Провадження № 11-кп/792/697/15
Справа № 672/1165/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 грудня 2015 року головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 000313 від 28 липня 2015 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ярмолинецького районного суду від 07 жовтня 2015 року,

у с т а н о в и л а :
Вироком Ярмолинецького районного суду від 07 жовтня 2015 року ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець та житель АДРЕСА_1 , не працює, не має судимостей,

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, з призначенням покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Запобіжний захід ОСОБА_7 не обирався.

Конфісковано речові докази:

- автомобіль марки „ГАЗ-САЗ 3507, 1988 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 , що поміщений на територію Городоцького РВ УМВС України в Хмельницькій області;

- молоток, металевий трос, пилу для різання металу, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Городоцького РВ УМВС України в Хмельницькій області.

Судом вирішено питання про судові витрати.

За вироком суду, ОСОБА_7 близько 05 години 25 липня 2015 року на власному автомобілі марки „ГАЗ-САЗ 3507, державний номерний знак НОМЕР_1 , прибув на поле, розташоване на околиці с. Клинове Городоцького району з боку с. Кутківці Чемеровецького району, з метою крадіжки залізобетонних електроопор, які належать Городоцькому РЕМ ПАТ „Хмельницькобленерго, де молотом надбив електроопору № 361 біля землі. За допомогою металевого троса та автомобіля він відламав її верхню частину і шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, таємно викрав відламану частину цієї електроопори довжиною 9 м, вартістю 445 грн. 40 коп. за 1м/п, а всього на суму 4 989 грн. 60 коп.

Маючи єдиний умисел щодо викрадення майна Городоцького РЕМ ПАТ „Хмельницькобленерго, того ж дня близько 07 години на тому ж місці тим же способом він викрав частину залізобетонної електроопори № 363 довжиною 7 м, вартістю 554 грн. 40 коп. за 1 м/п, а всього на суму 3 880 грн. 80 копійок.

Таким чином, ОСОБА_7 викрав майна Городоцького РЕМ ПАТ „Хмельницькобленерго на загальну суму 8 870 грн. 40 коп.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просив вирок суду змінити, виключити рішення суду в частині конфіскації автомобіля марки „ГАЗ-САЗ 3507, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Посилався на невідповідність фактичним обставинам кримінального провадження висновку суду про спосіб вчинення злочину, зокрема того, що викрадення електроопор було здійснено ним за допомогою належного йому автомобіля. Уважав, що судом не здобуто належних доказів того, що саме автомобіль марки „ГАЗ-САЗ 3507, державний номерний знак НОМЕР_1 , був знаряддям злочину.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів, думку прокурора про залишення вироку суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що вона не підлягає задоволенню.

Обвинувачений ОСОБА_7 у місцевому суді визнав свою вину повністю, щиро розкаявся та пояснив, що 25 липня 2015 року вранці поїхав власним автомобілем марки „ГАЗ-САЗ 3507 на околицю с. Клинове Городоцького району, де шляхом демонтажу за допомогою молота та металевого троса викрав дві залізобетонні електроопори.

Указані обставини підтверджені відомостями протоколів огляду місця події від 28 липня 2015 року (т.1, а.к.п.9-12; 13-18; 22-27), протоколами огляду електроопор від 12 серпня 2015 року (т.1, а.к.п.30), автомобіля „ГАЗ-САЗ 3507 від 20 серпня 2015 року (т.1, а.к.п.34), молотка, пили для різання металу, металевого багатожильного троса від 19 серпня 2015 року (т.1, а.к.п.38-40).

Ретельно проаналізувавши докази, суд дав їм належну оцінку в їх сукупності й дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у таємному викраденні чужого майна і правильно кваліфікував його дії за ч.1 ст.185 КК України.

Покарання ОСОБА_7 призначено судом відповідно до вимог ст.65 КК України, з урахуванням тяжкості вчиненого ним злочину, особи винного.

Обставинами, що пом`якшують покарання, судом визнано щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Ураховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_7 позитивно характеризується за місцем проживання, раніше несудимий та за відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд дійшов обґрунтованого висновку про призначення йому покарання у виді штрафу.

Таке покарання, на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Обґрунтованим і таким, що відповідає вимогам ч.9 ст.100 КПК України, є і рішення суду про конфіскацію як знаряддя злочину автомобіля „ГАЗ-САЗ 3507, 1988 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_2 , який належить обвинуваченому ОСОБА_7 .
Відповідно до п.28 постанови № 10 Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року „Про судову практику у справах про злочини проти власності, знаряддями злочину у справах про злочини проти власності слід вважати предмети чи технічні засоби, які умисно використовувалися особою чи особами, у співучасті з якими було вчинено такий злочин. Зокрема, транспортні засоби можуть бути визнані знаряддям злочину не лише тоді, коли вони використовувалися для безпосереднього заволодіння чужим майном, а й тоді, коли без їх використання вчинення злочину було неможливим чи надто складним (транспортування членів злочинної групи до місця вчинення злочину, перевезення викраденого майна з місця вчинення злочину тощо).

Рішення про конфіскацію таких речових доказів суд може прийняти лише за умови, що вони визнані знаряддями злочину та належать винній особі.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Як з`ясовано, постановою слідчого СВ Городоцького РВ УМВСУ в Хмельницькій області від 19 серпня 2015 року визнані знаряддям злочину: молоток, пила для різання металу, металевий багатожильний трос і передані на відповідальне зберігання в камеру зберігання речових доказів Городоцького РВ УМВС України в Хмельницькій області (т.1, а.к.п.41).

Постановою слідчого СВ Городоцького РВ УМВСУ в Хмельницькій області від 20 серпня 2015 року визнаний знаряддям злочину також і автомобіль марки „ГАЗ-САЗ 3507, 1988 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_2 , який належить обвинуваченому ОСОБА_7 , і переданий під розписку на відповідальне зберігання його матері ОСОБА_9 (т.1, а.к.п.35).

Крім того, ухвалою Городоцького районного суду від 21 серпня 2015 року накладено арешт на автомобіль марки „ГАЗ-САЗ 3507, 1988 року випуску, номер НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_2 , який належить підозрюваному ОСОБА_7 , та використовувався ним як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Зазначене спростовує твердження обвинуваченого в апеляційній скарзі про те, що автомобіль не був визнаний знаряддям злочину та не був арештований.

За умовами п.1 ч.9 ст.100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. При цьому гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберігали на собі його сліди конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертається власнику (законному володільцю).

Як випливає з матеріалів кримінального провадження, зокрема з повідомлення т.в.о. начальника Центру надання послуг, пов`язаних з використанням АТЗ, з обслуговування Городоцького, Чемеровецького та Ярмолинецького районів УМВСУ в Хмельницькій області, автомобіль марки „ГАЗ-САЗ 3507, 1988 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_2 , зареєстровано за обвинуваченим ОСОБА_7 .

Як установлено судом та не заперечувалось самим обвинуваченим ОСОБА_7 , він молотом надбив електроопори № 361 та № 363 біля землі та за допомогою металевого троса і належного йому автомобіля марки „ГАЗ-САЗ 3507 відламав верхні їх частини довжиною 9 та 7 метрів, які в подальшому викрав.

Ураховуючи спосіб викрадення, вагу та розміри викраденого, вчинення злочину без використання вантажного автомобіля не видавалось можливим.

У ході досудового розслідування та судового розгляду обвинуваченим ОСОБА_7 не вказувалось про причетність до вчинення крадіжки електроопор інших осіб чи використання інших транспортних засобів, крім належного йому автомобіля.

Його доводи про непроведення трасологічної експертизи на увагу не заслуговують, бо, як видно з матеріалів кримінального провадження, про її проведення він також не клопотав.

Тому посилання ОСОБА_7 про те, що місцевий суд не вправі був конфісковувати автомобіль марки „ГАЗ-САЗ 3507, оскільки не здобуто належних та допустимих доказів його використання при вчиненні крадіжки, колегія суддів до уваги не бере і розцінює як його намагання уникнути спеціальної конфіскації автомобіля як знаряддя злочину.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407, 418, 419, 426, 532 ч.2 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:
Вирок Ярмолинецького районного суду від 07 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:/підписи/

Згідно з оригіналом:

Судя апеляційного суду ОСОБА_2