Справа № 11а-37/2010 Головуючий у 1 інстанції Павлів З.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2010 року Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої: Брух Б.І.;

суддів: Марітчака Т.М., Ревера В.В.;

з участю прокурора: Войтенко А.І.;

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальну справу за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_1, потерпілої ОСОБА_2, прокурора на вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12 листопада 2009 року, -

в с т а н о в и л а:

Цим вироком:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, розлучений, не працючий, судимості немає

засуджений за ч.1 ст. 164 КК України на 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання, встановлено іспитовий строк на 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України на засудженого ОСОБА_1 покладено обов»язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально виконавчої системи; повідомляти зазначені органи про зміну місця проживання, роботи та періодично з»являтися для реєстрації.

Засуджений знаходиться на підписці про невиїзд.

Вироком суду ОСОБА_1 визнаний винним і засуджений за те, що він, згідно виконавчого листа № 2-2240 від 30.10.2006 року, виданого Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області, зобов»язано сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 3.07.2006 року і до досягнення дитиною повноліття.

Однак, у період з 3 липня 2006 року по 22 вересня 2009 року він злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду аліментів, чим утворив заборгованість в сумі 3175 грн. 56 коп.

В апеляцій засуджений ОСОБА_1, покликається на те, що станом на 1 жовтня 2009 року ним була повністю погашена заборгованість по аліментах. У зв»язку з чим, колишня дружина ОСОБА_2 до нього немає претензій і ще до судового розгляду кримінальної справи вони помирились.

Судом також в достатній мірі не враховано обставин, що пом»якшують покарання: щире каяття у скоєному, вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинене ним протиправне діяння відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, позитивну характеристику за місцем проживання та поважність несплати ним аліментів.

Вважає, що в своїй сукупності пом»якшуючі обставини давали суду можливість закрити провадження у кримінальній справі на підставі ст. 46 КК України та звільнити його від кримінальної відповідальності у зв»язку з примиренням винного з потерпілим. Просить вирок скасувати по наведених вище підставах.

В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_2 ставить аналогічні за змістом вимоги.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок Дрогобицького міськрайонного суду від 12.11.2009 року щодо ОСОБА_1 скасувати у зв»язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступені тяжкості злочинів та особі засудженого внаслідок м»якості. Просить постановити новий вирок, яким ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання 1 рік обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий термін 2 роки та покласти на нього виконання обов»язків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України.

До початку розгляду справи в суді апеляційної інстанції прокурор вніс зміни до своєї апеляційної скарги, в яких зазначає, що вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12.11.2009 року щодо ОСОБА_1 слід скасувати та звільнити ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КК України на підставі ст. 46 КК України, ст. 8 КПК України у зв»язку з примиренням винного з потерпілою, а справу провадженням закрити.

Заслухавши доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_1, який підтримав внесену апеляцію, виступ прокурора про необхідність скасування вироку Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12.11.2009 року щодо ОСОБА_1 та звільнення останнього від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв»язку з примиренням винного з потерпілою, перевіривши матеріали справи та доводи внесених апеляцій, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляції засудженого, потерпілої, прокурора підлягають до задоволення з наступних підстав.

Ст. 46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та усунула заподіяну шкоду.

В свою чергу в п.4 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005 року роз»яснено, що за наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов»язковим. Суд має здійснювати його за правилами, встановленими ст. 8 КПК України.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 вперше вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 164 КК України, тобто, злочин невеликої тяжкості, відшкодував заподіяну шкоду повністю сплатив заборгованість по аліментах у сумі 3175,56 грн. (згідно виконавчого листа № 2-2240 від 30.10.2006 року Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області) на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в користь ОСОБА_2 та примирився з потерпілою.

Окрім цього, з протоколу судового засідання слідує, що потерпіла ОСОБА_2 просила суворо не карати ОСОБА_3, так як він повністю погасив заборгованість по аліментах, з ним примирилася та претензій до нього немає (а.с. 64 зворот).

Враховуючи зазначені обставини, вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області щодо ОСОБА_1 слід скасувати та звільнити останнього від кримінальної відповідальності.

Керуючись ст. ст. 362, 366, 367, 376, 377 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_1, потерпілої ОСОБА_2 та прокурора задовольнити.

Вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12 листопада 2009 року щодо ОСОБА_1 скасувати, звільнивши останнього від кримінальної відповідальності, а провадження у справі закрити.

С у д д і: