Провадження № 11-кп/780/232/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 4 25.02.2016

УХВАЛА
Іменем України
25 лютого 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку республіки Азербайджан, вірменина, особи без громадянства, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 3.10.1990р. Фастівським міським судом Київської області за ст.94, ч.2 ст. 220, ч. з ст.222 КК України на 8 років позбавлення волі;

2) 4.04.2001р. Софіївським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 81 КК України на 3 роки позбавлення волі;

3) 6.05.2004р. Фастівським міським судом Київської області за ч.2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі;

4)3.08.2007 р. Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 187, ч.1 ст.263, 70 КК України на 7 років позбавлення волі, -

звільненого 17.03.2014р. по відбуттю строку покарання,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України та засуджено на 8 років позбавлення волі.

Вирішено питання про речові докази.

За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин.

30.07.2015 р. близько 21год. під час перебування ОСОБА_8 та його співмешканки ОСОБА_9 в квартирі АДРЕСА_2 , між ними виник словесний конфлікт, під час якого, Мкртичян, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, умисно наніс ОСОБА_10 кілька ударів вибиванкою для килимів по тулубу в район правого плеча,після чого також наніс численну кількість ударів рукояткою від сокири та дерев`яною качалкою по тулубу та голові потерпілої, заподіявши їй тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя, у виді сукупної травми: рани на голові, численних масивних поширених забоїв тіла з крововтратою та розвитком шоку, від яких ОСОБА_10 померла.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання посилаючись на невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та його особі внаслідок суворості, мотивуючи тим, що суд першої інстанції не повною мірою врахував при призначенні покарання обставини, що пом`якшують покарання та знижують суспільну небезпечність скоєного, а саме: явку з повинною, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, його вік, стан здоров`я, нормальні сімейні відносини під час спільного проживання з ОСОБА_10 , також не врахував раптовість виникнення умислу на вчинення злочину у зв`язку з неправомірною поведінкою потерпілої, яка під час конфлікту висловлювала образи на його адресу.
В запереченнях прокурор просить залишити апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення, а вирок суду без зміни, посилаючись на необґрунтованість доводів ОСОБА_11 щодо суворості призначеного покарання, оскільки призначене судом покарання відповідає вимогам ст.ст.65-67 КК України.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_6 , яка заперечувала проти задоволення скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Винуватість ОСОБА_8 у вчиненні зазначеного злочину, за обставин вказаних у вироку, доведена судом 1 інстанції. Ці обставини, як і правильність кваліфікації дій обвинуваченого, в апеляційній скарзі не оспорюються і відповідно до вимог ст. 404 КПК України підстави для перегляду апеляційним судом вироку в цій частині відсутні.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо невідповідності призначеного йому покарання тяжкості вчиненого та його особі, на думку колегії суддів, є необґрунтованими.

Відповідно до ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як вбачається з вироку суд І інстанції, призначаючи покарання ОСОБА_11 , дотримався вказаних вимог закону.

Так, призначаючи покарання ОСОБА_11 , суд врахував тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який характеризується посередньо, обставини, що впливають на покарання, в тому числі і ті на які обвинувачений послався в своїй апеляційній скарзі, а саме те, що він з`явився із зізнанням до правоохоронних органів, щире розкаюється у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину.

Колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_11 покарання з врахуванням тяжкості вчиненого та особи обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не став, відповідає вимогам ст.ст.50,65 КК України і є домірним скоєному.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає вирок суду законним та обґрунтованим, призначене обвинуваченому покарання є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_11 та попередження вчинення нових злочинів.

Підстав для пом`якшення покарання обвинуваченому колегія суддів не знаходить.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_8 положення ч.5 ст. 72 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду від 20.10.2015р. ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі Управління Державної пенітенціарної служби України в м.Києві та Київській області.

Вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 18.12.2015р. вказаний запобіжний захід до вступу вироку законну силу, залишено без зміни.

З урахуванням вищенаведеного та керуючись вимогами ч.5 ст. 72 КК України, колегія суддів вважає, що до строку покарання, призначеного ОСОБА_11 за вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 18.12.2015р., слід зарахувати строк попереднього ув`язнення з 20 жовтня 2015р. по 25 лютого 2016 р. включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України колегія суддів,-

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2015 року щодо ОСОБА_8 залишити без зміни.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України в ред. Закону України від 26.11.2015р. №838-VIII зарахувати ОСОБА_8 до строку покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 20 жовтня 2015р. по 25 лютого 2016 р. включно, тобто 129 днів з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Судді _________________ ________________ __________________