В И Р О К
іменем України
"04" грудня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

за участю адвоката: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Дніпровського районного суду м.Києва кримінальне провадження №0010541 (об`єднане з кримінальним провадженням №3458 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Погорільці Семенівського району Чернігівської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 26.11.2006 року вироком Шевченківського районного суду м.Києва за ч.4 ст.187 КК України на 8 років позбавлення волі, звільненого 26.04.2014 року з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання,-
-у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 13 серпня 2014 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин, знаходячись за адресою: м.Київ, вул.Сосницька, 8-А, маючи у своєму розпорядженні жіночу сумку, яку йому залишила на тимчасове зберігання потерпіла ОСОБА_6 , вирішив вчинити таємне повторне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_6 відійшла, діючи таємно, з корисливих мотивів, дістав з сумки останньої належні їй мобільний телефон марки «Samsung GT-E1182», вартістю 320 гривень та мобільний телефон марки «Nokia 1616-2», вартістю 280 гривень, після чого з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 600 гривень.

Крім того, ОСОБА_5 04 вересня 2015 року, приблизно о 17 годині 00 хвилин, знаходячись в кафе «Кораблик», що розташоване за адресою: м.Київ, вулиця Харківське шоссе, на розі буд.12, після вживання алкогольних напоїв з невстановленою досудовим розслідуванням особою, звернув увагу на раніше незнайомого ОСОБА_7 , який сидів в приміщенні вищезазначеного кафе та помітив, що ОСОБА_7 дістав грошові кошти, при цьому у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення належних ОСОБА_7 грошових коштів. З цією метою ОСОБА_5 разом з невстановленою органо досудового розслідування особою вступили в попередню змову між собою. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , того ж дня, приблизно о 17 годині 30 хвилин, за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, прослідували за ОСОБА_7 до зупинки громадського транспорту «вулиця Ярослава Гашека» у м.Києві, де невстановлена органом досудового розслідування особа, підійшовши ззаду до ОСОБА_7 , застосовуючи до останнього насильство, яке не є небезпечним для здоров`я та життя потерпілого, завдала йому удар по ногам, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_7 впав. Подолавши таким чином волю потерпілого до опору, ОСОБА_5 став тримати руку потерпілого, не дозволяючи йому підвестись, при цьому, невстановлена досудовим розслідуванням особа відкрито викрала, із задньої правої кишені штанів ОСОБА_7 грошові кошти у розмірі 700 гривень, після чого, ОСОБА_5 та невстановлена досудовим розслідуванням особа з місця вчинення злочину зникли, завдавши потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав, вищезазначені обставини підтвердив та пояснив, що дійсно 13 серпня 2014 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин, він, знаходячись за адресою: м.Київ, вул.Сосницька, 8-А, маючи у своєму розпорядженні жіночу сумку, яку йому залишила на тимчасове зберігання потерпіла ОСОБА_6 , вирішив викрасти з сумки мобільні телефони останньої. З цією метою, діючи таємно, він шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_6 відійшла дістав з сумки останньої мобільний телефон «Samsung» та мобільний телефон «Nokia», після чого з викраденим майном з місця вчинення злочину зник. Крім того, він 04 вересня 2015 року, він протягом дня відпочивав в кафе «Кораблик» за адресою: м.Київ, вулиця Харківське шоссе, 12, де вживав слабоалкогольні напої. Також, в приміщенні кафе відпочивав наглядно знайомий чоловік на ім`я ОСОБА_8 , який також вживав спиртне. Через деякий час, в приміщення кафе зайшов чоловік, яким виявився в подальшому ОСОБА_7 , останній вживав спиртне та для розрахунку неодноразово діставав грошові кошти. Приблизно о 17 годині 30 хвилин ОСОБА_7 вийшов з кафе та направився до зупинки громадського транспорту «вулиця Ярослава Гашека» у м.Києві, при цьому він на пропозицію ОСОБА_9 пішов разом з ним за ОСОБА_7 . В подальшому, біля зупинки громадського транспорту «вулиця Ярослава Гашека» у м.Києві, ОСОБА_8 підійшов ззаду до ОСОБА_7 та вдарив останнього по ногам, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_7 впав. На прохання ОСОБА_9 він став утримувати потерпілого, який чинив опір, за руку, а ОСОБА_8 в цей час із задньої правої кишені штанів ОСОБА_7 дістав грошові кошти, після чого вони з місця вчинення злочину зникли.

Свою винність ОСОБА_5 визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, послався на те, що зробив для себе відповідні висновки, а також зазначив, що з доказами зібраними у кримінальному провадженні згоден повністю, фактичні обставини справи не оспорював, крім того, повністю визнав цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 у розмірі 700 гривень.

Дані обвинуваченим ОСОБА_5 показання не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості та добровільності.

Винність обвинуваченого ОСОБА_5 повністю підтверджується його показаннями та щирим каяттям у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч.3 ст.349 КПК України, роз`яснені судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи та кваліфікацію кримінальних правопорушень, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, а тому суд, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 , тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, протоколів огляду місця події, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження.

Винність ОСОБА_5 , який не оспорював фактичні обставини справи, у вчиненні інкримінованого йому злочину знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч.2 ст.185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, вчинене повторно та за ст.186ч.2 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив відкрите викрадення чужого майна /грабіж/, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб .

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_5 покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся, майно потерпілій повернуто, має незадовільний стан здоров`я, у зв`язку із захворюванням на туберкульоз.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням ступеня тяжкості вчинених ОСОБА_5 злочинів, вищезазначених даних про особу обвинуваченого, який раніше судимий, вчинив нові злочини, маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_5 неможливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавдення волі.

Речові докази у справі: мобільний телефон марки «Samsung GT-E1182» та мобільний телефон марки «Nokia 1616-2», які повернуті на зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_6 залишити у власності потерпілої.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 у розмірі 700 гривень підлягає задоволенню в повному обсязі, як такий, що знайшов підтвердження в судовому засіданні та визнаний обвинуваченим.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.336, 368-371, 373-374, 376, КПК України, суд,-

засудив:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання за ці злочини:

-за ч.2 ст.185 КК України призначити покарання у виді 2 років позбавлення волі;

-за ч.2 ст.186 КК України призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення більш суворим покаранням, менш суворого остаточно призначити ОСОБА_5 покрання у виді 4 років позбавлення волі.

Запобіжний захід обраний щодо ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою в Київському СІЗО Управління Державної Пенітенціарної служби України в м.Києві та Київській області залишити без зміни до набрання вироком законної сили та вважати продовженим до набрання вироком законної сили.

Строк покарання ОСОБА_5 обчислювати з 04 вересня 2015 року.

Речові докази у справі: мобільний телефон марки «Samsung GT-E1182» та мобільний телефон марки «Nokia 1616-2», які повернуті на зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_6 залишити у власності потерпілої.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 у розмірі 700 гривень задовольнити. Стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_7 700 гривень на відшкодування матеріальної шкоди.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя: