Справа № 462/492/15-к
У Х В А Л А
13 листопада 2015 року Залізничний районний суд м.Львова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

представника КВІ ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові клопотання кримінально-виконавчої інспекції Залізничного району м.Львова про вирішення питання щодо застосування покарання за наявності кількох вироків відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, непрацюючого, проживаючого на АДРЕСА_1 ,

встановив:
Кримінально-виконавча інспекція Залізничного району м.Львова звернулася до суду з клопотанням про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно засудженого ОСОБА_5 , покликаючись на те, що вироком Сихівського районного суду м.Львова від 19.06.2012 року його засуджено за ч.1 ст.185 КК України до 120 громадських робіт і з 04.07.2012 року засуджений перебуває на обліку в кримінально-виконавчій інспекції Залізничного району. 07.02.2013 року вироком Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.289 КК України на 5 років позбавлення волі, у відповідності до ст.75 КК України звільнено від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки. Крім того, вироком Залізничного районного суду м. Львова від 09.10.2013 року ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України до 3 (трьох) місяців арешту. Однак в резолютивній частині вироку Залізничного районного суду м. Львова відсутня інформація про призначення покарання за сукупністю вироків.

Представник кримінально-виконавчої інспекції Залізничного району м.Львова в судовому засіданні підтримав клопотання та просив вирішити питання про застосування покарання за наявності декількох вироків щодо засудженого ОСОБА_5 .

Заслухавши доводи представника КВІ та думку прокурора, який просить клопотання задовольнити, вивчивши клопотання, матеріали особової справи № 5/2012 засудженого ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, вироком Сихівського районного суду м.Львова від 19.06.2012 року ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст.185 КК України до 120 громадських робіт. На даний час покарання він не відбув та судимість відповідно до ст.89 КК України за цим вироком не знята.

20.08.2012 року ОСОБА_5 вчинив новий злочин, передбачений ч.2 ст.289 КК України, за який він 07.02.2013 року був засуджений вироком Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_5 на 5 років позбавлення волі із застосуванням до нього ст.75 КК України і звільненням від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки.

В подальшому вироком Залізничного районного суду м.Львова від 09.10.2013 року ОСОБА_5 засуджено за вчинення 05.02.2013 року і 07.02.2013 року злочинів, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України і призначено покарання на підставі ст.70 КК України за сукупністю залочинів у виді 3 місяців арешту. Даним вироком визначено, що на підставі ч.4 ст.70 КК України вирок Галицького районного суду м.Львова від 07.02.2013 року виконувати самостійно.

Разом з тим, при ухваленні 09.10.2013 вироку Залізничним районним судом м.Львова не прийнято до уваги, що ОСОБА_5 вчинив злочин в період не відбутого покарання за вироком Сихівського районного суду м.Львова від 19.06.2012 року, у зв`язку з чим суд, на підставі ст.71 КК України, повинен був до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Проте, п.11 ч.1 ст.537 КПК України, на відміну від ст.413 КПК України (в редакції 1960 року), детально не визначає порядок застосування покарання при наявності кількох вироків на підставі ст.71 КК України.

За таких обставин суд вважає, що необхідність визначення порядку застосування покарання за наявності декількох вироків відповідно до п.11 ч.1 ст.537 КПК України в даному випадку може бути обумовлена, якщо щодо засудженого є не приведений у виконання вирок, про який не було відомо суду, що ухвалив останній за часом вирок, і тому суд не призначив покарання за сукупністю вироків.

Проте, як слідує з матеріалів справи засудженого ОСОБА_5 вирок Сихівського районного суду м.Львова від 19.06.2012 року за ч.1 ст.185 КК України своєчасно був приведений у виконання, так як йому під особистий підпис було роз`яснено наслідки не виконання і на момент ухвалення 07.02.2013 вироку Галицьким районним судом м.Львова засуджений ОСОБА_5 перебував на обліку в КВІ Залізничного району м.Львова.

Крім того, суд звертає увагу на роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, яке він дав в п.12 Постанови № 11 від 21.12.1990 «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних із виконанням вироків», з тлумачення якого слідує, що не підлягають розгляду в порядку, передбаченому ст.539 КПК України, питання, які порушують суть вироку і погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків у частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

Таким чином, суд вважає, що вирок Сихівського районного суду м.Львова від 19.06.2012 відносно ОСОБА_5 за ч.1 ст.185 КК України та вирок Залізничного районного суду м.Львова від 09.10.2013 року щодо ОСОБА_5 за ч.1 ст.358, ч.4 ст.358, ч.4 ст.70 КК України підлягають самостійному виконанню.

Керуючись ст.ст. 372, 537, 539 КПК України, суд
ухвалив:
Клопотання кримінально-виконавчої інспекції Залізничного району м.Львова задовольнити.

Вирішити питання про застосування покарання за вироками Сихівського районного суду м.Львова від 19 червня 2013 року та Залізничного районного суду м.Львова від 09 жовтня 2013 року відносно ОСОБА_5 .

Покарання за вироком Сихівського районного суду м.Львова від 19 червня 2012 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст.185 КК України до 120 годин громадських робіт, та покарання за вироком Залізничного районного суду м.Львова від 09 жовтня 2013 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст.358, ч.4 ст.358, ч.4 ст.70 КК України на 3 місяці арешту, виконувати самостійно.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення через Залізничний районний суд м.Львова.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: ОСОБА_1