або ч.2 ст.284 КПК України або зупинення провадження, не має.

Вирішуючи клопотання захисту щодо повернення обвинувального акту прокурору з підстав його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України, колегія суддів виходила з наступного. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими. За таких обставин, з огляду на той факт, що на даній стадії процесу суд позбавлений можливості надати оцінку зібраним доказам, а відтак, дійти висновку щодо повноти і правильності викладення прокурором фактичних обставин обвинувачення, яке інкримінується ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , приймаючи також до уваги, що питання невідповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України в частині неконкретності обвинувачення були предметом перевірки судом апеляційної інстанції, якою ухвалою від 28.09.2015 була частково задоволена апеляція прокурора і такі посилання у рішення суду першої інстанції були виключені, - колегія суддів дійшла висновку про те, що фактичні обставини обвинувачення прокурором викладені в тому обсязі, який був встановлений в ході досудового розслідування і оцінка цьому може бути надана лише за результатами проведеного судового розгляду.

З огляду на викладене, суд вважає, що обвинувальний акт складений у відповідності до вимог ст. 291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримано вимог процесуального закону, підстави для задоволення клопотань захисту і повернення обвинувального акту прокурору відсутні.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Згідно ч.2 ст. 384 КПК України обвинувачений у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, під час підготовчого судового засідання має право заявити клопотання про розгляд кримінального провадження стосовно нього судом присяжних.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотань обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яким таке право судом було роз`яснено і вони висловили бажання проведення судового розгляду кримінального провадження відносно них судом присяжних, та проведення судового розгляду справи щодо них судом присяжних у складі, відповідно до ч.3 ст. 31 КПК України, двох професійних суддів та трьох присяжних.

Зазначене судове засідання з урахування принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

Коло осіб, що беруть участь у судовому засіданні, суд на даній стадії процесу вважає необхідним визначити наступним: прокурор, представник потерпілого, потерпілий, обвинувачені та їх захисники.

Щодо питання про продовження строку тримання обвинувачених під вартою, та відповідно клопотання захисту про зміну обвинуваченим запобіжного заходу, то відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою до спливу двомісячного строку, зокрема з дня застосування судом до обвинувачених запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Так, термін тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , обраний судом та продовжений ухвалою від 28.09.2015, спливає 04.11.15р.

При вирішенні цього питання судом приймалось до уваги те, що ОСОБА_9 , ОСОБА_10 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких та передбачає покарання у виді довічного позбавлення волі, а тому, не зважаючи на всі позитивні характеристики, наведені захистом, не зважаючи на наявність у обвинуваченого ОСОБА_9 неповнолітньої дитини, наявність у обвинуваченого ОСОБА_10 ряду захворювань, та наявність у них постійного місця проживання, суд погоджується із заявленими прокурором ризиком, що обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , перебуваючи на волі зможуть вчинити спроби переховуватись від суду, з огляду на покарання, яке їм загрожує у випадку встановлення судом їх винності, а також вчинити незаконний вплив на недопитаних свідків.

Вказане, на думку суду, свідчить про наявність обґрунтованих ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, наведених прокурором, а тому, суд вбачає необхідним клопотання прокурора задовольнити і продовжити обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою ще на 60 днів, а в задоволенні клопотань захисту щодо зміни обвинуваченим запобіжного заходу на домашній арешт або особисте зобов`язання, відмовити.

У вирішенні скарг захисника ОСОБА_12 , поданих під час підготовчого судового засідання в порядку ч.2 ст. 303 КПК України, колегія суддів виходила з наступного. Так, постанова в.о. прокурора м.Києва ОСОБА_13 від 24.04.2014 про доручення ведення досудового розслідування кримінального провадження №0007315 від 25.12.2014 р. СВ Печерського РУ ГУМВС України , не відноситься до кола рішень органів досудового розслідування, які підлягають судовому контролю і перевірці відповідно до ч.1 ст. 303 КПК України. До того ж, судом враховувався факт, наведений обвинувачений ОСОБА_9 про те, що законність цих обставин було предметом перевірки Генеральною прокуратурою України, куди ним та захистом подавались відповідні скарги, якою підстав для їх задоволення не було встановлено. Щодо скарги захисника на рішення слідчого про визнання предметів і документів, вилучених у ОСОБА_9 в ході досудового розслідування, речовими доказами у справі, то в цій частині суд погоджується з доводами прокурора, що на даній стадії процесу суд позбавлений можливості об`єктивно оцінити обгрунтованість таких заходів забезпечення кримінального провадження, застосованих під час досудового розслідування, а тому вважає необхідним по доводам скарги в її задоволенні відмовити, оскільки доля речових доказів вирішуються під час остаточно прийняття рішення по справі відповідно до ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314 - 316, 331, 369, ч.2 ст. 384 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Клопотання обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відповідно до ч.2 ст. 384 КПК України про розгляд кримінального провадження стосовно них судом присяжних задовольнити.

Призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні судом присяжних кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0007315 від 25.12.2014 р., за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п.п. 5,6,11,12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п.п. 5,6,11,12 ч. 2 ст. 115 КК України, на 13 листопада 2015 року на 14 год. 30 хв.

Викликати для участі в судовому засіданні прокурора, представника потерпілого, потерпілого, захисників та доставити обвинувачених.

В задоволенні письмового клопотання захисника ОСОБА_8 про повернення обвинувального акту прокурору з підстав його невідповідності вимогам КПК України відмовити.

Клопотання прокурора ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити обвинуваченим ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ще на 60 днів, тобто до 03 січня 2016 року.

В задоволенні клопотань захисника ОСОБА_8 про зміну обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжного заходу на домашній арешт, а також в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_12 про зміну обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт або особисте зобов`язання, - відмовити.

Скарги захисника ОСОБА_12 в порядку ч.2 ст. 303 КПК України залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча - суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3