Справа № 565/220/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 вересня 2015 року м. Кузнецовськ
Кузнецовський міський суд Рівненської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5
захисника - ОСОБА_6
потерпілих - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12
представника потерпілих - ОСОБА_13
Обвинувачений ОСОБА_5 не дав своєї згоди на закриття кримінального провадження та звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, про що зафіксовано у журналі судового засідання, оскільки у письмовому вигляді викласти своє заперечення відмовився.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 своєї винуватості у вчиненні злочинів не визнав та показав, що договори купівлі-продажу торгових павільйонів між ним та потерпілими дійсно укладалися, на них містяться його підписи та печатки, але укладалися вони за ініціативою потерпілих і на їх прохання, для надання можливості здійснювати підприємницьку діяльність і для гарантії того, що ці павільйони не займуть інші підприємці, але він не переконував потерпілих у набутті ними права власності і торгові павільйони їм не передавав. Потерпілих він не обманював і ніяких відомостей про фактичну неможливість потерпілими набуття права власності на торгові павільйони він не приховував і не міг їх приховати. Коштами потерпілих він не заволодівав, оскільки вони ніяких коштів йому не передавали. На думку обвинуваченого, доказом того, що павільйони не були викуплені є переглянутий в судовому засіданні відеозапис наради у Кузнецовській міській раді, яка проводилась 13.03.2013 року, на якому зафіксовано, що на його запитання: «Що ви хочете купити?» ОСОБА_14 , який представляв інтереси підприємців, відповів: «Кіоск», а потерпіла ОСОБА_7 відповіла: «Кіоск і землю під ним». Надавши суду лише пояснення, обвинувачений ОСОБА_5 , в подальшому, відмовився відповідати на запитання сторони обвинувачення кримінального провадження. В судових дебатах просив його виправдати.
Суд, дослідивши і проаналізувавши показання обвинуваченого, потерпілих, свідків, дослідивши та оцінивши інші докази у справі в сукупності приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_5 у заволодінні чужим майном, шляхом обману, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та заволодінні чужим майном, шляхом обману, вчиненим повторно, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.
Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 вказали, що після того, як вони дізналися, що ОСОБА_5 оформив право власності на їх торгові павільйони, почали звертатися із зверненнями до Кузнецовської міської ради, прокурора м.Кузнецовська, Кузнецовський МВ і на телебачення. Після зазначених звернень, ОСОБА_5 почав чинити їм перешкоди у вигляді відключення від павільйонів електроенергії, залякуванні продавців.
Згідно показань свідка ОСОБА_17 , наданих в судовому засіданні, вбачається, що вона знає, що потерпіла ОСОБА_8 у 2005 році купувала торговий павільйон на ринку «Північний» по м-ну Ювілейний, м.Кузнецовська, Рівненської області. Зі слів потерпілої їй відомо, що за придбання торгового павільйону ОСОБА_8 передала ОСОБА_5 грошові кошти, однак при передачі грошових коштів вона присутня не була. Відповідаючи на запитання, ОСОБА_17 спростувала показання, які вона надавала органам досудового розслідування, вказавши, що ті показання вона надала на прохання ОСОБА_8 .
Посилання захисника у своїй промові на показання свідка ОСОБА_17 , як на обставину, яка свідчить про відсутність у діях ОСОБА_5 ознак кримінального правопорушення є непереконливими, оскільки зазначені показання не спростовують факт продажу павільйонів та отримання обвинуваченим ОСОБА_5 від потерпілих коштів, відповідно до укладених договорів.
Із показань допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_23 вбачається, що вона працює в павільйоні АДРЕСА_2 , який у 2010 році придбала у підприємця ОСОБА_24 за 160000 грн. У кого і за яку ціну, у свою чергу, ОСОБА_24 придбала павільйон їй не відомо. У 2013 році від інших підприємців вона почула, що павільйони приватизував ОСОБА_5 і має намір їх знести і побудувати торговий центр. Коли вона запитала про це ОСОБА_5 , то той відповів, що ніхто павільйони зносити не буде. Всі ринкові платежі вона сплачує безпосередньо ОСОБА_5 , а той надає квитанції, які не містять ні підпису, ні печатки.
Крім того, відповідаючи на запитання, свідок ОСОБА_25 вказав, що з потерпілими він не знайомий.
Аналізуючи показання ОСОБА_25 , надані ним в судовому засіданні, суд звертає увагу, що вони є тотожними і співпадають з показаннями потерпілих щодо процедури продажу торгових павільйонів ОСОБА_5 на ринку, що по АДРЕСА_2 і отримання ним коштів.
Згідно із показаннями свідка ОСОБА_16 , у 2005 році він придбав у ОСОБА_5 павільйон №5 у вигляді металевого каркасу на ринку «Північний» по м-ну Ювілейний м.Кузнецовська. У липні 2005 року, коли він проводив ремонтні роботи у своєму павільйоні, до нього звернулась ОСОБА_8 з проханням позичити їй гроші, вказавши, що також хоче придбати у ОСОБА_5 павільйон. Він дав у борг ОСОБА_8 6000 грн. Свідок також ствердив, що бачив, як ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ще якась жінка стояли біля павільйону, який купувала ОСОБА_8 і обвинувачений перераховував гроші, однак чиї саме кошти ОСОБА_5 рахував він не знає.
Викликана в судове засідання свідок ОСОБА_28 , вказала, що вона є дочкою потерпілої ОСОБА_12 та здійснює підприємницьку діяльність на ринку «Північний» по м-ну Ювілейний м.Кузнецовська Рівненської області. Відповідно до ст.63 Конституції України давати показання відмовилась.
Відповідно до показань свідка захисту ОСОБА_29 , про допит якої ухвалено в підготовчому судовому засіданні за клопотанням захисника ОСОБА_6 , слідує, що у 2005 році вони з чоловіком взяли в оренду торговий павільйон №13 на ринку «Північний» по м-ну Ювілейний м.Кузнецовська Рівненської області. Після укладення договору купівлі продажу між нею та ОСОБА_5 , вони з чоловіком почали здійснювати підприємницьку діяльність. Свідок ствердила, що при укладенні договору купівлі-продажу торгового павільйону грошей ОСОБА_5 вона не передавала.
З дослідженої копії сертифікату №29 на малу архітектурну форму від 08.08.2012 року слідує, що Кузнецовське міське бюро технічної інвентаризації видало вказаний сертифікат на ім`я ОСОБА_29 , як власнику торгового павільйону № НОМЕР_5 , який розташований на території торгового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в м.Кузнецовську, м-н Ювілейний на підставі договору купівлі-продажу від 14.02.2007 року, договору №13 від 05.06.2007 року.
Враховуючи вищевикладене, суд, на підставі ст.96 КПК України, визнає надані у даному кримінальному провадженні показання свідка ОСОБА_29 недостовірними.
З копії договору №12 від 17.10.2005 року, який укладений між підприємцем ОСОБА_5 (Здавач) та підприємцем ОСОБА_7 (Користувач), вбачається, що п.1.1. передбачено, що Здавач надає, а Користувач приймає в тимчасове платне користування земельну ділянку з щомісячною оплатою в розмірі 480 грн., розташовану на території торгового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 , для встановлення Користувачем на ній торгових павільйонів, для ведення торгівельної діяльності і зберігання товару; п.1.2. зазначає, що на плані розташування торгового комплексу торговому павільйону площею 20 м2, присвоєно АДРЕСА_5 . Даний договір засвідчений підписами сторін та печаткою підприємця ОСОБА_5 .
З копії договору №15 від 17.10.2005 року, який укладений між підприємцем ОСОБА_5 (Здавач) та підприємцем ОСОБА_10 (Користувач), вбачається, що п.1.1. передбачено, що Здавач надає, а Користувач приймає в тимчасове платне користування земельну ділянку з щомісячною оплатою в розмірі 480 грн., розташовану на території торгового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 , для встановлення Користувачем на ній торгових павільйонів, для ведення торгової діяльності і зберігання товару; п.1.2. зазначає, що на плані розташування торгового комплексу торговому павільйону площею 20 м2, присвоєно №15. Даний договір засвідчений підписами сторін та печаткою підприємця ОСОБА_5 .
Відповідно до технічного паспорту на торговий павільйон № НОМЕР_3 площею 19.3 м2, першого ряду торгових павільйонів зони торгівлі промтоварами та туалету на території продуктово-речового ринку по м-ну Ювілейний, м.Кузнецовська, Рівненської області, виданого Кузнецовським міським бюро технічної інвентаризації 26.03.2013 року вбачається, що зазначений технічний паспорт виданий на ім`я ОСОБА_10 .
Договорами №12,15,19 від 03.01.2010 року, які укладені між підприємцем ОСОБА_5 (Постачальник) та підприємцями ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 (Споживачі) підтверджується, що з метою електрифікації торгових павільйонів №12,15,19 власниками яких є Споживачі, Постачальник здійснює підведення і подачу до них електроенергії промислової частини і величини, якою забезпечує енергопостачальна організація, згідно поданої заяви на умовах зазначених цими договорами нижче. Дані договори засвідчені підписами сторін та печаткою підприємця ОСОБА_5 .
Відповідно до технічного паспорту на торговий павільйон № НОМЕР_1 площею 14.9 м2, першого ряду торгових павільйонів зони торгівлі промтоварами та туалету на території продуктово-речового ринку по м-ну Ювілейний, м.Кузнецовська, Рівненської області, виданого Кузнецовським міським бюро технічної інвентаризації 25.03.2013 року вбачається, що зазначений технічний паспорт виданий на ім`я ОСОБА_8 .
Згідно акта приймання передачі від 28.03.2007 року вбачається, що у відповідності з п.3.2 договору купівлі продажу від 01.03.2007 року приватний підприємець ОСОБА_5 передає, а приватний підприємець ОСОБА_9 приймає у власність торговий павільйон № НОМЕР_2 площею 16 м2, розташований на ринку « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Даний акт засвідчений підписами сторін та печаткою СПД ОСОБА_9 .
З копії договору від 03.09.2007 року, який укладений між підприємцем ОСОБА_5 (Здавач) та підприємцем ОСОБА_9 (Користувач), вбачається, що Здавач виділяє, а Користувач приймає в користування торгове місце за АДРЕСА_6 із земельною ділянкою площею 16 м2 на території торгового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 , для здійснення підприємницької діяльності із щомісячною оплатою в розмірі 200 грн. Даний договір засвідчений підписами сторін та печаткою СПД ОСОБА_9 .
Договором №18 від 03.09.2007 року на постачання електроенергії, який укладений між підприємцем ОСОБА_5 (Постачальник) та підприємцем ОСОБА_9 (Споживач) підтверджується, що з метою електрифікації торгового павільйону № НОМЕР_2 , власником якого є Споживач, Постачальник здійснює підведення і подачу до нього електроенергії промислової частини і величини, якою забезпечує енергопостачальна організація, згідно поданої заяви на умовах зазначених цим договором нижче. Даний договір засвідчений підписами та печатками сторін.
Із копії сертифікату №32 на малу архітектурну форму від 08.11.2007 року вбачається, що Кузнецовське міське бюро технічної інвентаризації видало вказаний сертифікат на ім`я ОСОБА_9 , як власнику торгового павільйону № НОМЕР_2 , який розташований на території торгового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в м.Кузнецовську, м-н Ювілейний на підставі договору купівлі-продажу від 01.03.2007 року, договору від 03.09.2007 року про користування торговим місцем за №18 з земельною ділянкою площею 16 м2 на території торгового комплексу.
Вказаний сертифікат виданий на підставі положення про порядок сертифікації об`єктів (в тому числі новобудов), що не підлягають державній реєстрації, затвердженого рішенням Кузнецовської міської ради Рівненської області №291 від 29.04.2004 року, де в п.3 розділу 4 вказаного положення зазначено, що сертифікат на малу архітектурну форму засвідчує право власника на будівлю, що немає адреси і не підлягає державній реєстрації.
Відповідно до технічного паспорту на торговий павільйон № НОМЕР_2 площею 14.7 м2, який розташований на території торгового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по м-ну Ювілейний, м.Кузнецовська, Рівненської області, виданого Кузнецовським міським бюро технічної інвентаризації 08.11.2007 року вбачається, що зазначений технічний паспорт виданий на ім`я власника ПП ОСОБА_9 .
З копії договору №24 від 12.09.2005 року, який укладений між підприємцем ОСОБА_5 (Здавач) та підприємцем ОСОБА_11 (Користувач), вбачається, що п.1.1. передбачено, що Здавач надає, а Користувач приймає в тимчасове платне користування земельну ділянку з щомісячною оплатою в розмірі 480 грн., розташовану на території торгового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 , для встановлення Користувачем на ній торгових павільйонів, для ведення торгової діяльності і зберігання товару; п.1.2. зазначає, що на плані розташування торгового комплексу торговому павільйону площею 20 м2, присвоєно АДРЕСА_7 . Даний договір засвідчений підписами сторін та печаткою підприємця ОСОБА_5 .
Договором №24 від 12.09.2005 року на постачання електроенергії, який укладений між підприємцем ОСОБА_5 (Постачальник) та підприємцем ОСОБА_11 (Споживач) підтверджується, що з метою електрифікації торгового павільйону № НОМЕР_6 , власником якого є Споживач, Постачальник здійснює підведення і подачу до нього електроенергії промислової частини і величини, якою забезпечує енергопостачальна організація, згідно поданої заяви на умовах зазначених цим договором нижче. Даний договір засвідчений підписами та печаткою підприємця ОСОБА_5 .
Договором №24 від 03.01.2010 року на постачання електроенергії, який укладений між підприємцем ОСОБА_5 (Постачальник) та підприємцем ОСОБА_11 (Споживач) підтверджується, що з метою електрифікації торгового павільйону № НОМЕР_6 , власником якого є Споживач, Постачальник здійснює підведення і подачу до нього електроенергії промислової частини і величини, якою забезпечує енергопостачальна організація, згідно поданої заяви на умовах зазначених цим договором нижче. Даний договір засвідчений підписами та печаткою підприємця ОСОБА_5 .
Відповідно до технічного паспорту на торговий павільйон № НОМЕР_6 площею 18.8 м2, першого ряду торгових павільйонів зони торгівлі промтоварами та туалету на території продуктово-речового ринку по м-ну Ювілейний, м.Кузнецовська, Рівненської області, виданого Кузнецовським міським бюро технічної інвентаризації 25.03.2013 року вбачається, що зазначений технічний паспорт виданий на ім`я ОСОБА_11 .
Із дослідженого акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту першого ряду торгових павільйонів від 15.04.2005 року зони торгівлі промтоварами, вбачається, що лише 19.04.2005 року рішенням виконавчого комітету Кузнецовської міської ради за №167 «Про введення в експлуатацію першого ряду торгових павільйонів та туалету на території продуктово-речового ринку підприємця ОСОБА_5 » вказаний акт був затверджений і об`єкт був введений в експлуатацію.
Відповідно до заяви-замовлення про реєстрацію прав власності на нерухоме майно від 12.12.2007 року вбачається, що ОСОБА_5 12.12.2007 року звернувся до Кузнецовського міського бюро технічної інвентаризації із проханням провести технічну інвентаризацію, виготовити витяг про реєстрацію та видати свідоцтво про право власності на майно, розміщене по АДРЕСА_2 .
Виконуючи вказане замовлення ОСОБА_5 , Кузнецовським міським бюро технічної інвентаризації були проведені внутрішні обміри та розрахунки площ приміщень на перший ряд торгових павільйонів по АДРЕСА_2 , виготовлений поверхневий план на перший ряд торгових павільйонів та журнал внутрішніх обмірів, у яких зазначена точна площа кожного павільйону, що свідчить про те, що лише 12.12.2007 року, як ОСОБА_5 так і потерпілим, стало відомо про точну площу торгових павільйонів.
За результатами заяви-замовлення від 12.12.2007 року ОСОБА_5 , на підставі рішення виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області від 27.03.2008 року №104, Кузнецовською міською радою Рівненської області 02.04.2008 року було видане свідоцтво про право власності серії НОМЕР_7 на перший ряд торгових павільйонів зони торгівлі промтоварами та туалету на території продуктово-речового ринку, який знаходиться за адресою АДРЕСА_2 і зареєстроване в реєстрі прав власності на нерухоме майно 04.04.2008 року за реєстраційним номером 22752880. Вказане свідчить про те, що ОСОБА_5 набув право власності на спірні павільйони 04.04.2008 року.
Також в судовому засіданні, як речовий доказ, досліджено відеозапис із наради у Кузнецовській міській раді Рівненської області, яка проводилася 13.03.2013 року за зверненням підприємців, в тому числі і потерпілих, де ОСОБА_5 визнав, що потерпілі є власниками торгових павільйонів, які ті придбали у вигляді металевих каркасів і облаштували їх за власні кошти.
Отже, дослідивши у справі докази, суд рахує доведеною повністю винуватість ОСОБА_5 у вчинення інкримінованих злочинів, а кваліфікацію діяння обвинуваченого за ч.1 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном, шляхом обману та ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном, шляхом обману, вчинене повторно, - правильною.
Висновок суду про винуватість ОСОБА_5 в інкримінованих злочинах ґрунтується на вищенаведених матеріалах кримінального провадження та їх оцінці, з яких вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 , укладаючи і підписуючи з потерпілими договори купівлі продажу торгових павільйонів та отримуючи від потерпілих, відповідно до укладених договорів, кошти, достовірно знаючи, що на торгові павільйони немає правовстановлюючих документів на його ім`я, повідомив для потерпілих неправдиві відомості про те, що він є власником зазначеного у договорі майна.
Вказані обставини підтверджуються ствердними показаннями потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , які з квітня 2013 року зверталися із письмовими зверненнями до Кузнецовської міської ради, прокурора м.Кузнецовська, Кузнецовсього МВ УМВС України у Рівненській області, де викладали свої пояснення щодо обставин купівлі продажу торгових павільйонів на ринку по АДРЕСА_2 . Викладені у зверненнях обставини і вимоги є послідовними, незмінними і тотожними до обставин, які були викладені потерпілими у суді, а тому суд визнає показання потерпілих переконливими і правдивими.
Факт укладання та підписання з потерпілими вищезазначених договорів купівлі продажу торгових павільйонів визнав в судовому засіданні і обвинувачений ОСОБА_5 , заперечивши лише факт отримання від потерпілих грошових коштів і вказавши, що договори були укладені за ініціативою та на прохання потерпілих. Крім того, в судовому засіданні, як сторона обвинувачення, так і сторона захисту, визнали, що потерпілі за договорами отримали лише металеві каркаси, за власні кошти облаштовували торгові павільйони і від дня укладення договорів купівлі продажу по даний час займаються підприємницькою діяльністю саме у павільйонах під номерами, які вказані у договорах, при цьому справно сплачуючи ринковий збір, рахунки за використані енергоносії та за користування земельними ділянками, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні квитанціями.
Окрім цього, суд зауважує, що показаннями допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , ОСОБА_21 , ОСОБА_23 , ОСОБА_25 , ОСОБА_19 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 також підтверджується факт повідомлення ОСОБА_5 потерпілим неправдивих відомостей при укладанні договорів купівлі продажу торгових павільйонів, з метою заволодіння чужим майном, у даному випадку коштами потерпілих, і у суду немає сумнівів у їх правдивості.
Підстав та мотивів для оговорювання обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 та ч.2 ст.190 КК України, на що у своїх показаннях посилається обвинувачений, потерпілими і зазначеними свідками, судом не встановлено.
Не заслуговують на увагу доводи захисника щодо допиту обвинуваченого ОСОБА_5 в ході досудового розслідування до повідомлення про оголошення підозри у вчиненні кримінального правопорушення та до повідомлення про зміну оголошеної підозри, оскільки із повідомлення про оголошення підозри у вчиненні кримінального правопорушення від 04.11.2014 року вбачається, що ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 04.11.2014 року о 16 год. 11 хв. отримали повідомлення про підозру та пам`ятки про процесуальні права та обов`язки і допит підозрюваного ОСОБА_5 в присутності захисника ОСОБА_6 тривав з 17 год. 00 хв. до 18 год. 20 хв. 04.11.2014 року. Із повідомлення про зміну оголошеної підозри вбачається, що ОСОБА_5 в приміщенні прокуратури м.Кузнецовська о 15 год. 15 хв. 28.01.2015 року отримав повідомлення про зміну оголошеної підозри та пам`ятку про процесуальні права та обов`язки і допит підозрюваного ОСОБА_5 тривав з 15 год. 30 хв. до 16 год. 45 хв. 28.01.2015 року. Також не є переконливими твердження захисника про порушення права обвинуваченого на захист і спростовуються матеріалами кримінального провадження.
Оцінюючи постанову Кузнецовського міського суду Рівненської області від 17.10.2014 року у справі №565/708/14-а за позовом ОСОБА_9 до виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області про визнання протиправними рішення та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, на яку посилається захисник, як на доказ невинуватості обвинуваченого ОСОБА_5 , судом встановлено, що зазначена постанова не спростовує факту заволодіння ОСОБА_5 чужим майном, а саме коштами потерпілих, шляхом обману, при укладанні договорів купівлі продажу торгових павільйонів.
Окрім цього, судом надано оцінку показанням обвинуваченого ОСОБА_5 . Змістовного, переконливого і логічного пояснення обвинувачений суду не надав, тому суд визнає їх недостовірними і такими, що направлені на власний захист та на уникнення від відповідальності. Надані обвинуваченим показання не підтверджені об`єктивними доказами і спростовані наведеними вище доказами, що покладені судом в основу висновку про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих злочинів.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні не встановлено.
Разом із тим, суд враховує те, що ОСОБА_5 раніше не вчиняв злочинів і вперше притягується до кримінальної відповідальності, задіяний у суспільно корисній праці, за місцем проживання характеризується позитивно.
За таких обставин, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкції статтей, за якими кваліфіковані його дії, у виді штрафу.
Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 за ч.1 та ч.2 ст.190 КК України надійшло до суду з обвинувальним актом.
Як вбачається із обвинувального акта обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 та ч.2 ст.190 КК України, а саме в тому, що він 18.02.2005 року заволодів чужим майном коштами, шляхом обману і в тому, що він 22.02.2005 року, 25.07.2005 року, 12.09.2005 року, 20.09.2005 року, 01.03.2007 року заволодів чужим майном коштами, шляхом обману, повторно.
Згідно ст.12 КК України, злочини, передбачені ч.1 ст.190 КК України належать до злочинів невеликої тяжкості, а злочини, передбачені ч.2 ст.190 КК України належать до злочинів середньої тяжкості.
Відповідно до ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минули такі строки: п.2) три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі; п.3) п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості.
Судом перевірено, чи дійсно у даному кримінальному провадженні строки давності сплили, чи особа не ухилялася від слідства та суду, чи не зупинявся перебіг строку давності, чи не переривався через вчинення нового злочину і встановив, що дійсно у даному кримінальному провадженні сплили строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.
В судовому засіданні суд встановив факт закінчення строку давності притягнення особи до кримінальної відповідальності і для забезпечення прав обвинуваченого, за власною ініціативою, оскільки від сторін кримінального провадження до суду не надійшло клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, повідомив про це учасників кримінального провадження і виніс таке питання на обговорення сторін, зазначивши, що настали передбачені ст.49 КК України підстави для звільнення особи від кримінальної відповідальності. При цьому суд з`ясував думку обвинуваченого щодо його звільнення від кримінальної відповідальності, роз`яснивши про те, що звільнення у зв`язку із закінчення строків давності є нереабілітуючою підставою і про наслідки такого звільнення.
Обвинувачений ОСОБА_5 заперечив проти його звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності і разом із захисником ОСОБА_6 просили постановити виправдувальний вирок у зв`язку із відсутністю події кримінального правопорушення.
У зв`язку із відсутністю клопотань сторін у кримінальному провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України і враховуючи заперечення обвинуваченого ОСОБА_5 проти його звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, судом проведено судовий розгляд кримінального провадження у повному обсязі, виконавши вимоги, передбачені ст.368 КПК України.
Оскільки суд прийшов до висновку про доведеність стороною обвинувачення винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.190 КК України та правильності кваліфікації діяння ОСОБА_5 за ч.1 та ч.2 ст.190 КК України та враховуючи заперечення обвинуваченого ОСОБА_5 проти його звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд ухвалює вирок, призначає винуватій особі покарання та на підставі ч.5 ст.74 КК України звільняє від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності окремо за кожною статтею обвинувачення.
Керуючись ст.ст.100, 369, 370, 371, 373, 374, 392, 393, 395 КПК України,ст.ст.49, 74 КК України, суд,-
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК Україниі призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
На підставі ч.5 ст.74 КК України, звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК Україниі призначити покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
На підставі ч.5 ст.74 КК України, звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України.
Речові докази по справі: диск CD+R марки «Videx» з відеофайлом за назвою «Ринок» зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Кузнецовський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію даного вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити, що інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.

Головуючий: