Єдиний унікальний номер:343/2355/15-к
Номер провадження: 1-в/0343/308/15
У Х В А Л А
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання
19 листопада 2015 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Долинського ВЦ №118 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Івано-Франківської області заяву засудженого ОСОБА_5 про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 звернувся в Долинський районний суд з заявою про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання.
Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні просив задовольнити його заяву та умовно-достроково звільнити його від відбування покарання на невідбутий строк покарання. Додатково вказав, що за тривалий час відбування покарання він усвідомив протиправність своєї поведінки, щиро розкаюється у вчиненому, став на шлях виправлення: здобув освіту, сумлінно працює, звернувся в адміністрацію установи, щоб проводилося стягнення з його заробітної плати з метою відшкодування цивільних позовів, одружився, на даний час дружина вагітна. З віком змінив своє ставлення до життя, до своїх вчинків, має намір повернутися в м. Луцьк, де проживає його сім"я, працювати, допомагати матері та створити міцну сім"ю, в якій виховувати дитину, яка має народитися.
У судовому засіданні представник адміністрації Долинського ВЦ № 118 Івано-Франківської області ОСОБА_4 не заперечив проти задоволення заяви засудженого та пояснив, що останній зарекомендував себе з позитивної сторони. За час перебування у виправному центрі сумлінно виконує свої обов`язки, працює, ввічливо та з повагою ставиться до персоналу адміністрації, врівноважений, що свідчить про те, що він став на шлях виправлення. Незважаючи на те, що їхньою комісією було відмовлено ОСОБА_5 в направленні його матеріалів на УДЗ, останній не перестав працювати, а навпаки своєю поведінкою, працею доводив своє виправлення, отримав ще одне заохочення. З моменту накладення на нього останнього стягнення пройшло два роки, протягом яких засуджений отримував тільки заохочення.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні висловив думку, що заяву засудженого про умовно-дострокове звільнення слід задоволити, оскільки він своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
У судове засідання представник спостережної комісії при Долинській районній державній адміністрації не прибув, причину неявки суду не повідомив, незважаючи на те, що про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.
Заслухавши пояснення засудженого, думку представника адміністрації виправного центру, висновок прокурора, який просив задоволити клопотання, об`єктивно та всебічно дослідивши матеріали даної справи в їх сукупності, з усією повнотою оцінюючи особу засудженого, оглянувши матеріали особової справи та відомості про поведінку засудженого, суд вважає, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Згідно вимог ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, при цьому фактично відбув необхідну частину призначеного судом покарання.
Пленум Верховного Суду України у постанові № 2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" орієнтує суди на те, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Необхідно ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Із досліджених в судовому засіданні письмових матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_5 судом встановлено наступні обставини.
ОСОБА_5 засуджений 13.10.2005 року Судовою палатою у кримінальних справах апеляційного суду Волинської області за ст.ст. 187 ч. 4, 15 ч. 2, 115 ч. 2 п. 6, 70 КК України до 14 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю. Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 09.04.2015 року засудженому замінено не відбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі більш м`яким на 4 роки 1 місяць 14 днів обмеження волі. Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 24.06.2015 року засудженому ОСОБА_5 у строк покарання за правилами ст. 72 КК України зараховано час слідування його під вартою з 09.04.2015 року по 26.05.2015 року, з розрахунку один день тримання під вартою за 2 дні обмеження волі.
Початок відбуття покарання засудженому рахується з 23.05.2005 року; кінець терміну 06.04.2019 року, 3/4 терміну покарання - 06.10.2015 року.
Фактично невідбута частина терміну покарання станом на 19.11.2015 року становить 3 роки 4 місяці 17 днів.
З характеристики засудженого ОСОБА_5 від 18.11.2015 року вбачається, що засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 27.05.2005 року. Під час тримання у СІЗО м. Луцьк допускав порушення вимог режиму тримання під вартою, за що було накладено 5 дисциплінарних стягнень, які погашені, заохочення не оголошувались. З 04.03.2005 року відбував покарання в Маневицькій ВК (№ 67). Був працевлаштований на виробництві установи. Допускав порушення вимог режиму відбування покарання, за що було накладено десять дисциплінарних стягнень, які на даний час погашені. За добросовісне відношення до праці оголошувалось чотири заохочення правами начальника установи. З 11.07.2011 року відбував покарання в Сокирнянській ВК (№ 67). Був працевлаштований на підприємстві установи. Допустив порушення вимог режиму відбування покарання, за що було накладено одне дисциплінарне стягнення, яке на даний час знято. За добросовісне відношення до праці оголошувалося п`ять заохочень. 26.05.2015 року прибув в Долинський виправний центр (№118). Був працевлаштований у майстерні установи, де і працює по даний час. Не допускав порушення вимог режиму відбування покарання, дисциплінарні стягнення не накладались, оголошувалося одне заохочення. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Чистий, охайний, дбайливо ставиться до майна установи, приймає участь в реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених за напрямком "Фізкультура і спорт". Вину у своєному злочині визнав повністю.
Щодо виконання цивільних позовів засудженим ОСОБА_5 , суд враховує те, що з матеріалів особової справи встановлено, що останній частково погасив позов в сумі 256,42 грн. Як пояснив засуджений стягнення проводилися за його заявою, виконавчі листи в установи відбування покарань не поступали, що підтверджується довідками, наявними в матеріалах особової справи.
Таким чином, враховуючи зазначену вище позитивну характеристику ОСОБА_5 та наявну в матеріалах особової справи психологічну характеристику, в якій зазначено, що засуджений може вдало адаптуватися до нового середовища, а також те, що востаннє дисциплінарне стягнення на засудженого було накладено 10.09.2013 року, яке було знято, після чого оголошувалися чотири заохочення, відбуваючи покарання у вигляді обмеження волі, він зарекомендував себе позитивно, сумлінно ставиться до праці, що свідчить про успішність процесу виправлення, відбув 3/4 частини покарання за вироком суду, тому суд вважає, що відповідно до ст. 81 КК України засуджений має право на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
На підставі викладеного, ст. 81 Кримінального кодексу України, керуючись ст.ст. 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-
У Х В А Л И В:
Заяву засудженого ОСОБА_5 про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання задовольнити.
Засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно-достроково звільнити від подальшого відбуття покарання на невідбутий термін 3 (три) роки 4 (чотири) місяці 17 (сімнадцять) днів.
Роз"яснити засудженому ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 4 ст. 81 КК України, у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину, суд призначає їй покарання за правилами ст.ст. 71,72 КК України.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її оголошення через Долинський районний суд Івано-Франківської області.
Суддя: