номер справи 711/1957/13-к
провадження № 1-кс/711/460/13
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про застосування запобіжного заходу особисте зобовязання

07 березня 2013 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Драник Н.П.

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_1

прокурора Губенка Є.А.

слідчого - Ткаченка В.В.

захисника - ОСОБА_2

підозрюваного - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання начальника слідчого відділу слідчого управління прокуратури Черкаської області ОСОБА_4В, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000008 від 08.02.2013 р., за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 364 КК України, погодженого з прокурором про застосування запобіжного заходу особисте зобовязання щодо:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, пенсіонера, одруженого, не судимого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно ст. 26 Закону України Про Державну кримінально виконавчу службу України майно Державної кримінально виконавчої служби України перебуває в державній власності, належить відповідним установам на правах оперативного управління або повного господарського відання і не може бути обєктом застави.

Статтею 1 Закону України Про приватизацію державного майна визначено, що відчуження майна, яке перебуває у державній власності юридичних осіб, є приватизацією державного майна.

Державну політику в сфері приватизації здійснюють Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва у районах і містах, органи приватизації в Автономній Республіці Крим, що становлять єдину систему державних органів приватизації в України (ст. 7 Закону України Про приватизацію державного майна).

Згідно з ч. 3 ст. 145 Господарського кодексу України правовий режим майна субєкта господарювання, заснованого на державній власності, може бути змінений шляхом приватизації майна державного підприємства відповідно до закону.

Таким чином, відчуження державного майна повинно відбуватися шляхом застосування приватизаційної процедури, передбаченої Законом України Про особливості приватизації обєктів незавершеного будівництва, а також Законом України Про приватизацію державного майна.

Разом із цим, жодних рішень щодо приватизації майна Черкаської ВК №62 Фондом державного майна України не приймалось, рівно як і не надходило заяв щодо його приватизації. Також майно вказаного підприємства не було включено до переліку майна, що підлягає приватизації.

Проте, ОСОБА_3, працюючи директором ДП Підприємство Черкаської ВК УДПС України в Черкаській області (№62), в порушення вимог ст.ст. 2, 7, 15 Закону України Про приватизацію державного майна, ст.ст. 4, 5, 11, 19, 21 Закону України Про особливості приватизації обєктів незавершеного будівництва, без дотримання приватизаційної процедури, зловживаючи своїм службовим становищем всупереч інтересам служби, діючи в інтересах ТОВ Фірма Акант+К, 21 вересня 2007 року незаконно здійснив вказаному товариству по договору купівлі продажу за ціною 1 471 544 грн. реалізацію майна, яке перебувало в державній власності, а саме: незавершене будівництво будівлі 1984 року побудови, що знаходиться в м. Черкаси по вул. Сурікова, 30 (після зміни реєстрації вул. Промислова,15 в м. Черкаси), чим спричинив тяжкі наслідки державним інтересам у вигляді матеріальних збитків на суму 1 471 544 грн. та підриву авторитету органів влади.

Допитаний як підозрюваний ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 364 КК України винним себе у вчиненні вказаного злочину не визнав повністю та показав, що при продажу 21.09.2007 р. незавершеного будівництва підприємства ЧВК № 62 УДДУ ПВП в Черкаській області діяв виключно в інтересах служби та держави.

Обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення є показання свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, дані договору купівлі продажу від 21.09.2007 р. про продаж незавершеного будівництва, угоди про реалізацію майна від 06.07.2007 р., протоколу №1 від 17.09.2007 р. аукціонного комітету, протоколу №1 про хід торгів на аукціоні з продажу від 17.09.2007 р. та інші докази.

Підозрюваний ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 5 до 10 років.

ОСОБА_3 являється колишнім працівником Державної пенітенціарної служби України, а тому використовуючи свої звязки в правоохоронних та інших державних органах, може незаконно вплинути на свідків з якими він раніше працював та примусити до зміни наданих ними на досудовому слідстві показань, або взагалі до відмови від них на його користь у суді.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання про обрання міри запобіжного заходу у вигляді особистого зобовязання підтримали та пояснили, що відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обовязків, а також запобігання спробам з його боку переховуватись від органів досудового слідства, знищення документів та інших доказів які можуть мати значення для справи, а також впливати на свідків, що може перешкоджати встановленню істини по справі, а тому відносно нього необхідно застосувати особисте зобовязання.

Підозрюваний ОСОБА_10 з клопотанням слідчого не погодився, просив не задовольняти клопотання, оскільки він не визнає вину і вина ще не доказана.

Адвокат підозрюваного просила відмовити в застосуванні запобіжного заходу, оскільки потрібно наробляти практику відмови в задоволенні таких клопотань, людина не винна, матеріальної шкоди державі не завдано, всі кошти від угоди купівлі-продажу повернуті державі, рішення про відчуження незавершеного будівництва приймалося підозрюваним не особисто, а на підставі дозволу вищестоящих органів.

Суд, заслухавши доводи прокурора думку слідчого, та підозрюваного, його адвоката, приходить до наступного.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Підозрюваний ОСОБА_10, за матеріалами кримінального провадження, вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 5 до 10 років.

ОСОБА_3 являється колишнім працівником Державної пенітенціарної служби України, а тому може використовувати свої звязки в правоохоронних та інших державних органах, незаконно впливати на свідків з якими він раніше працював та примушувати до зміни наданих ними на досудовому слідстві показань, або взагалі до відмови від них на його користь у суді.

Слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування наведені, у відповідності до ст.177 КПК України, мета та підстави застосування запобіжного заходу. При цьому суд звертає увагу на те ,що в наданих суду матеріалах є вагомі підстави підозрювати останнього у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень та підтверджуються наданими до клопотання доказами.

Враховуючи, що ОСОБА_3 характеризується позитивно, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, не є суспільно небезпечною особою, має постійне місце проживання та реєстрацію, а тому відносно нього можливо у відповідності до ст. 179 КПК України застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобовязання, покладенням на нього у відповідності до ст. 194 КПК України певних обовязків.

Враховуючи викладене, з метою досягнення дієвості кримінального провадження, керуючись ст. ст. 179, 194, 196, КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, запобіжний захід у вигляді особистого зобовязання.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, зобовязати ОСОБА_3 прибувати за кожною вимогою до суду та органу розслідування, не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання.

Копію ухвали вручити підозрюваному, направити слідчому в провадженні якого знаходиться справа, прокурору - для відому.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області протягом п'яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_11