справа № 201/3906/15-к
№ 1-кс/201/2449/2015
У Х В А Л А
16 березня 2015 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровськ

у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю скаржника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Дніпропетровської області щодо невнесення відповідних відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 02 березня 2015 року, -

ВСТАНОВИВ:
12 березня 2015 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Дніпропетровської області щодо невнесення відповідних відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 02 березня 2015 року, в якій остання просила суд визнати бездіяльність прокуратури Дніпропетровської області неправомірною та зобов`язати уповноважених осіб внести відповідні відомості про скоєння кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В судовому засіданні скаржник наполягала на задоволенні скарги, оскільки вважає бездіяльність прокуратури Дніпропетровської області неправомірною, а факти, викладені в заяві про кримінальне правопорушення такими, що підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Прокурор в судове засідання не з`явився, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Суд, безпосередньо вислухавши пояснення скаржника, а також дослідивши матеріали скарги, приходить до наступного правового висновку з таких підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

З матеріалів скарги випливає, що 02 березня 2015 року на адресу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 була направлена заява про кримінальне правопорушення, в якій заявник зазначила, що нею 02 березня 2015 року було отримано ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2015 року, винесену при розгляді заяви ОСОБА_3 про роз`яснення судового рішення від 04 лютого 2015 року.

На думку ОСОБА_3 , при розгляді даної заяви було порушено процедуру розгляду та як наслідок порушення її прав та свобод, а саме вказану заяву було розглянуто без її участі. Крім того, на думку заявника, вказана ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області не відповідає вимогам ст. 419 КПК України. Скаржник вважає, що це свідчить про змову суддів у підробці документів та винесенні незаконного рішення.

Положення ч.1 ст.214 КПК України зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або

після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування тільки по таким заявам або повідомленням, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.

Такий обов`язок слідчого та прокурора випливає з ч. 1 ст. 2 КК України, оскільки підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення кримінального правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.

Згідно ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладене, а також зважаючи на те, що в заяві ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення від 02 березня 2015 року відсутні відомості про вчинення суспільно-небезпечного діяння, склад якого, передбачений КК України, суд приходить до висновку, що вказане свідчить про відсутність факту бездіяльності з боку органу прокуратури та є підставою для відмови в задоволенні даної скарги.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 214, 303-307, 318-380 КПК України, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Дніпропетровської області щодо невнесення відповідних відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 02 березня 2015 року відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1