У Х В А Л А
(про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту)
Справа № 348/1605/15-к
25 серпня 2015 року м. Надвірна
Слідчий суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 за участю прокурора прокуратури Надвірнянського району ОСОБА_2 , слідчого СВ Надвірнянського РВ УМВС ОСОБА_3 , секретаря ОСОБА_4 , розглянув клопотання слідчого СВ Надвірнянського РВ УМВС України в Івано-Франківській області, лейтенанта міліції ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця м. Полтава, жителя АДРЕСА_1 , з вищою освітою, не працюючого, не судимого, громадянина України, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ст. 366 КК України з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Клопотання надійшло до суду 18.08.2015 р.

Суд перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000219 від 05.09.2014 року щодо кримінального провадження, у межах якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора ОСОБА_2 , а також слідчого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Надвірнянського РВ УМВС України в Івано-Франківській області, лейтенант міліції ОСОБА_6 звернувся в суд з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

В обгрунтування своїх вимог слідчий посилається на те, що в його провадженні знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000219 від 05.09.2014 року, за ознаками злочину, передбаченого ст. 366 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , у період часу з 31 липня 1999 року по 20 червня 2011 року проходив військову службу у Збройних силах України, останню посаду займав заступником військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ст. 26 пунктом «а» частини шостої Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» звільнений з військової служби у запас, у зв`язку з чим є суб`єктом часткової мобілізації та не мав, передбачених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» підстав, які надавали йому право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

На виконання Указу Президента України № 607/2014 від 21 липня 2014 року «Про часткову мобілізацію», та Закону України про затвердження Указу Президента «Про часткову мобілізацію» № 1595 VІІ від 22 липня 2014 року ОСОБА_5 05.08.2014 прибув для проходження медичного огляду до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що за адресою АДРЕСА_2 та висновком військово-лікарської комісії був визнаний придатним до військової служби.

05 серпня 2014 року ОСОБА_5 був належним чином повідомлений, а саме отримав мобілізаційне розпорядження про вручення якого розписався в журналі обліку вручення мобілізаційних розпоряджень призначених військовозобов`язаних, та був попереджений про відповідальність, за невиконання конституційного обов`язку по захисту Вітчизни, територіальної цілісності та недоторканості.

Однак, ОСОБА_5 всупереч вимог ст. 65 Конституції України, ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 10 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Указу Президента України № 607/2014 від 21 липня 2014 року «Про часткову мобілізацію»,, будучи придатним за станом свого здоров`я для проходження військової служби, не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, будучи належним чином повідомленим про прибуття, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ухилився від призову на військову службу за мобілізацією.

01.08.2015 р. відносно ОСОБА_5 винесено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 на судовий виклик не з`явився, згідно рапорта працівника міліції від 25.08.2015 р. він за місцем проживання відсутній, місце його перебування невідоме.

Оскільки підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування, слідчий просить суд надати дозвіл на затримання підозрюваного з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали дане клопотання та просили його задоволити.

Згідно ст. 187 КПК України слідчий суддя, суд має право постановити ухвалу про привід підозрюваного, обвинуваченого, якщо він не з`явився для розгляду клопотання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді застави, домашнього арешту чи тримання під вартою, або ухвалу про дозвіл на його затримання з метою приводу, якщо ухвала про привід не була виконана.

Згідно до ч. 3 ст. 190 КПК України ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; або закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; або відкликання ухвали прокурором.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, передбаченого ст. 336 КК України повністю підтверджується зібраними доказами у кримінальному провадженні: показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а також іншими доказами в їх сукупності.

У діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки злочину, передбаченого ст. 336 КК України, який відноситься категорії злочинів середньої тяжкості та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, перебуваючи на волі переховується від органу досудового розслідування, по місцю проживання відсутній, що свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Крім того, участь підозрюваного в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є обов`язковою.

Оскільки ухвала суду від 20.08.2015 р. про привід підозрюваного виконана не була у зв`язку із відсутністю ОСОБА_5 за місцем проживання, суд вважає за необхідне постановити ухвалу про дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою його приводу в судове засідання.

Враховуючи наведене та керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176-178, 184, ч. 2 ст. 187, 188, 369 КПК України, слідча суддя, -

УХВАЛИВ:
Надати дозвіл на затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця м. Полтава, жителя АДРЕСА_1 , з вищою освітою, не працюючого, не судимого, громадянина України, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ст. 366 КК України, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України з метою приводу його для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Виконання ухвали суду доручити Надвірнянському РВ УМВС України в Івано-Франківській області.

Відповідно до ст. 191 КПК України затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше 36 (тридцяти шести) годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу. Службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали. Уповноважена службова особа (особа, якій законом надане право здійснювати затримання), яка затримала особу на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання або у якої під вартою тримається особа, щодо якої діє ухвала про дозвіл на затримання, негайно повідомляє про це слідчого, прокурора, зазначеного в ухвалі.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала втрачає законну силу з моменту приводу підозрюваного до суду.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя ОСОБА_1