УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №279/8567/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.534 КК Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 вересня 2015 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора ОСОБА_6 ,
адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальне провадження №279/8567/15-к за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 12 червня 2015 року про відмову у визначенні остаточного строку покарання,
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просить скасувати вироки Талалаївського районного суду Чернігівської області від 16.04.2014 р., Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 11.03.2014 р. і ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 1206.2015 р. Вважає, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено у задоволенні його клопотання. При цьому, посилаючись на те, що до нього була застосована амністія по вироку Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області та невідбута частина призначеного покарання була скорочена наполовину до 1 року 7 місяців 21 дня позбавлення волі, рахує, що до невідбутої частини покарання слід приєднати частину покарання у виді 6 місяців, яка була приєднана вироком Талалаївського районного суду Чернігівської області на підставі ч.4 ст.70 КК України.
Згідно ухвали суду першої інстанції, Коростенським міськрайонним судом залишено без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_8 про визначення статочного строку покарання. При цьому, зазначений висновок умотивований як відсутністю підстав для визначення остаточного покарання засудженому, так і безпідставністю посилання засудженого на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26.06.2014 р. якою невідбуте покарання за вироком Прилуцького міськрайонного суду йому було скорочене на половину.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи адвоката ОСОБА_7 в підтримку апеляційних вимог засудженого ОСОБА_8 , думку прокурора, яка просила залишити ухвалу суду без змін, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів провадження, вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 11 березня 2014 року ОСОБА_8 засуджено за ч.2 ст.185, ст.70 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 05.06.2014 року вирок залишено без змін.
Після набрання вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 11 березня 2014 року законної сили, ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26 червня 2014 року вирішено заяву засудженого ОСОБА_8 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році». Згідно цієї ухвали, невідбуте покарання за вироком Прилуцького міськрайонного суду від 11 березня 2014 року засудженому ОСОБА_8 скорочено наполовину, а решту покарання у виді 1 року 7 місяців 21 дня позбавлення волі вирішено рахувати з 9 квітня 2014 року. Судовий розгляд такої заяви відбувся за участю засудженого ОСОБА_8 .
Ухвала Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26 червня 2014 року про застосування до ОСОБА_8 Закону України «Про амністію у 2014 році» ніким з учасників процесу оскаржена не була та набрала законної сили.
Вироком Талалаївського районного суду Чернігівської області від 16 квітня 2014 року ОСОБА_8 було засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Згідно ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом частково складання призначеного покарання та покарання за вироком Прилуцького міськрайонного суду від 11 березня 2014 року остаточно ОСОБА_8 визначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.
При ухваленні Талалаївським районним судом Чернігівської області вироку від 16 квітня 2014 року питання про застосування до ОСОБА_8 Закону України «Про амністію» не вирішувалося. Вирок 22 липня 2014 року набрав законної сили та був звернутий до виконання у встановленому законом порядку.
З вище наведених обставин слідує, що до засудженого ОСОБА_8 було застосовано Закон України «Про амністію в 2014 році» виключно до покарання визначеного вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 11 березня 2014 року. Покарання за вироком Талалаївського районного суду Чернігівської області від 16 квітня 2014 року було призначено до заявлення засудженим відповідного клопотання про застосування до нього амністії та на даний час залишається чинним.
Наявність ухвали Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26 червня 2014 року про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році», якою визначено засудженому ОСОБА_8 відбувати покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік 7 місяців 21 день за даних обставин не має процесуального впливу на покарання призначеного вироком Талалаївського районного суду Чернігівської області від 16 квітня 2014 року.
Крім того, за вироком Талалаївського районного суду Чернігівської області від 16 квітня 2014 року засудженому ОСОБА_8 за ч.2 ст.185 КК України було призначено 3 роки 6 місяців позбавлення волі, а за наслідками застосування ч.4 ст.70 КК України з попереднього вироку Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 11 березня 2014 року приєднано лише частину покарання - 6 місяців позбавлення волі, яке є значно меншим від визначеного ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 26 червня 2014 року (про застосування амністії) покарання - 1 рік 7 місяців 21 день позбавлення волі.
У зв`язку з викладеним, згідно положень розділу 8 КПК України апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи засудженого ОСОБА_8 про необхідність визначення йому остаточного строку покарання за вироками судів першої інстанції з врахуванням ухвали про застосування амністії.
Апеляційні вимоги засудженого ОСОБА_8 про скасування вироків Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 11 березня 2014 року та Талалаївського районного суду Чернігівської області від 16 квітня 2014 року є безпідставними та на даній стадії судового провадження в спосіб визначений засудженим оскарженню та перегляду апеляційним судом не підлягають.
Ухвала суду першої інстанції є законною, підстави для її скасування чи зміни відсутні.
Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 12 червня 2015 року про відмову у визначенні остаточного строку покарання без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді :