АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/2672/2015 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 181 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 жовтня 2015 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10 вересня 2015 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ МВС України ОСОБА_9 , погодженого ізпрокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами внутрішніх справ Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а саме заборони до 30 жовтня 2015 року залишати з 20 години 00 хвилин до 08 години 00 хвилин наступної доби місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , відносно
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Євпаторія, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою:АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 294, ч. 2 ст. 345 КК України.

Згідно ухвали слідчого судді, застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту мотивовано тим, що слідчий суддя прийшов до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 294, ч. 2 ст. 345 КК України, та про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Разом з тим, слідчий суддя визнав необґрунтованими та недоведеними доводи прокурора, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Також слідчий суддя послався на врахування даних про особу підозрюваного, а тому вирішив застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_7 подав в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистої поруки. На думку апелянта, докази, які надані старшим слідчим до суду, не свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення та про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. Крім того, захисник вважає, що текст клопотання стосовно дій ОСОБА_8 носить загальний характер та не містить конкретики, які саме дії він вчинив. При цьому апелянт звертає увагу, що у клопотанні старшого слідчого зазначено, що ОСОБА_8 має реєстрацію у АР Крим, хоча підозрюваний неодноразово наголошував, що зареєстрований в місті Ужгород.
Далі автор апеляції звертає увагу, що ОСОБА_8 є інвалідом ІІ групи і носіння електронних засобів контролю суттєво порушує нормальний уклад його життя та спричиняє значні незручності у їх носінні. Також апелянт зазначає, що ОСОБА_8 раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, характеризується позитивно різним спільнотами та окремими громадянами, має постійне місце проживання, на його утриманні перебувають неповнолітній син і мати, яка є пенсіонеркою. Крім того, захисник вказує, що підозрюваний має можливість при необхідності проживати у місті Києві та його околицях, оскільки тут проживає його донька ОСОБА_10 з сім`єю.
На думку апелянта, слідчим суддею безпідставно було відмовлено народним депутатам України у взятті ОСОБА_10 на особисту поруку.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, щоапеляційна скарга захисника ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні Головного слідчого управління МВС України перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005672 від 31 серпня 2015 року за підозрою ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_8 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 294, ч. 3 ст. 345 КК України.

Що стосується безпосередньо ОСОБА_8 , то органи досудового розслідування вважають встановленим, що своїми умисними діями, які виразилися в активній участі у масових заворушеннях, що супроводжувались насильством над особами, опором представникам влади із застосуванням зброї та інших предметів, які використовувалися, як зброя, що призвели до загибелі людей інших тяжких наслідків, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 294 КК України, а також умисно заподіяв працівникові правоохоронного органу побоїв у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України.

04 вересня 2015 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 294, ч. 3 ст. 345КК України.

05 вересня 2015 року старший слідчий ОВС ГСУ МВС України ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором 1-го відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами внутрішніх справ Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , звернувся доПечерського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування щодоОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання мотивоване тим, щоОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 294, ч. 2 ст. 345 КК України, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків, спеціалістів у даному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжувати злочинну діяльність, пов`язану із вчиненням масових заворушень, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
10 вересня 2015 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва в задоволенні клопотання старшого слідчого було відмовлено та щодо ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а саме заборони до 30 жовтня 2015 року залишати з 20 години 00 хвилин до 08 години 00 хвилин наступної доби місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя, всупереч ствердженням апелянта, правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявністьобґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбаченихч. 2 ст. 294, ч. 2 ст. 345 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису, на основі наданих старшим слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні старшого слідчого та доданих до нього матеріалах.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні старшого слідчого дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбаченихч. 2 ст. 294, ч. 2 ст. 345 КК України. Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів, а тому доводи захисника про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри слід визнати безпідставними.

Також слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що жодним чином є недоведеними та необґрунтованими доводи прокурора, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Зокрема, перевіряючи доводи клопотання старшого слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що хоча такі ризики і існують, але з огляду на конкретні обставини кримінального провадження вони є настільки мінімізованими і малоймовірними, що для їх запобігання достатнім буде застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Жодних переконливих доказів, що тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе запобігти ризикам переховування підозрюваного ОСОБА_8 від органів досудового слідства чи суду, спотворення ним будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілих та свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином або вчинення іншого кримінального правопорушення, в матеріалах кримінального провадження не міститься і прокурором не доведено.

В сукупності із обставинами кримінального провадження та ризиками, приведеними у клопотанні старшого слідчого, для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 , та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі і ті, на які захисник звертає увагу в своїй апеляційній скарзі.

Таким чином, доводи захисника щодо незаконності та необґрунтованості оскаржуваної ухвали є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує застосування запобіжних заходів, в тому числі і у вигляді домашнього арешту, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду.

З огляду на викладені обставини колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та належним чином мотивував своє рішення.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

З огляду на те, що слідчий суддя прийшов до висновку про неможливість застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт, то він і не вирішував питання щодо клопотань народних депутатів України про передачу їм ОСОБА_8 на особисту поруку. Не вбачає підстав для задоволення таких клопотань і колегія суддів.

Керуючись ст. ст. 176 178, 181, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10 вересня 2015 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ МВС України ОСОБА_9 , погодженого із прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами внутрішніх справ Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а саме заборони до 30 жовтня 2015 року залишати з 20 години 00 хвилин до 08 години 00 хвилин наступної доби місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити без змін, а апеляційну скаргузахисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

В порядку ст. 404 КПК України, внести уточнення в резолютивну частину ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10 вересня 2015 року, вказавши, що ОСОБА_8 зобов`язано здати слідчому, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, тільки паспорт для виїзду за кордон.

Зобов`язати слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, негайно повернути ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його паспорт громадянина України.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4