Апеляційний суд Львівської області
Справа №11а-317/10 Головуючий у 1 інстанції Березюк Г.М.
Доповідач Танечник І.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року травня 07 дня Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого: Танечника I I.

Суддів: Валько Н.М., Галапаца І.І.

3 участю: прокурора Ковальчука Т.О.

адвоката ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальну справу за апеляціями засудженого ОСОБА_2, прокурора у справі - ОСОБА_3 на вирок Миколаївського районного суду Львівської області від 16 грудня 2009 року.

Цим вироком

ОСОБА_2,

народження 21.08.1974 року, українець та мешканець м. Львова, вул.Трильовського,

28 кв.84, громадянин України, українець, розведений, на утриманні малолітня дитина, військовозобовязаний, несудимий, директор ТзОВ „Живе пиво (селище Розділ Миколаївського району Львівської області) засуджений за ст.175 ч.1 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, повязані із виконанням організаційно- розпорядних функцій строком на 2 роки.

Відповідно до ст.ст.75, 76 КК України звільнено засудженого ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 року 6 місяців іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки - не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця свого проживання.

Засуджений ОСОБА_2 знаходиться на підписці про невиїзд.

ОСОБА_2 визнаний винуватим і засуджений за те, що він, працюючи на посаді директора ТзОВ „Живе пиво в селище Розділ Миколаївського району Львівської області і будучи головним розпорядником коштів ТзОВ, при середньомісячному фонді оплати праці в сумі 15,7 тис.грн. безпідставно, умисно не виплачував підлеглим працівникам заробітну плату протягом липня - листопада 2008 року, що спричинило виникнення заборгованості по невиплаченій заробітній платі працівникам підприємства на суму 51,8 тис.грн. Зокрема, із коштів, що надійшли на рахунок та в касу товариства за вказаний період в сумі 932,4 тис.грн., ОСОБА_2 652,6 тис.грн. використано на закупівлю сировини та матеріалів для основного виробництва, 39,8 тис.грн. - оплату за енергоносії, 2,7 тис.грн. - використано на оплату обовязкових платежів, 4,4 тис.грн. - на послуги банків, 4,4 тис.грн. витрати, що проводяться за рахунок прибутку, та 145,2 тис.грн; - за договором позики, тобто на витрати, не повязані з оплатою праці.

В своїй апеляції засуджений ОСОБА_2 зазначив про те, що, на йогс думку, вирок є неправильним і таким, що підлягає скасуванню з наступних підстав; невідповідності висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставина/ справи; невідповідності призначеного покарання тяжкості злочину та особ засудженого і неправильного застосування кримінального закону, тобт( незастосування судом кримінального закону , який підлягає застосуванню Зокрема, вказував на те, невиплата заробітної плати фактично мала місце в липні листопаді 2008 року, а не в березні 2009 року, тобто до вступу в дію Закон України „Про амністію від 12.12.2008 року, тому місцевий суд безпідставно ні застосував до нього положення ст.1 п. „В цього Закону. Просив оскаржували вирок змінити, застосувавши згаданий Закон України „Про амністію, звільнивш його від кримінальної відповідальності із закриттям кримінальної справи.

В своїй апеляції прокурор у справі зазначив, що вирок підлягає зміні 1 звязку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи. Вважаєм необхідне виключення з мотивувальної частини вироку покликання суду на те, що на підприємстві малась заборгованість по виплаті заробітної плати станом на 01.12.2008року - 11,9 тис.грн., станом на 01.01.2009 року-21,4 тис.грн., станом на 23.03.2009 року - 52,8 тис.грн., оскільки це суперечить Акту перевірки територіальної державної інспекції праці у Львівській області від 23.03.2009 року.

У зміненій в порядку ст.355 КПК України апеляції засуджений ОСОБА_2В звернув увагу на недоліки досудового слідства, які призвели до предявлення йому неконкретного обвинувачення. Разом з тим він не ставив під сумнів кваліфікацію його дій за ст.175 ч.1 КК України, але вважав за можливе обрання йому більш мякого покарання.

Просив змінити оскаржуваний вирок та обрати йому покарання у вигляді штрафу.

Заслухавши доповідача, думку прокурора на підтримання доводів апеляяції та можливості застосування амністії, міркування адвоката та засудженого про доцільність зміни вироку, перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора у справі підлягає до задоволення у повному обємі, а апеляція засудженого - частково з наступних мотивів.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості засудженого ОСОБА_2 в інкримінованому злочині, вчиненого ним при обставинах зазначених у вироку суду, кваліфікація його дій за ст. 175 ч.1 КК України в апеляціях сторін не оспорюється.

Колегія суддів вважає зайвим викладення в мотивувальній частині вироку відносно ОСОБА_2 періодів утворення заборгованості із виплати заробітної плати працівникам ТзОв „Живе пиво (с. Розділ Миколаївського району Львівської області) з 01 грудня 2008 року по 23 березня 2009 року, оскільки ОСОБА_2 визнано винуватим та засуджено за умисну, безпідставну невиплату заробітної плати громадянам більше ніж за один місяць, а саме за період протягом липня - листопада 2008 року, що стверджується зібраними та перевіреними у встановленому порядку доказами по справі.

Колегією суддів встановлено, що засуджений ОСОБА_2 після проголошення вироку звернувся 24.12.2009 року до апеляційного суду з письмовою заявою про застосування до нього Закону України „Про амністію від 12 грудня 2008 року (а.с.161).

При дослідженні даних про особу засудженого ОСОБА_2, судом першої інстанції правильно встановлено, що він має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.162), вчинив злочин невеликої тяжкості до 26 грудня 2008 року - дня набрання чинності Закону України „Про амністію від 12 грудня 2008 року, тому, на думку колегії суддів, до нього слід застосувати акт амністії.

Згідно п. „В ст.1 Закону України „Про амністію" від 12 грудня 2008 року звільняються від покарання у вигляді позбавлення волі^евний строк та від інших покарань, не повязаних з позбавленням волі, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України, особи, які не позбавлені батьківських прав і які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

Таким чином засуджений ОСОБА_2 відповідно до.ст.14 згаданого Закону звільняється як від основного, так і від додаткового виду покарання та покладення на нього обовязків в порядку ст.76 КК України.

При наведених обставинах колегія суддів прийшла до висновку про задоволення апеляції прокурора у справі та про часткове задоволення апеляції засудженого.

Керуючись ст.ст.362, 366, 371 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляцію прокурора у справі - ОСОБА_3 задоволити в повному обсязі, а апеляцію засудженого ОСОБА_2 - частково.

Вирок Миколаївського районного суду Львівської області від 16 грудня 2009 року відносно ОСОБА_2 змінити.

Виключити з мотивувальної частини вироку покликання суду на те, що на підприємстві малась заборгованість по виплаті заробітної плати станом на 01.12. 2008 року - 11,9 тис.грн., станом на 01.01.2009 року - 21,4 тис.грн., станом на 23.03.2009 року - 52,8 тис.грн.

На підставі п. „В ст. 1, ст.14 Закону України „Про амністію від 12 грудня 2008 року звільнити засудженого ОСОБА_2 від обраних основного та додаткового покарань і покладених обовязків.

В решті вирок залишити без зміни.

Головуючий:

Судді: