У Х В А Л А
07.09.2015 Справа №607/14033/15-к

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження,-

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області зі скаргою на постанову слідчого СВ Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_4 від 31.07.2015 року про закриття кримінального провадження №0001826, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 липня 2015 року. Скарга обґрунтована тим, що слідчим не перевірено відомостей про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.296,ч.2 ст. 189, ст.398 КК України. Також скаржник вказує, що слідчий не провів повного, об`єктивного та всебічного досудового розслідування, зокрема слідчим не проведено одночасних допитів між потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та свідком ОСОБА_8 , не оглянуто аудіо-носіїв, на яких зафіксовані погрози ОСОБА_9 , не надано оцінки погрозам, які мали місце 24.06.2015 року та 25.06.2014 року.

В судовому засіданні скаржник скаргу підтримав з підстав, викладених в ній, крім того зазначив, що слідчим всупереч ст. 9 КПК України не допитано працівників міліції, які приїжджали на виклик, на вирішена заява ОСОБА_10 , яка подана до Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області та долучена до матеріалів кримінального провадження.

Слідчий в судовому засідання проти задоволення скарги ОСОБА_3 заперечив, суду пояснив, що вважає оскаржувану постанову законною, оскільки в діях ОСОБА_9 не встановлено складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 129 КК України, оскільки відсутня суб`єктивна сторона прямий умисел. Також, ОСОБА_9 висловлювала погрози фізичною розправою та знищенням майна, а не вбивством. На даний час з матеріалів кримінального провадження виділені матеріали для складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, оскільки в діях ОСОБА_9 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення.

Прокурор в судове засідання не з`явився, а отже не скористався своїм правом на висловлення своїх міркувань щодо скарги, що не є перешкодою для її розгляду, в силу ч.3 ст.306 КПК України.

Вислухавши думку скаржника, слідчого, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим СВ Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001826, від 06 липня 2015 року.

Постановою слідчого СВ Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_4 від 31 липня 2015 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001826, від 06 липня 2015 року закрито у зв`язку з відсутністю складу злочину.

Кримінальний процесуальний кодекс України зобов`язує слідчого всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається зокрема з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Закриваючи кримінальне провадження, слідчий виходив з того, що допитана ОСОБА_9 вказала, що адвокатам ОСОБА_11 та ОСОБА_3 вбивством та фізичною розправою не погрожувала, а також у ОСОБА_9 не було прямого умислу на вчинення кримінального правопорушення.

Як слідує з заяв ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ( а.с. 7, 10-15, 18-23, їх показів, які надані із попередженням їх про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вказували на те, що ОСОБА_9 погрожувала їм вбивством, таку погрозу вони сприймали як реальну. Вказані їх покази належним чином слідчим не перевірено, зокрема не оглянуто наданий потерпілими аудіо-записи осіб, присутніх 25.06.2015 року в 12 год. 30 хв. та 27.07.2015 року близько 11 год., які долучені до матеріалів кримінального провадження, та не надана їм оцінка в оскаржуваній постанові, чи спростовують чи підтверджують обставини про події, зазначені ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у своїх показах.

Також, у своїх заявах ОСОБА_3 вказував на вчинення щодо нього кримінальних правопорушень, передбачених ч.2ст. 296 КК України (хуліганство), ч.1 ст. 398 КК України (погроза вбивством, насильством або знищенням чи пошкодженням майна щодо захисника чи представника особи, а також щодо їх близьких родичів у зв`язку з діяльністю, пов`язаною з наданням правової допомоги) та ст.189 КК (вимога передачі чужого майна чи права на майно або вчинення будь-яких дій майнового характеру з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами, обмеження прав, свобод або законних інтересів цих осіб, пошкодження чи знищення їхнього майна або майна, що перебуває в їхньому віданні чи під охороною, або розголошення відомостей, які потерпілий чи його близькі родичі бажають зберегти в таємниці (вимагання) проте, всупереч ч.1 ст.214 КПК України слідчим вказані відомості про можливе вчинення ОСОБА_9 вказаних кримінальних правопорушень в ЄРДР не вносилися, і процесуальне рішення за цим фактом не приймалися.

Окрім того, залишилася невирішена заява ОСОБА_10 щодо вчинення щодо неї кримінального правопорушення (а.с.72).

Крім того, приймаючи рішення про закриття кримінального провадження слідчим надано оцінку лише щодо факту погроз ОСОБА_9 , які мали місце 06.07.2015 року близько 11 год. 30 хв., проте, незважаючи на заяви скаржників не надано оцінку фактам погроз та вимагання ОСОБА_9 які мали місце 24.06.2015 року та 25.06.2015 року та які зазначали у своїх заявах та показах потерпілі.

Тому слідчий суддя приходить до переконання, що досудовим розслідуванням, всупереч ч.2 ст. 9 КПК України, не перевірено обставин, що мають істотне значення, та не надано їм правову оцінку, допущена істотна неповнота, усунення якої потребує виконання слідчих та інших процесуальних дій, спрямованих на збирання та перевірку доказів, зміст оскаржуваної постанови не відповідає вимогам ст.110 КПК України, а тому скарга ОСОБА_3 підлягає до задоволення, а постанова слідчого СВ Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області про закриття кримінального провадження - скасуванню.

Під час досудового слідства необхідно вжити заходів для всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження для встановлення об`єктивної істини, перевірити доводи скаржника, зазначені в скарзі, надати їм належну правову оцінку та прийняти законне і неупереджене процесуальне рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.110, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області від 31 липня 2015 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001826, від 06 липня 2015 року

Направити ухвалу прокурору м. Тернополя для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1