ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/5564/15-к
Провадження № 1-кс/210/995/15

"03" грудня 2015 р.

Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Дзержинського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0001564 за ч. 1 ст. 192 КК України -

В С Т А Н О В И В:
До суду надійшла вищевказана скарга. Згідно вимог ч. 1 ст. 303 КПК України вказані у скарзі дії чи бездіяльність можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.

Захисник адвокат ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду заяву у якій просив суд розглядати скаргу у його відсутність, на вимогах скарги повністю наполягає.

Прокурор в судове засідання не з`явився. Жодних клопотань про відкладення розгляду скарги або про розгляд скарги у його відсутність.

Слідчий суддя, перевіривши матеріали скарги, прийшов до висновку, що строк звернення до суду зі скаргою заявником не порушено, скарга підлягає розгляду в порядку ст. 303 КПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Разом з тим, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Враховуючи викладене, оскільки у судове засідання прибув скаржник та його захисник, з урахуванням його думки, суд вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності прокурора та слідчого, які про час та місце розгляди скарги належним чином та завчасно повідомлені, однак про причини неявки не повідомили.

Так, в обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначає, що 23 листопада 2015 року під час особистого звернення до Дзержинського відділення поліції Криворізького відділу поліції ГУ в Дніпропетровській області скаржнику було надано копію постанови слідчого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0001564 за сі. 192 ч. 1 КК України. В постанові слідчий вказує, що звертався до керівництва ТОВ «Свролізинг Україна» з проханням надати йому документи, які б довели законність здійснення ОСОБА_6 діяльності в АДРЕСА_1 , надати копію трудового договору, відповідно до якого вона без нотаріально посвідченої довіреності здійснює комерційне представництво в місті Кривому Розі. Копія статуту слідчим витребувана не була. Не встановив слідчий хто має право підпису від імені товариства, які відомості про підписантів містяться в єдиному реєстрі юридичних осіб. Наданий скаржником диктофонний запис слідчий до матеріалів кримінального провадження не долучив, речовим доказом його не визнав. На підставі чого, просиві слідчого суддю скасувати постанову слідчого СВ Дзержинського РВ КМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0001564 за ст.192 ч. 1 КК України.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги та висновок ЄО № 9030 від 11.09.2015 року, вислухавши позицію прокурора, приходить до наступних висновків.

Рішення слідчого про закриття кримінального провадження у відповідності до пункту 3 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Вивченням у судовому засіданні наданих прокурором матеріалами кримінального провадження № 0001564 встановлено, що в ході досудового розслідування проведено ряд слідчих дій, спрямованих на встановлення обставин кримінального правопорушення.

Нормами п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено право потерпілого на оскарження у судовому порядку рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до норм ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження № 0001564, ОСОБА_3 звернувся до Дзержинського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області з письмовою заявою про притягнення до кримінальної відповідальності невстановленої особи, працівника ТОВ «Євро Лізинг» з якою він укоав договір лізингу, згідно якого він має придбати автомобіль Міцубісі Лансер вартістю 496800,00 грн., але замість нього мав намір придбати автомобіль ДЕУ, у зв`язку з чим йому спричинений матеріальний збиток у сумі завдатку, який ОСОБА_3 перерахував через банківську установу в розмірі 50000,00 грн. на рахунок ТОВ «Євро Лізинг», однак автомобіля не отримав та в поверненні коштів йому було відмовлено.

Дільничні інспектора міліції, яким було доручено провести перевірку за фактом звернення ОСОБА_3 , прийняли заяву у останнього, допитали його у якості потерпілого, також допитали дружину скаржника у якості свідка, відібрали пояснення у одного з працівників ТОВ «Євро Лізинг» та витребували установчі документи ТОВ «Євро Лізинг», на підставі чого дійшли висновку, що жодних даних про вчинення кримінального правопорушення не встановлено.

З постанови про закриття кримінального провадження від 14 липня 2015 року вбачається, що слідчий ОСОБА_4 дійшов висновку про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Однак, на думку слідчого судді, такі висновки слідчого ОСОБА_4 є передчасними, виходячи з наступного.

Так, згідно з ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

При цьому, в силу ст. 92 КПК України обов`язок доказування вищевказаних обставин, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Так, об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч.1 ст.192 КК України полягає в отриманні винним матеріальної вигоди за рахунок власника або законного володільця майна шляхом обману або зловживання довірою.

Під час перевірки не проведено усіх заходів, спрямованих на встановлення складу кримінального правопорушення. Зокрема, не витребувана копія статуту, не встановлено хто має права підпису від імені товариства. Слідчим не було встановлено якої саме домовленості досяг ОСОБА_3 з ОСОБА_6 до того як скаржник перерахував товариству кошти. Чи ТОВ «Євро Лізинг» дійсно намагалась зі свого боку виконати договір, чи взагалі мали вона можливість виконати його, не допитано усіх свідків, які могли б засвідчити або спростувати твердження заявника, та у сукупності слугувати доказовою базою у кримінальному провадженні.

Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання, що постанова слідчого СВ Дзержинського РВ КМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за№ 0001564 за ст.192 ч. 1КК України є передчасним, оскільки вона прийнята без повного та всебічного з`ясування усіх обставин кримінального провадження.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 303, 304, 306, 307 Кримінального процесуального кодексу України,-

п о с т а н о в и в:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Дзержинського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0001564 за ч. 1 ст. 192 КК України задовольнити.

Постанову слідчого СВ Дзержинського РВ КМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0001564 за ст.192 ч.1 КК України скасувати, а матеріали кримінального провадження направити слідчому управлінню Дзержинського ВП КВП ГУ Національної поліції у Дніпропетровській області для продовження досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.

Слідчий суддя: ОСОБА_1