Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3275/15-к
Провадження №: 1-кп/332/304/15
Вирок
Іменем України
19 серпня 2015 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні місцевого суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження № 0001460, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.07.2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, непрацюючого, має на утриманні неповнолітню дитину доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:
10.07.2015 року близько 04.00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи у під`їзді № 3 будинку № 41 по вул. Сеченова у м. Запоріжжі, вирішив вчинити крадіжку металевих поштових шаф. Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на викрадення чужого майна, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, за допомогою фізичної сили зняв зі стіни дві металеві поштові шафи, розміром 400х1200 мм на 6 скриньок, вартістю 766,67 грн. кожна, що належать МКП «ОСНОВАНІЄ». Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину втік, розпорядившись у подальшому викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1533,34 грн.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), кваліфікуються за ч. 1 ст. 185 КК України.

31.07.2015 року між обвинуваченим та представником потерпілого МКП «ОСНОВАНІЄ» була укладена угода про примирення відповідно до вимог ст. 471 КПК України.

Відповідно до умов вказаної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у вигляді 100 годин громадських робіт.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, представника потерпілого, які просили суд затвердити укладену угоду, дослідивши надані суду матеріали кримінального провадження, суд вважає за можливе затвердити угоду від 31.07.2015 року з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

При цьому з`ясовано, що обвинувачений повністю визнав свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, розкаявся у скоєному та цілком розуміє вимоги п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства примусу, погроз або обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України. Обставин для відмови в затвердженні угоди, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення від 31.07.2015 року і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Узгоджене в угоді покарання обвинуваченому, на думку суду, відповідає тяжкості скоєного злочину, особі обвинуваченого, та є достатнім і необхідним для його виправлення й попередження вчинення інших кримінальних правопорушень.

Питання про долю речових доказів по даному провадженню суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 468, 475 КПК України, -

у х в а л и в:
Затвердити угоду про примирення від 31.07.2015 року, укладену між ОСОБА_4 та представником потерпілого Міського комунального підприємства «ОСНОВАНІЄ» у рамках кримінального провадження № 0001460.

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у вигляді 100 (ста) годин громадських робіт.

Речові докази - дві металеві поштові шафи, передані МКП «ОСНОВАНІЄ» на відповідальне зберігання, залишити останньому як власнику цього майна.

Вирок суду на підставі угоди про примирення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення: обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.5-7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення наслідків укладання угоди; потерпілим, його представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладання угоди; невиконання судом вимог, встановлених ч.6-7 ст. 474 КПК України; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч.3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1