Справа № 1-140/10 р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2010 року.

Зарічний райсуд м.Суми в складі: головуючого судді Шершак М.І.,

при секретарі Українець Н.О.,

з участю прокурора Литвинова С.Л.,

адвоката ОСОБА_1, розглянув у відкритому судовому засіданні справу за звинуваченням:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, гр. України, не одруженого, військовозобовязаного з середньою освітою, мешкає с Косівщина Сумського району Сумської області вул. Квіткова, 39 , раніше не засуджувався

в скоєнні злочину передбаченого ст.286 ч.2 КК України.

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_2 , скоїв злочин за наступних обставин:

Так 18.09.2009 близько 19 год. 40 хв., ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 в присутності власника та рухався по вул. Прокоф'єва м. Суми в напрямку вул. Кірова. Під час руху по проїзній частині вул. Прокоф'єва в районі магазину «Хвиля» ОСОБА_2, зневажив безпекою дорожнього руху, не врахував дорожню обстановку, під час виникнення небезпеки для руху не вжив своєчасно заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та скоїв наїзд на малолітнього пішохода ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 який в порушення п.п. 4.7. ПДР України перетинав проїзну частину по вул. Прокоф'єва м. Суми з права наліво відносно напрямку руху автомобіля поза межами пішохідного переходу. В наслідок ДТП ОСОБА_3, отримав тілесні ушкодження - «Відкритий перелом третини обох кісток лівої гомілки зі зміщеннями », які є небезпечними для життя в момент їх заподіяння та відповідно до висновку експертизи за № 1971 відносяться до тяжких тілесних ушкоджень;

Керуючи автомобілем НОМЕР_2 ОСОБА_4 порушив вимоги Правил дорожнього руху України , передбачених пунктами:

1.3. Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх

можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити підрозділ міліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

Порушення п.п. 1.3, 1.5, 12.3 ПДР України допущені водієм ОСОБА_2 знаходяться в прямому причинному зв'язку з подією ДТП і наслідками, що настали.

Будучи допитаним у судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 свою вину у вчиненому ним злочині не визнав повністю та пояснив, що дорожньо- транспортна подія сталася тому, що потерпілий перетинав дорогу поза пішохідним переходом він не встиг своєчасно відреагувати на дорожню обстановку та запобігти наїзду, вважає що батьки потерпілого винні в ДТП, оскільки залишили малолітнього без відповідного догляду, також суду пояснив, що 18.09.2009 близько 19:00 годин він рухався в м. Суми по вул. Прокоф'єва в напрямку вул. Кірова керував автомобілем НОМЕР_3 в присутності власника ОСОБА_6 на яку складено доручення. Швидкістю 30-40 км/год, з увімкненим ближнім світлом фар. На даній ділянці був рух транспорту середньої інтенсивності. При русі його автомобіль розміщався на лівій крайній смузі, вуличне освітлення з правого боку було відсутнє. При під'їзді до зупинки громадського транспорту в районі першого училища знизив швидкість шляхом гальмування , тому що попереду був розміщений не регульований пішохідний перехід визначений дорожньою розміткою і дорожніми знаками. Коли передні колеса його автомобіля знаходились на смузі пішохідного переходу, він побачив як із-за передньої частини стоячого автомобіля Газель номер якого він не пам'ятає, який знаходився за пішохідним переходом на відстані 2-3 метра і був направлений в напрямку вул. Кірова біля правого краю проїзної частини вул. Прокоф'єва , вибігла малолітня дитина на вигляд років 4-ох років і з права на ліво відносно руху його автомобіля з темпом середнього кроку. Він вжив заходів екстреного гальмування, але це не допомогло уникнути наїзду на малолітню дитину.

Не дивлячись на невизнання своєї вини підсудним ОСОБА_2, у вчиненні злочину при зазначених вище обставинах, його вина повністю доведена зібраними і проаналізованими судом доказами, а саме:

свідченнями свідка ОСОБА_6, яка суду пояснила, що 18.09.2009 близько19.30годин вона була пасажиркою, сиділа на передньому правому сидінні біляводіявсвоємуавтомобіліВА32101І.н. З 99-94 СУ який належить їй за довіреністю, так як вона не має посвідчення водія то автомобілем керував її хлопець ОСОБА_2 вони рухалися по вул. Прокоф'єва у бік вул. Кірова на АЗС зі швидкістю 30-40 км/год . При русі її автомобіль був розміщений на другій смузі рух; свого напрямку.

При під'їзд близько одного метру до пішохідного переходу , що знаходиться біля зупинки громадського транспорту «1-го училища», вона побачила як за ним з середини правої смуги, бігла маленька дитина, з права на ліва відносно руху їхнього автомобіля за пішохідним переходом та дівчинку яка

його на здоганяла, років 10. В цей момент ОСОБА_2 прийняв екстрене гальмування та крутнув кермо у ліву сторону щоб у никнути наїзду.

Але наїзд все ж таки трапився і вона побачила як дитина вдарилася у праву задню дверку їх автомобіля, та впала.

-свідченнями свідка ОСОБА_3, яка пояснила, що 18.0.2009 близько 19.30год.Вона разом з братом перетинала проїзну частину вул. Прокоф'єва в районі магазину «Хвиля», по пішохідному переходу. Тримала брат за руку але він вирвався і самостійно почав перетинати проїзну. В цей момент рухався автомобіль НОМЕР_4 в його напрямку і допустив наїзд на її брата

-свідченнями свідка ОСОБА_7, яка пояснила, що На момент ДТП, вона була вдома і обставин ДТП вказати не може. Разом із чоловіком прибігла на місце ДТП і побачила свого сина на задньому сидінні автомобіля НОМЕР_5 який стояв на проїзній частині вул. Прокофєва, потім приїхала карета швидкої допомоги та вона разом з сином поїхали до СОДКЛ де його почали лікувати.

-свідченнями свідка ОСОБА_8, яка суду пояснила, що відповідно до медичної документації нею було складено висновок експерта з приводу завдання тілесних ушкоджень потерпілого ОСОБА_3, якому були завдані тяжкі тілесні ушкодження , характер їх походження безпосередньо пов'язаний з ДТП, на час заподіяння тілесні ушкодження були небезпечні для життя та здоровя потерпілого.

Також вина підсудного ОСОБА_2, підтверджується письмовими доказами:

-протоколом огляду місця події, схемою та фото таблицею до нього, де зафіксована слідові і речова обстановка місця події, розташування автомобіля ВАЗ 2101 держномер З 99-94СУ на проїзній частині в кінцевому положенні на місці події, сліди гальмування коліс автомобіля та осип піску світлого кольору.

(а.с. 14-17)

-протоколом огляду і перевірки технічного стану транспортного засобу, автомобіля НОМЕР_1, де зафіксовано механічні пошкодження його правої частини у вигляді подряпин краски.

(а.с. 18-23)

-протоколами відтворення обстановки та обставин події та схемами до нього з участю водія автомобіля НОМЕР_6 ОСОБА_2, який вказав обставини ДТП, тобто відстань на якій він рухався по відношенню до елементів проїзної частини, та його швидкість під час руху по вул. Прокоф'єва, та свідка ОСОБА_3 яка вказала обставини ДТП.

а.с. (45-50)

-висновком судово-медичної експертизи № 1971 відповідно до якого тілесні ушкодження, отримані потерпілим ОСОБА_3 - «Відкритий перелом третини обох кісток лівої гомілки зі зміщеннями » є характерними для даного виду ДТП та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень які є небезпечними для життя в момент їх заподіяння.

а.с. (41-42)

-висновком судово-автотехнічної експертизи № 237 відповідно до якого вказано, щ в даній дорожній ситуації, що склалась в діях водія автомобіля ВАЗ 2101 держномер .З99-94СУ«вбачається порушення вимог п.п. 1.3, 1.5, 12.3 ПДР України допущені водієм ОСОБА_4 знаходиться в прямому причинному зв'язку з подією ДТП і наслідками, що настали.

Таким чином суд вважає, що вина підсудного у судовому засіданні повністю знайшла своє підтвердження, невизнання своєї вини самим підсудним суд розцінює як обраний засіб захисту, один із способів уникнути відповідальності, оскільки вищезазначені докази які зібрані відповідно до вимог КПК України спростовують ствердження підсудного в частині невизнання вини і завдання потерпілому тілесних ушкоджень, ствердження підсудного в тій частині, що неповнолітній сам винен у ДТП, оскільки перетинав проїзну частину в невстановленому місці, а також перекладення вини на батьків потерпілого у недогляді за останнім, хоч і заслуговують на увагу , однак підсудний порушив вимоги ПДР України , між порушенням правил і настанням тяжких наслідків є прямий причинний зв'язок, дії підсудного по відношенню до скоєного необережні.

Суд вважає необхідним дії підсудного кваліфікувати за ст.286 ч.2 КК України , як порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами, що заподіяли потерпілим тяжкі тілесні ушкодження.

При призначенні підсудному покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу підсудного, та обставини що обтяжують та пом'якшують покарання.

Обтяжуючих обставин відповідно до вимог ст. 67 КПК України судом не встановлено.

Пом'якшуючими обставинами відповідно до вимог ст. 66 КПК України суд визнає, позитивну характеристику на підсудного, стан його здоровя, підсудний працює, раніше не засуджувався і до кримінальної відповідальності не притягувався.

З урахуванням всіх обставин справи, даних про особу підсудного, який вину в скоєнні злочину не визнав, збитки від завдання як матеріальної і моральної шкоди завданої потерпілому не відшкодував, не відшкодував витрати лікарняній установі за лікування потерпілого, також суд враховує і думку законного представника неповнолітнього потерпілого, представника потерпілого які вважають, що за даних обставин підсудному необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі, суд вважає, що виправлення підсудного можливе лише в місцях позбавлення волі, також суд вважає, що в результаті порушення правил дорожнього руху України потерпілий отримав тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_2, необхідно позбавити спеціального права керувати транспортними засобами, як особу яка не впоралась з керуванням не здатна була на час ДТП запобігти наїзду на пішохіда. Позов прокурора про відшкодування витрат за лікування потерпілого відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України підлягає задоволенню оскільки вина в завданні тілесних ушкоджень підсудним повністю підтверджується. Позов який у судовому засіданні уточнений законного представника потерпілого про стягнення з ОСОБА_2, моральної

шкоди відповідно до вимог ст. 1168 ЦК України підлягає задоволенню частково, виходячи з принципу розумності , справедливості і законності сума 10000,00 грн., буде достатньою для компенсації потерпілому перенесених нервових страждань, порушення життєвого устрою завданої в результаті ДТП.

Речові докази по справі відсутні.

Судові витрати по справі підлягають відшкодуванню за рахунок підсудного.

Керуючись ст.ст. 323,324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 , визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ст.286 ч. 2 КК України і призначити йому за цим законом покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

Позбавити ОСОБА_2, спеціального права керувати всіма видами транспортних засобів на строк один рік.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_2 після набрання вироком чинності змінти на утримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави для перерахування НДЕКЦ при УМВС України судові витрати за проведення експертизи розміром 1407,60 грн. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7, моральну шкоду 10000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати за лікування потерпілого розміром 1038,88 грн.

Речові докази по справі відсутні.

Вирок суду може бути оскарженим до апеляційного суду Сумської області, через Зарічний райсуд м.Суми на протязі 15 діб, з часу його проголошення.

Суддя