Справа №11-106/10 Головуючий у суді у 1 інстанції -
Номер провадження - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року березня 2 дня. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого Лугового М.Г.

суддів Матуса В.В., Гончарова М.В.

з участю прокурора Лавру ся В. О.

засудженого ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Білопільського районного суду Сумської області від 17 листопада 2009 року,

яким ОСОБА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець м. Білопілля Сумської області, раніше судимий:

1. 27 квітня 2006 року за ч. З ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік,

2. 21 червня 2007 року за ч. З ст. 186, ч. З ст. 15 ч. З ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки,

засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, за ч. З ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки.

Відповідно до ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_2 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за попереднім вироком у виді -шести місяців позбавлення волі, ОСОБА_2 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на чотири роки шість місяців.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 - 8000 грн., ОСОБА_4О, - 2880 грн., ОСОБА_5 - 3400 грн.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 2253,12 грн. за провадження експертиз по справі.

ВСТАНОВИЛА:

За вироком суду ОСОБА_2 визнаний винним та засуджений за вчинення злочинів за таких обставин.

Так, 11 червня 2009 року близько 10-ї години ОСОБА_2, з метою таємного викрадення чужого майна, за допомогою знайденого на ґанку будинку ключа, проник в будинок 34 по вул. 3. Космодем'янської в м. Білопілля, звідки таємно повторно викрав майно потерпілої ОСОБА_3 на загальну суму 7027 грн. 21 коп.

27 червня 2009 року близько 24-ї години ОСОБА_2 з під'їзду будинку № 26 по вул. Кірова в м. Путивль повторно таємно викрав майно ОСОБА_6 на загальну суму 133 грн.

28 червня 2009 року близько 7-ї години ранку ОСОБА_2, з метою викрадення чужого майна, через відчинене вікно проник в будинок 32 по вул. Щорса. 6.32 в м. Путивль, звідки таємно викрав майно ОСОБА_7 на загальну суму 125 гривень та майно ОСОБА_5 на загальну суму 4028 грн. 70 коп.

З липня 2009 року близько 10-ї години ОСОБА_2, з метою викрадення чужого майна, за допомогою знайденого ключа, проник в будинок 3 по пр. Герцена в м. Білопілля, звідки таємно повторно викрав майно ОСОБА_4 на загальну суму 1880 грн.

В поданій апеляції засуджений ОСОБА_2 вказує, що до вчинення інкримінованих злочинів відносно крадіжки майна потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 він не причетний, явку з повинною та всі пояснення на досудовому слідстві щодо крадіжок з вказаних домогосподарств потерпілих давав під тиском працівників міліції. Просить вирок суду скасувати.

Заслухавши доповідача, думку засудженого на підтримку поданої апеляції, міркування прокурора про залишення вироку без зміни, а апеляції засудженого без задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Висновки суду про доведеність вини засудженого у вчинені викрадення майна потерпілих при викладених у вироку обставинах підтверджуються сукупністю зібраних по справі доказів які були детально проаналізовані судом і покладені в основу вироку.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_3 показала, що 11 червня 2009 року в її будинок було вчинено проникнення та викрадено майно. В подальшому дізналася, що крадіжку вчинив ОСОБА_2

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що 03 липня 2009 року з приміщення її будинку було викрадено гроші та майно.

Показання потерпілих стверджуються протоколами огляду місця події, з яких вбачається, що в домогосподарства було вчинено проникнення.

Допитаний в ході досудового слідства ОСОБА_2 не заперечував, що вчинив викрадення майна потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7

Свої показання ОСОБА_2 повністю підтвердив при відтворенні обстановки і обставин події, в ході якої детально показав яким чином вчиняв викрадення майна потерпілих.

Допитані в ході досудового і судового слідства свідки ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 підтвердили, що ОСОБА_2 в ході відтворення обстановки і обставин події добровільно показав, як вчиняв крадіжки з домогосподарств потерпілих.

Показання потерпілих, виходячи з того, що вони є послідовними, відповідають фактичним обставинам справи і узгоджуються з показаннями ОСОБА_2, даними в ході досудового слідства, та підтверджуються іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні, суд обґрунтовано поклав в основу вироку, як достовірні.

Доводи апеляції засудженого про те, що він до викрадення майна ОСОБА_3 і ОСОБА_4 є непричетним, а показання дав під психологічним впливом працівників міліції є необгрунтованими і спростовуються вищевказаними показаннями як потерпілих так і вищевказаними доказами, дослідженими судом.

Посилання у апеляції засудженого про обмову у вчиненні злочинів під психологічним тиском з боку працівників міліції є необгрунтованими і спростовуються як показаннями самого ОСОБА_2 про вчинення викрадення майна потерпілих, які він давав протягом досудового слідства, і був вільним у своєму волевиявленні, так і в ході проведення відтворення обстановки і обставин події, які були предметом дослідження в судовому засіданні судом першої інстанції.

В ході судового розгляду справи була проведена перевірка по факту застосування до ОСОБА_2 незаконних методів ведення слідства і постановою помічника прокурора Білопільського району від 29 жовтня 2009 року відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно працівників Білопільського РВ ГУМВС за відсутністю в їх діях складу злочинів, передбачених ст. 364, 365, 373 КК України.

Отже, вірно встановивши обставини справи, суд правильно кваліфікував дії засудженого ОСОБА_2 за ст. 185 ч. 2, 185 ч. З КК України.

Покарання засудженому ОСОБА_2 призначено у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, з урахуванням ступеня тяжкості вчинених злочинів, даних про особу винного. Суд призначив покарання, яке відповідає вимогам закону, тобто є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_2 та попередження вчинення ним нових злочинів, тому воно є обґрунтованим і справедливим.

Вважати, що призначене покарання не відповідає тяжкості вчиненого злочину підстав немає, отже немає й підстав для задоволення апеляції засудженого в цій частині.

Істотних порушень кримінально - процесуального закону, які б тягли скасування чи зміну вироку, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, апеляція засудженого ОСОБА_2 задоволенню не підлягає. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 362, 365, 366, 377 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Білопільського районного суду від 17 листопада 2009 року відносно ОСОБА_2 залишити без зміни, а апеляцію засудженого ОСОБА_2 - без задоволення.

СУДДІ:

М.Г. ОСОБА_11 ОСОБА_12 Гончаров