УХВАЛА

02 грудня 2013 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

потерпілого - ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0001110 від 12.10.2013року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, гр. України, з середньою освітою, неодруженого, проживаючого АДРЕСА_1 , учащегося технікум ім. Патона 2 курс, раніше не судимого,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
06 листопада 2013 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт з прокуратури міста Дніпропетровська у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Згідно матеріалів кримінального провадження відносно ОСОБА_4 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, відомості про яке 12.10.2013 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001110, встановлено наступне.

11 жовтня 2013 року приблизно о 17-30годині ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 2101», держномер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 рухався по вул. Каруни з боку пр. Воронцова в напрямку вул. Луговської в м. Дніпропетровську .

Рухаючись, ОСОБА_4 грубо порушив Правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змінам, приближаючись до не регульованого пішохідного переходу позначеного дорожньою розміткою 1.14.3 ПДД України (Зебра), розташованого в районі перехрестя з вул. Ростовської, перед яким у правій полосі для руху стояв транспортний засіб, він не зменшив швидкість керованого ним автомобіля і при необхідності не зупинився для того, щоб переконатися, що він не створює перешкоду чи небезпеку пішоходам, які знаходяться на пішохідному переході, в наслідок чого виїхав на пішохідний перехід та вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який перетинав проїзну частину з права наліво по ходу його руху по пішохідному переходу.

Внаслідок дорожньо-транспортної події пішоходу ОСОБА_5 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: сумісної травми: відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, субарахноїдального крововиливу, лінійного перелому лобної кістки ліворуч, з переходом на верхню стінку глазниці, перелому передньої стінки лівої гайморової пазухи, пара орбітальної гематоми та субконюктивального крововиливу ліворуч, гематоми акулової та скроневої області ліворуч, забійної рани лобної області ліворуч, саднини завушної області ліворуч, закритої травми грудної клітини, перелому 3,4,5 ребер ліворуч по лопаточній лінії, синців зовнішньої поверхні лівого плеча та передпліччя, зовнішньої поверхні лівого стегна та передньої поверхні лівого колінного суглобу , які згідно висновку судово-медичного експерта №4512е від 29.10.2013року відносяться до середнього ступеню тяжкості.

Порушення правил безпеки дорожнього руху виразилося в тому, що водій ОСОБА_4 , управляючи автомобілем «ВАЗ-2101» держномер 282-07, порушив вимоги п. 18.4 Правил дорожнього руху України, який свідчить:

п. 18.4. - "Якщо перед не регульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися для того щоб переконатися, що на пішохідному переході немає пішоходів для яких може бути створена перешкода чи небезпека", - невиконання якого знаходиться в причинному зв`язку з наслідками, що наступили.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_5 заявили клопотання про звільненням ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України.

Вислухавши думки учасників судового провадження, вивчивши та дослідивши матеріали кримінальної справи, суд вважає, що є усі підстави, передбачені ст.46 КК України, для закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Згідно п.2 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою ст.284 КПК України.

У відповідності з п.1 ч.2 ст.284 КПК України - кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», за наявності передбачених у ст.46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Стаття 46 КК України визначає та передбачає, що особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

При цьому відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

Згідно ст.12 КК України злочин, передбачений ч.І ст.286 КК України - є необережним злочином невеликої тяжкості.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий, вперше вчинив необережний злочин невеликої тяжкості, відшкодував потерпілому ОСОБА_5 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди завдані збитки в повному обсязі, активно сприяв розкриттю злочину, щиросердно розкаявся, характеризується позитивно.

ОСОБА_5 підтримав клопотання обвинуваченого та заявив, що ОСОБА_4 повністю відшкодував йому завдані збитки, він не має до нього претензій матеріального та морального характеру, тому не заперечує проти закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з його примиренням з ним.

Таким чином, з огляду на викладене, суд вважає, що є всі підстави, передбачені ст.46 КК України, для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України у зв`язку з його примиренням з потерпілим ОСОБА_5 .

Керуючись ст.110, п.1 ч.2 ст.284, ст.ст.285, 286, 287, 288, п.2 ч.3 ст.314, ст.ст.369, 371 КПК України, ст. 46 Кримінального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:
Кримінальне провадження № 0001110 відносно ОСОБА_4 , за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, - закрити та звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Апеляційна скарга може бути подана на ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська до апеляційного суду Дніпропетровської області.

Суддя: