Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
16 листопада 2015 року м. Рівне
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0002148 щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, з вищою освітою, заміжньої, не працюючої, перебуваючої в декретній відпустці, раніше не судимої, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, за апеляційною скаргою законного представника потерпілого ОСОБА_6 на вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 09 вересня 2015 року,

прокурора ОСОБА_7 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Даним вироком суду ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Цивільний позов ОСОБА_6 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 2000 (дві тисячі) гривень завданої моральної (немайнової) шкоди.

За вироком суду, 03 квітня 2015 року близько 19-ої години ОСОБА_5 , перебуваючи в дворі будинку АДРЕСА_2 , після конфлікту, що відбувся біля 18 години 50 хвилин в цей же день між малолітніми дітьми, які гралися в дворі будинку, діючи умисно, нанесла малолітній дитині-інваліду ОСОБА_9 2002 року народження, не менше двох ударів дерев`яною палицею, зовні схожою на дерев`яну качалку по тулубу в районі лівої лопатки та по кисті лівої руки останнього.

Внаслідок вказаних дій обвинуваченою ОСОБА_5 , малолітньому потерпілому ОСОБА_9 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді крововиливів на лівій кисті, в ділянці лівої лопатки, які згідно висновку експерта №308 від 09.04.2015 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі законний представник потерпілого ОСОБА_6 вважає вирок суду в частині відшкодування моральної шкоди несправедливим та упередженим. Судом не взято до уваги, що потерпілий ОСОБА_10 потребує особливого ставлення до себе як до дитини з обмеженими можливостями, тому побиття ОСОБА_5 він сприйняв дуже важко, це не лише фізична, а й психологічна травма. Крім того, суд незаконно відмовив у відшкодуванні сплаченого нею гонорару адвокату в розмірі 2000 гривень. Просить вирок Рівненського міського суду від 09 вересня 2015 року в частині задоволення цивільного позову ОСОБА_10 задовольнити в повному обсязі.

Обвинувачена ОСОБА_5 подала заперечення на апеляційну скаргу які мотивує тим, що апеляційна скарга законного представника потерпілого ОСОБА_6 щодо зміни вироку в частині відшкодування моральної шкоди є безпідставною. Звертає увагу на те, що вона перебуває в декретній відпустці, на утриманні перебуває двоє малолітніх дітей, ніде не працює та знаходиться на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення. Крім того, ОСОБА_6 до суду першої інстанції не було подано жодних підтверджуючих документів про сплату коштів адвокату в розмірі 2000 гривень. Просить вирок Рівненського міського суду від 09 вересня 2015 року залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи законного представника потерпілого ОСОБА_6 , яка подану апеляційну скаргу підтримала з підстав у ній викладених, міркування прокурора про залишення вироку без змін, доводи обвинуваченої ОСОБА_5 про відмову в задоволенні апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга законного представника потерпілого ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог, передбачених КПК України.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України за обставин, викладених у вироку, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, є обґрунтованими і в апеляційній скарзі не оспорюються.

При обранні ОСОБА_5 покарання суд першої інстанції, як видно з вироку, дотримався вимог ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, і призначив обвинуваченій покарання відповідно закону та в межах санкції ч.1 ст.125 КК України, яке сторонами кримінального провадження та в апеляційній скарзі не оскаржується.

Щодо цивільного позову законного представника потерпілого ОСОБА_6 , то суд першої інстанції на думку колегії суддів правомірно стягнув з обвинуваченої на користь ОСОБА_6 2000 гривень моральної (немайнової) шкоди. Тому посилання ОСОБА_6 в апеляційній скарзі на те, що суд безпідставно зменшив розмір моральної шкоди, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки суд приймав до уваги майновий стан обвинуваченої, яка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, та разом з чоловіком виховує двох малолітніх дітей. Колегія суддів погоджується, що стягнення даної суми відповідає засадам виваженості, розумності та справедливості і є достатньою для відшкодування завданої потерпілому моральної шкоди в нинішніх умовах проживання та за встановлених судом обставин справи.

Колегія суддів вважає, що вирок в частині вирішення цивільного позову судом першої інстанції постановлений з дотриманням вимог чинного законодавства.

Так, згідно ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з врахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

У відповідності до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається судом залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо), з урахуванням стану здоров`я потерпілого, тяжкості вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

При визначенні розміру моральної шкоди судом було дотримано вищезазначених вимог законодавства та враховано як величину її заподіяння, так і реальну можливість відшкодування, з врахуванням обставин справи, фізичних та психологічних страждань потерпілого від злочину.

Поряд з цим, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що судом першої інстанції при вирішенні цивільного позову залишений поза увагою той факт, що ОСОБА_6 був сплачений гонорар адвокату за надання правової допомоги, оскільки відсутність юридичної освіти позбавляє її самостійно здійснювати захист інтересів опікуна.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 5.07.2012 року, із внесеними змінами, порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення, тощо, визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, між ОСОБА_6 та адвокатом ОСОБА_11 у кримінальному провадженні було укладено договір про надання належної правової допомоги, як наслідок цьому 09.06.2015 року між виконавцем - адвокатом і замовником - ОСОБА_6 був підписаний акт виконаних робіт, який і свідчить про факт оплати ОСОБА_6 коштів в сумі 2000 гривень за надання адвокатом ОСОБА_11 правової допомоги, що підлягають стягненню з обвинуваченої ( а.с. 33).

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407,408, 419 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу законного представника потерпілого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 09 вересня 2015 року щодо ОСОБА_5 в частині вирішення цивільного позову змінити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 понесені витрати на правову допомогу в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
/підпис/ /підпис/ /підпис/

___________ ______________ ______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Рівненської області ОСОБА_1