Справа № 1-6/2010
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2010 року Рожищенський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Кирилюк В.Ф.

при секретарі- Міськів Л.О.

з участю прокурора - Шамринського О.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рожище кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина ОСОБА_2 Федерації, ІНФОРМАЦІЯ_4, генерального директора СУРА ТзОВ «Рожищенський комбікормовий завод», одруженого, несудимого,

-у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.191 ч.5, 366 ч.1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, будучи одним із засновників та перебуваючи на посаді генерального директора спільного українсько-російського аграрного Товариства з обмеженою відповідальністю «Рожищенський комбікормовий завод», будучи службовою особою, зловживаючи службовим становищем, умисно, з корисливих спонукань протягом листопада 2008 року березня 2009 року, в порушення договору від 28.10.2008 року №04-3Б про надання послуг по розвантаженню, зберіганню і навантаженню зерна та додаткової угоди до зазначеного договору від 19.03.2009 року, укладених між СУРА ТзОВ «Рожищенський комбікормовий завод» в особі генерального директора ОСОБА_1 та державним підприємством «Луцький спиртогорілчаний комбінат» в особі директора ОСОБА_3, здійснив розтрату 375,34 тонн зерна кукурудзи, належного ДП «Луцький спиртогорілчаний комбінат», частину якого було використано на потреби товариства, частину реалізовано покупцям на загальну суму 227 813,40 грн., що є особливо великим розміром.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 вину у пред'явленому обвинуваченні визнав частково. Суду показав, що в порушення договору від 28.10.2008 року та додаткової угоди до зазначеного договору від 19.03.2009 року, укладених між СУРА ТзОВ «Рожищенський комбікормовий завод» та ДП «Луцький спиртогорілчаний комбінат» про надання послуг по розвантаженню, зберіганню і навантаженню зерна, 375,34 тонн зерна кукурудзи на суму 227 813,40 грн., належного ДП «Луцький спиртогорілчаний комбінат» було використано на користь товариства внаслідок відсутності чіткого контролю за використанням зерна, яке зберігалось на складі знеособлено. Умислу на розтрату чужого майна та корисливих мотивів не мав. Зазначену кількість зерна мав повернути власнику.

Незважаючи на те, що підсудний вину у пред'явленому обвинуваченні визнав частково, його винність у розтраті чужого майна шляхом зловживання службовим становищем стверджується перевіреними та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Відповідно до Статуту спільного українсько-російського аграрного Товариства з обмеженою відповідальністю «Рожищенський комбікормовий завод» ОСОБА_1 є одним із засновників товариства і як генеральний директор має право без доручення вчиняти дії від імені товариства в межах прав, наданих статутом, зокрема, укладає та підписує одноособово від імені товариства угоди та договори і забезпечує їх виконання (т.1 а.с.95-107).

Згідно договору №04-ЗБ про надання послуг по розвантаженню, зберіганню і навантаженню зерна від 28.10.2008 року замовник Державне підприємство «Луцький спиртогорілчаний комбінат» здав, а виконавець спільне українсько-російське аграрне Товариство з обмеженою відповідальністю «Рожищенський комбікормовий завод» прийняв на зберігання зерно кукурудзи на строк до 15.06.2009 року. Виконавець зобовязувався забезпечити якісне зберігання зданого замовником зерна, не в праві розпоряджатися чи користуватися переданим на збереження зерном та видавати його по першій вимозі замовника не менше добової потреби виробничого процесу (40-50 тонн) (т.1 а.с.8).

За додатковою угодою до вказаного договору від 19.03.2009 року між тими ж сторонами залишкова кількість переданого замовником зерна кукурудзи станом на 19.03.2009 року становить 375,34 тонн вартістю 227 813,40 грн. буде видана та поставлена замовнику виконавцем до 31.03.2009 року (т.1 а.с.9).

Вимога ДП «Луцький спиртогорілчаний комбінат» від 03.04.2009 року про допоставку 375,34 тонн зерна кукурудзи вартістю 227 813,40 грн. згідно додаткової угоди від 19.03.2009 року СУРА ТзОВ «Рожищенський комбікормовий завод» залишена без виконання (т.1 а.с.12).

Згідно рішення господарського суду Волинської області від 17.06.2009 року СУРА ТзОВ «Рожищенський комбікормовий завод» зобовязано допоставити ДП «Луцький спиртогорілчаний комбінат» зерно кукурудзи в кількості 375, 34 тонн, стягнуто 1 245,16 грн. пені за несвоєчасне виконання зобовязання, 2 309, 89 грн. в повернення витрат по сплаті державного мита та 312,50 грн. в повернення витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу (т.3 а.с.38,39).

За заявою ДП «Луцький спиртогорілчаний комбінат» ухвалою господарського суду Волинської області від 05.10.2009 року змінено спосіб виконання вищевказаного рішення суду від 17.06.2009 року шляхом звернення стягнення 227 813,40 грн. на майно (рухоме, нерухоме) СУРА ТзОВ «Рожищенський комбікормовий завод» (т.3 а.с.40).

Розтрата зерна кукурудзи в кількості 375, 34 тонн, належного ДП «Луцький спиртогорілчаний комбінат» стверджується також показаннями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7., ОСОБА_8, ОСОБА_9

Твердження підсудного, що розтрату чужого майна шляхом зловживання службовим становищем не скоював, суд до уваги не приймає, оскільки вони спростовуються вищенаведеними доказами і розцінює їх як намагання уникнути відповідальності за скоєне.

Аналізуючи зібрані та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у розтраті чужого майна в особливо великих розмірах шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем умисно, з корисливих мотивів, метою незаконного заволодіння чужим майном, тому його дії суд кваліфікує за ст.191 ч.5 КК України.

Привласнення ОСОБА_1 375,34 тонн зерна кукурудзи, належного ДП «Луцький спиртогорілчаний комбінат» та вказівка про те, що він є матеріально-відповідальною особою, в судовому засіданні не встановлено, тому підлягає виключенню з обвинувачення.

Органом досудового слідства ОСОБА_1 обвинувачується також у тому, що він, будучи одним із засновників та перебуваючи на посаді генерального директора спільного українсько-російського аграрного Товариства з обмеженою відповідальністю «Рожищенський комбікормовий завод», будучи службовою та матеріально-відповідальною особою, умисно, з метою приховування розтрати та привласнення державного майна зерна кукурудзи, що належало ДП «Луцький спиртогорілчаний комбінат» протягом листопада 2008 року березня 2009 року, у державну статистичну звітність, а саме звіт про наявність та надходження зернових культур форми №1-зерно(місячна), затвердженої Наказом Держкомстату України №198 від 05.07.2007 року та у щомісячні декларації про обсяги зберігання зерна вносив завідомо неправдиві дані щодо кількості та обємів зерна кукурудзи, наявних на складах СУРА ТзОВ «Рожищенський комбікормовий завод», які подавав до Рожищенського районного відділу статистики та інспекції якості та формування ресурсів сільськогосподарської продукції Волинської ОДА.

Вказані дії підсудного кваліфіковані як службове підроблення.

В судовому засіданні дане обвинувачення за ст.366 ч.1 КК України не знайшло свого підтвердження.

Підсудний в судовому засіданні вину у вчиненні службового підроблення не визнав. Суду показав, що протягом листопада 2008 року березня 2009 року у звіти та щомісячні декларації, які подавались до Рожищенського районного відділу статистики та інспекції якості та формування ресурсів сільськогосподарської продукції Волинської ОДА вносились правдиві відомості про наявність та надходження зернових культур та обсяги зберігання зерна, наявних на складах СУРА ТзОВ «Рожищенський комбікормовий завод».

Органом досудового слідства не встановлено які саме відомості у звітах та деклараціях СУРА ТзОВ «Рожищенський комбікормовий завод» протягом листопада 2008 року березня 2009 року є неправдивими, повністю чи частково включена в них інформація не відповідає дійсності та за які звітні періоди.

Доказів про вчинення ОСОБА_1 службового підроблення не добуто і в судовому засіданні.

За таких обставин, суд вважає, що підсудного за ст.366 ч.1 КК України слід виправдати за недоведеністю його участі у вчиненні злочину на підставі ст.213 ч.2 КПК України.

Обираючи вид та міру покарання підсудному, суд враховує у відповідності з вимогами ст.65 КК України ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного.

Обставин, які обтяжують покарання підсудного, немає.

До обставин, які пом'якшують покарання підсудного, суд відносить щире каяття у вчиненому, що вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем роботи, добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

Суд вважає, що ці обставини в сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і, з врахуванням особи винного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 слід призначити основне покарання із застосуванням ст.69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті за даний злочин у виді позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, повязані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій.

Суд вважає також, що на підставі ст.75 КК України підсудного від відбування основного покарання слід звільнити з випробуванням, оскільки приходить до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання.

Оскільки суд застосовує ст.75 КК України конфіскація майна законом не передбачена.

Арешт, накладений на належний ОСОБА_1 автомобіль НОМЕР_1 слід скасувати, оскільки суд не застосовує додаткове покарання у виді конфіскації майна (а.с. 42,43).

Керуючись ст. ст. 323,324 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.191 ч.5 КК України, призначивши покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк пять років з позбавленням права обіймати посади, повязані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій на строк три роки.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_1 від відбування основного покарання звільнити, якщо протягом трьох років він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи, періодично з'являтися в органи кримінально-виконавчої системи для реєстрації.

За ст.366 ч.1 КК України ОСОБА_1 виправдати за недоведеністю його участі у вчиненні злочину.

Міру запобіжного заходу засудженому до вступу вироку в законну силу залишити попередню - підписку про невиїзд.

Арешт, накладений на автомобіль НОМЕР_1 скасувати.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Рожищенський районний суд протягом п'ятнадцяти діб з моменту проголошення.

Суддя Рожищенського

районного суду ОСОБА_10