№1-кп/0202/437/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 листопада 2015 року м. Дніпропетровськ

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000904 від 29.09.2015 року, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровську, громадянина України, не працюючого, освіта середня, неодруженого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, обвинуваченого за ч. 1 ст. 309 , ч. 1 ст. 317 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , в невстановлений слідством час, приблизно на початку серпня 2015 року знаходячись поблизу гаражів розташованих по АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, з метою придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, зірвав приблизно 10 кущів рослин коноплі, які доставив за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де залишив їх сушити. Після чого подрібнив висушене листя, виготовивши таким чином наркотичний засіб - «канабіс», загальною масою не менше 16,094 г, який у подальшому розподілив у 2 паперові згортки, які став зберігати за місцем свого мешкання для особистого вживання без мети збуту.

28.09.2015 в період часу з 19 годин 10 хвилин до 19 годин 25 хвилин, співробітниками ВБНОН ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області спільно зі слідчим СВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, на підставі ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, було проведено санкціонований обшук за адресою АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено і вилучено 2 згортка з паперу, які містять 14,2260 г та 1,8680 г речовини рослинного походження, які є «канабісом», який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину відповідно становить 14,2032 гта 1,8306 г.

Крім того, у ОСОБА_5 виник злочинний намір, направлений на надання приміщення своєї власної квартири розташованої за адресою АДРЕСА_1 , для незаконного виготовлення та вживання наркотичних засобів. Після чого реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 черговий раз запропонував ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 незаконно виготовити особливо небезпечний наркотичний засіб «опій» з метою подальшого його вживання. Після чого, 28.09.2015 ОСОБА_5 , реалізовуючи свій вищезазначений злочинний намір направлений на незаконне виготовлення та вживання особливо небезпечного наркотичного засобу «опій», надав ОСОБА_7 та ОСОБА_8 приміщення своєї квартири за адресою АДРЕСА_1 для виготовлення особливо небезпечного наркотичного засобу «опій». Використовуючи невстановлені слідством інгредієнти, препарати та хімічні речовини, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 незаконно виготовили невстановлену кількість особливо небезпечного наркотичного засобу «опій».

В цей же день, тобто 28.09.2015, ОСОБА_5 , продовжуючи свою злочинну діяльність, реалізуючи свій злочинний умисел, надав приміщення своєї квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , для незаконного вживання особливо небезпечного наркотичного засобу «опій», де ОСОБА_7 та ОСОБА_8 незаконно, шляхом внутрішньовенної ін`єкції, вжили невстановлену кількість особливо небезпечного наркотичного засобу «опій».

Після чого, ОСОБА_5 продовжуючи свою злочинну діяльність, запропонував ОСОБА_7 вжити особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс» у приміщені його квартири, на що ОСОБА_7 відповіла згодою. ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, надав приміщення своєї квартири для незаконного вживання особливо небезпечного наркотичного засобу «канабіс», де ОСОБА_7 незаконно, шляхом куріння через саморобний пристрій, вжила невстановлену кількість особливо небезпечного наркотичного засобу «канабіс».

Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, а також за ч. 1 ст. 317 КК України, - незаконне надання приміщення для незаконного виготовлення та вживання наркотичних засобів

22 жовтня 2015 року між підозрюваним ОСОБА_5 та прокурором прокуратури м. Дніпропетровська ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі обвинувального акту у судовому провадженні, співпрацювати з органами досудового розслідування, відшкодувати витрати на проведення судово-хімічної експертизи. Також вказаною угодою сторони погодили покарання ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді двох років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 317 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді трьох років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнивши ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року та шести місяців іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України. В угоді передбачені наслідки її укладання, затвердження та невиконання, які роз`яснені ОСОБА_5 .

В судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про винуватість.

ОСОБА_5 в судовому засіданні вину у скоєному злочині визнав в повному обсязі. Також пояснив, що дійсно 22.10.2015 року між ним і прокурором за участю захисника була укладена угода про визнання винуватості і призначення по ній йому покарання, з яким він погоджується повністю.

Захисник ОСОБА_4 просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості суд, заслухавши прокурора, захисника та обвинуваченого виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Так, злочин передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості. Також злочин передбачений ч. 1 ст. 317 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором і ОСОБА_5 , і призначення останньому узгодженого сторонами покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 22 жовтня 2015 року укладеної між прокурором прокуратури м. Дніпропетровська ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України та призначити йому покарання:

-За ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді двох років позбавлення волі;

-За ч. 1 ст. 317 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі.

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України по сукупності злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року та шести місяців іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речовий доказ: канабіс масою 14,2032 г., медичний шприц, який містить опій ацительований до відмітки 0,5, медичний шприц, який містить опій ацительований до відмітки 0,2, медичний шприц, який містить опій ацительований до відмітки 0,2. які перебувають на зберіганні у камері зберігання речових доказів ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області - знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення судово-хімічної експертизи у розмірі 614,40 грн.
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок згідно зі статтями 395, 396 КПК України, з особливостями визначеними ч. 4 ст. 394 КПК України, може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 (тридцяти) діб з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1