Справа № 183/7636/15
№ 1-кп/183/944/15
В И Р О К
іменем України
05 січня 2016 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000759 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, не одруженого, із середньо-спеціальною освітою, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді електрозварника ремонтної роти у військовому званні «молодший сержант», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 обвинувачується у наступному. 26.03.2014 року наказом № 64 командира військової частини НОМЕР_1 молодшого сержанта ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду електрозварника ремонтної роти. Молодший сержант ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем, відповідно до ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.

09.08.2014 року молодший сержант ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 без поважних причин, чим незаконно припинив виконувати свої службові обов`язки, час проводив на власний розсуд, не приймаючи заходів для повернення до військової частини та про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв та ухилявся від проходження військової служби до 06.12.2015 року. 07.12.2015 року молодший сержант ОСОБА_5 прибув до військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України та заявив про себе. Таким чином, молодший сержант ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 без поважних причин тривалістю понад один місяць. Тобто ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч. 3 ст. 407 КК України.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 07.12.2015 року між прокурором та підозрюваним ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 .

Відповідно до вказаної угоди ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 3 ст. 407 КК України, визнав, сторони узгодили призначення йому покарання в межах санкції статті у виді двох років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України звільнивши від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди, встановлені ст. 473 КПК України.

Захисник ОСОБА_4 висловився про затвердження угоди і призначення узгодженого сторонами в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину визнав, щиро кається та висловився про затвердження угоди і призначення йому узгодженого покарання.

У обвинуваченого в підготовчому судовому засіданні з`ясовані всі питання, визначені ст. 474 КПК України та роз`яснені наслідки укладення та невиконання угоди, відповідно до ст. ст. 473, 476 КПК України. На виконання вимог ст. 474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також переконатися, що укладення угоди є добровільним. Суд також вважає, що угода відповідає вимогам КПК України та закону.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 . Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.

При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин у справі, дані про особу обвинуваченого. Так, ОСОБА_5 раніше не судимий, на утриманні має двох малолітніх дітей, вперше вчинив злочин середньої тяжкості. Суд визнає пом`якшуючими покарання обставинами щире каяття обвинуваченого, з`явлення із зізнанням, обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Враховуючи, сукупність пом`якшуючих покарання обставин, особу обвинуваченого і його ставлення до вчиненого, суд вважає за можливе призначити узгоджене між прокурором та обвинуваченим покарання при укладанні угоди про визнання винуватості та застосувати положення ст. 75 КК України звільнивши ОСОБА_5 від його відбування з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 2,3,4 ч. 1 ст. 76 КК України.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, статтями 374, 474, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 07 грудня 2015 року між прокурором військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 за участю його захисника ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Згідно з ч. 2 ст. 76 КК України контроль за поведінкою військовослужбовця ОСОБА_5 покласти на командира військової частини НОМЕР_1 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення лише з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Копію вироку видати обвинуваченому негайно, після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1