Справа №621/36/16-к
Пр. №1-в/621/19/16
УХВАЛА

Іменем України
05 лютого 2016 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві клопотання начальника Зміївського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ в Харківській області ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання у вигляді позбавлення волі в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, маючого на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який перебуває у відпустці по догляду за дитиною, засудженого вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 17.04.2015 року за скоєння злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 (два) роки, із застосуванням ст. 76 КК України,
ВСТАНОВИВ:

Начальник Зміївського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ в Харківській області ОСОБА_4 звернулася до Зміївського районного суду Харківської області із клопотанням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання у вигляді позбавлення волі засудженого ОСОБА_5 , посилаючись на те, що вирок суду відносно останнього надійшов до КВІ Зміївського РВ на виконання 02.06.2015 року.
Засуджений був викликаний до інспекції для постановки на облік, йому було роз`яснено порядок і умови відбування покарання з випробуванням, була винесена постанова про встановлення днів явки на реєстрацію, призначено днем явки І (перший) вівторок кожного місяця.
Протягом строку відбування покарання з випробуванням ОСОБА_5 неодноразово порушував порядок та умови відбування покарання - не з`явився на реєстрацію 07.07.2015 року, 04.08.2015 року, 06.10.2015 року та 05.01.2016 року, з них 04.08.2015 року, 06.10.2015 року, 05.01.2016 року без поважних причин. За кожен факт порушення порядку та умов відбування покарання з випробуванням ОСОБА_5 було винесено застереження у вигляді письмового попередження та роз`яснено, що у разі не виконання покладених на нього обов`язків, буде вирішено питання щодо скасування відбування покарання з випробуванням та направлено засудженого для реального відбування покарання. До адміністративної відповідальності ОСОБА_5 не притягався, нового злочину не скоїв. Враховуючи поведінку засудженого, який на шлях виправлення не став, ОСОБА_4 просила скасувати ОСОБА_5 звільнення від відбування покарання з випробуванням та направити останнього для реального відбування покарання.
У судовому засіданні начальник Зміївського районного відділу КВІ ОСОБА_4 наполягала на задоволенні клопотання.
Прокурор ОСОБА_3 просив задовольнити клопотання КВІ.
У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 просив не скасовувати відносно нього звільнення від відбування покарання, вказуючи на те, що буде дотримуватися порядку та умов відбування покарання з випробуванням, повідомив, що порушення допустив не умисно, він перебуває у відпустці по догляду за малолітніми дітьми, у зв`язку з чим незавжди має змогу з`явитися на реєстрацію у встановлений день.
Ознайомившись з клопотанням та матеріалами особової справи ОСОБА_5 , суд дійшов наступного висновку:
Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, вирішує питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.
Згідно зі ст. 164 КВК України, органи КВІ ведуть персональний облік засуджених протягом іспитового строку; спільно з органами внутрішніх справ та відповідними громадськими формуваннями проводять індивідуальну профілактичну роботу із засудженими та контролюють додержання ними громадського порядку і виконання зобов`язань, покладених на них судом; вносять подання органам внутрішніх справ по здійсненню приводу засуджених, які не з`явилися за викликом до КВІ; організовують початковий розшук засуджених, місцезнаходження яких невідоме, та надсилають матеріали до органів внутрішніх справ для оголошення в розшук таких засуджених.
Вказана стаття, до поважних причин неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції відносить несвоєчасне одержання запрошення, хворобу та інші обставини, що фактично позбавляють засудженого своєчасно прибути за викликом.
З наданих суду матеріалів вбачається, що в ході підготовки матеріалів щодо скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, не з`ясовано причину, чи засуджений ОСОБА_5 умисно ухилявся від відбування покарання з випробуванням чи мав на те інші, об`єктивні причини, в зв`язку з чим неможливо з`ясувати, чи мав він реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.
Крім того, встановлено, що ОСОБА_5 не з`являвся, оскільки не мав змоги виїхати, так як здійснює догляд за малолітніми дітьми.
У відповідності до ч. ч. 2, 3 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує, покладені на нього обов`язки, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про відміну покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
Таким чином, суд вирішуючи питання про відміну звільнення з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання повинен з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки, в чому полягали правопорушення, чи відбувались вони систематично, які стягнення були покладені на засудженого, чи можна розглядати викладені в поданні факти як свідчення про небажання засудженого стати на шлях виправлення.
В матеріалах подання кримінально-виконавчої інспекції не достатньо підтвердження систематичного порушення засудженим обов`язків, покладених на нього вироком суду, в той же час ОСОБА_5 до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягався, що свідчить про його бажання стати на шлях виправлення.
Виходячи з цього, суд вважає, що органами КВІ не в повному обсязі виконані приписи ст. ст. 164, 166 КВК України, а вжиття відносно ОСОБА_5 такого заходу як направлення в місця позбавлення волі є передчасним, тому суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання начальника Зміївського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ в Харківській області ОСОБА_4 про скасування звільнення від покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_5 для відбування покарання.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Зміївський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Головуючий: