Справа № 732/1400/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/1038/2015
Категорія - ст.289ч.2КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 04 серпня 2015 року за № 0000305, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Городнянського районного суду Чернігівської області від 04 листопада 2015 року щодо

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Чернігів, українця, громадянина

України, освіта базова загальна середня, не одруженого, не

працюючого, раніше судимого :

- 02.02.2015 року вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області за ст. 289 ч. 1, ст. 69 КК України до штрафу в сумі 850 грн.;

- 16.03.2015 року вироком Деснянського районного суду м. Чернігова за ст. 185 ч. 1, ст. 185 ч. 2, ст. 289 ч. 2, ст. 70, 75, 104 КК України до 4 років позбавлення волі, умовно з іспитовим строком в 1 рік; проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

За участю учасників судового провадження:

за участю прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Городнянського районного суду Чернігівської області від 04 листопада 2015 року ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та призначено йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна.

Відповідно до ст. 71 КК України до покарання призначеного ОСОБА_6 за новим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 16.03.2015 року у виді трьох місяців позбавлення волі та приєднати невідбуте ним покарання за вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 02.02.2015 року і остаточно призначено йому покарання у виді п`яти років трьох місяців позбавлення волі без конфіскації майна та штрафу у розмірі 850 ( вісімсот п`ятдесят ) гривень.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 72 КК України ОСОБА_6 покарання у виді штрафу виконувати самостійно.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 обчислюється з моменту його затримання 04 серпня 2015 року.

Запобіжний захід ОСОБА_6 , до набрання вироком законної сили, залишено без змін тримання під вартою.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати в кримінальному провадженні в сумі 613 грн. 80 коп., пов`язані з проведенням в ході досудового розслідування судової експертизи.

Питання речових доказів вирішена в порядку ст.100 КПК України.

Судом першої інстанції встановлено, що 01 липня 2015 року, близько 4 години, ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу будинку № 17 по вул. Троїцькій у м. Городня, шляхом вільного доступу, таємно незаконно заволодів транспортним засобом, а саме мопедом марки «Мустанг МТ 50 Q-2», без реєстрації, колишнього вжитку, вартістю 3000 грн., який належить ОСОБА_9 .

04 серпня 2015 року, близько 2 години 00 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу будинку № 70 по вул. Перемоги у м. Городня, шляхом вільного доступу, таємно, незаконно заволодів транспортним засобом, а саме мопедом марки «Piagg Free», без реєстрації, колишнього вжитку, вартістю 3000 грн., який належить ОСОБА_10 .

За тим, 04 серпня 2015 року, близько 04 години 00 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу будинку № 74 по вул. Радянській у м. Городня, шляхом вільного доступу, таємно, незаконно заволодів транспортним засобом, а саме мотоциклом марки «Malaguti» моделі «Madison 250» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , 2005 року випуску, колишнього вжитку, вартістю 30000 грн., який належить ОСОБА_11 .

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду щодо нього змінити, застосувавши ст.69 КК України і призначити покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч.2 ст.289 КК України строком 4 роки і відповідно до ст.71 КК України до покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 16.03.2015 року, у виді одного місяця позбавлення волі та приєднати невідбуте покарання за вироком Чернігівського районного суду від 02.02.2015 року і остаточно призначити покарання у виді 4 років і 1 місяця позбавлення волі без конфіскації майна та штрафу в розмірі 850 гривень.

В обґрунтування поданої скарги обвинувачений посилається на те, що суд, призначаючи покарання, не врахував пом`якшуючі обставини та збіг тяжких особистих обставин, а саме, перебування його матері в лікарні та те, що він був позбавлений батьківського піклування.

В доповненнях до апеляційної скарги обвинувачений просить пом`якшити призначене йому покарання, застосувавши ст. 69 КК України, з урахуванням пом`якшуючих покарання обставин, а саме: визнання вини, явку з повинною, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, є сиротою та добровільне відшкодування завданого збитку.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу з урахуванням доповнень до неї та просили її задовольнити; думку прокурора, який вважав вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини і його висновок про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення при обставинах, викладених у вироку, ґрунтується на перевірених і досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну юридичну оцінку та вірно кваліфікував його дії за ч. 2 ст. 289 КК України, що обвинуваченим не оспорюється.

Доводи апеляційної скарги про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, є безпідставними.

Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статі (санкції частини статті) особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_6 суд першої інстанції врахував: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до тяжких злочинів; особу обвинуваченого, який раніше судимий, характеризується формально позитивно за місцем проживання; його вік, сімейний стан, обставин, що пом`якшують покарання: щире каяття, та активне сприяння розкриттю злочину, і дійшов до висновку, що ОСОБА_6 представляє небезпеку для суспільства, його виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, тобто призначення йому покарання у виді позбавлення волі у нижній межі санкції ч. 2 ст. 289 КК України.

Колегія суддів не вбачає підстав, для пом`якшення обвинуваченому призначеного судом першої інстанції покарання у виді позбавлення волі, як про це просить обвинувачений, та погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність застосування до нього покарання, пов`язаного з його ізоляцією від суспільства, оскільки обвинувачений вчинив новий злочин під час іспитового строку, до нього вже застосовано покарання, що повинно було стимулювати його від подальшої злочинної поведінки, проте обвинувачений знехтував винесеним вироком та не зробив належних висновків.

Доводи обвинуваченого про те, що суд недостатньо врахував зазначені в апеляційній скарзі обставини, які пом`якшують покарання, а саме повне визнання вини, щиросердне каяття, активне сприяння розкриттю злочину, явку з повинною, є сиротою, відшкодування потерпілим завданої шкоди, колегія суддів відхиляє як необґрунтовані.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо виду та розміру при призначенні покарання ОСОБА_6 та вважає, що призначене йому покарання відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України, є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, та не знаходить підстав для призначення йому покарання нижче нижчої межі.

Тому посилання обвинуваченого ОСОБА_6 , зазначене в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції при призначенні йому покарання не врахував його особу, тяжкість злочину та обставини справи, є надуманими, оскільки не ґрунтуються на вимогах закону та матеріалах даного кримінального провадження.

Таким чином, колегія суддів не вбачає порушень норм кримінального або кримінального процесуального законів, які б давали підстави для зміни або скасування вироку суду.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Городнянського районного суду Чернігівської області від 04 листопада 2015 року по кримінальному провадженню, щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили і підлягає виконанню з моменту її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4