Справа № 1-155/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.11.2010 року. ОСОБА_1

Володимирецький районний суд Рівненської області під головуванням судді Іванків О.В.

при секретарі Кладько Г.В.,

державного обвинувача Вадзіцького О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Володимирець справу по обвинуваченню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина Україна, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, раніше судимого вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 30.04.2004 року за ст.ст.70, 187 ч.4, 189 ч.4 до 8 років позбавлення волі, вчинив злочин під час відбування покарання у Полицькій виправній колоній №76 с.Іванчі Володимирецького району,

за ст. 391 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 06 серпня 2010 року вчинив злісну непокору законним вимогам адміністрації установи покарання при наступних обставинах.

Так, будучи засудженим до позбавлення волі та відбуваючи покарання в Полицькій ВК-76, ОСОБА_2 неодноразово порушував режим відбування покарання, за що 63 рази був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, в т.ч. 05.11.2009 року ОСОБА_2 був переведений до приміщення камерного типу Полицької ВК-76, а 25.12.2009 року та 04.03.2010 року поміщався до дисциплінарного ізолятору установи строком на сім та п'ятнадцять діб відповідно. Незважаючи на це, 06 серпня 2010 року ОСОБА_2 відкрито відмовився виконати законну вказівку начальника відділення №4 Полицької ВК-76 щодо роботи із благоустрою колонії, і без будь-яких поважних причин не приступив до роботи, передбаченої ч.5 ст.118 КВК України.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 визнав вину у вчиненому та пояснив, що він засуджений вироком Червоноградського міського суду, відбував міру покарання в місцях позбавлення волі. Через конфлікти з адміністрацією установ відбування покарання він дійсно неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності, в т.ч. поміщався до дисциплінарного ізолятора, а також переводився до приміщення камерного типу. 06 серпня 2010 року начальник відділення №4 ОСОБА_3 дав йому вказівку пофарбувати місце для куріння. Оскільки у нього слабий зір, то від запаху фарби йому стало погано, заболіли очі, і він попросив начальника відділення замінити йому роботу, однак ОСОБА_3 на це не погодився, а склав акт про відмову від роботи. У вчиненому розкаюється, просить його суворо не карати. Запевнив суд, що зробив для себе належні висновки і більше не допустить порушень режиму.

Крім власного визнання вини підсудним, його вина доведена також сукупністю зібраних та досліджених судом доказів по справі., в т.ч.

-показаннями свідка ОСОБА_3, який пояснив суду, що засуджений ОСОБА_2 відбуває в установі покарання у вигляді позбавлення волі за вироком суду. Неодноразово допускав порушення режиму, зберігав у себе заборонені предмети, притягувався до дисциплінарної відповідальності. На протязі року ОСОБА_2 за постановами начальника установи переводився до приміщення камерного типу, за допущені порушення поміщався в дисциплінарний ізолятор. 06 серпня 2010 року засуджений ОСОБА_2 згідно графіку був залучений до виконання робіт з благоустрою колонії та прилеглих територій, для цього йому було видано фарбу, пензлик та дано вказівку пофарбувати місце для куріння. Від виконання цієї роботи ОСОБА_2 відмовився, спочатку пояснював, що взагалі не повинен виконувати такої роботи, потім сказав, що у нього болять очі від фарби. Будь-яких медичних протипоказань для виконання роботи по фарбуванню ОСОБА_2 немає;

-показаннями свідка ОСОБА_4, який пояснив, що 06.08.2010 року засуджений ОСОБА_2 відмовився від виконання роботи по благоустрою території, а саме відмовився виконати вказівку начальника відділення пофарбувати альтанку;

-аналогічними показаннями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

-оглянутою в судовому засіданні особою справою засудженого ОСОБА_2, з якої вбачається, що останній 63 рази був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, в т.ч. 05.11.2009 року переведений до приміщення камерного типу строком три місяці (а.с.71), 25.12.2009 року поміщений в дисциплінарний ізолятор строком 7 діб (а.с.58), 04 березня 2010 року поміщений в дисциплінарний ізолятор строком на 15 діб (а.с.59);

-актами про відмову засудженого ОСОБА_2 виконати вказівку начальника відділення про роботу по благоустрою території та рапортами працівників Полицької ВК-76 (а.с.7, 13-17);

-медичними довідками про стан здоровя засудженого ОСОБА_2, з яких вбачається, що протипоказань до виконання роботи по фарбуванню засуджений немає (а.с.61, 63-74);

Аналізуючи сукупність досліджених доказів, суд вважає вину підсудного повністю доведеною, кваліфікація його дій за ст..391 КК України, запропонована державним обвинувачем, є вірною, оскільки ОСОБА_2, відбуваючи міру покарання у вигляді позбавлення волі у виправній установі, до якого протягом року застосовувалось стягнення у вигляді переведення до приміщення камерного типу, 06 серпня 2010 року вчинив злісну непокору законній вимозі представнику адміністрації установи відбування покарання про роботу по благоустрою колонії.

При цьому суд приймає до уваги ту обставину, що вимога начальника відділення №4 ОСОБА_3 відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки у відповідності до ч.5 ст.118 КВК України засуджені можуть залучатися без оплати праці лише до робіт з благоустрою колоній і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення колоній продовольством. До цих робіт засуджені залучаються, як правило, в порядку черговості, в неробочий час і не більш як на дві години на день.

При обранні міри покарання підсудному, суд враховує ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу винного, обтяжуючі та помякшуючі обставини.

Так, ОСОБА_2 за місцем відбування покарання характеризується негативно (а.с.117), вчинив злочин під час відбування покарання.

Як помякшуючу обставину суд враховує щире розкаяння підсудного, обтяжуючих обставин судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.391 КК України і призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком 1 (один) рік.

На підставі ст.71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків обрати шляхом часткового складання, та призначити ОСОБА_2 покарання у вигляді 1 (одного року) 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Початок строку покарання обчислювати з часу взяття ОСОБА_2 пі варту, а саме з 07 вересня 2010 року (а.с.98).

Запобіжний захід засудженому до вступу вироку в законну силу залишити без змін тримання під вартою, з утриманням в СІЗО-24 м.Рівне.

На вирок може бути подана апеляція протягом 15 діб з моменту проголошення, до апеляційного суду Рівненської області через районний суд, а засудженим, що перебуває під вартою з часу отримання ним копії вироку.

Головуюча:

СУДДЯ: Іванків О.В.