Справа № 215/7705/14-к
1-кп/215/208/15
Вирок
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2015 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не одруженого, не працюючого, судимого:
- 16.10.1997 р. Тернівським районним судом м. Кривий Ріг за ст. ст. 140 ч. 3, 208, 42 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. 27.08.1999 року звільнений з місць позбавлення волі з не відбутим строком 1 рік 4 місяці 29 днів.
- 24.04.2001 р. Тернівським районним судом м. Кривий Ріг за ст. 140 ч. 2 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців. 15.03.2002 р. звільнений з місць позбавлення волі з не відбутим строком 3 місяці 24 днів.
-01.04.2004 р. Тернівським районним судом м. Кривий Ріг за ст. 185 ч. 2 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців. 18.07.2006 р. звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання.
-27.10.2008 р. Тернівським районним судом м. Кривий Ріг за ст. ст. 185 ч. 3, 309 ч.1, 70 ч. 1 КК України до позбавлення волі на термін 4 роки. 17.03.2012 р. звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого: за адресою: АДРЕСА_2 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, не працюючого, не судимого відповідно до ст. 89 КК України,
зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,
Ці дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд кваліфікує за ст. 15 ч. 3, ст. 185 ч. 2 КК України, за ознаками незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, а ОСОБА_4 також за ознакою вчиненого повторно.
Підозрювані ОСОБА_4 та ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнали свою вину у зазначеному діянні і зобов`язуються беззастережно визнати обвинувачення в повному обсязі висунутої їм 23.12.2014 року підозри у судовому провадженні.
Сторони погоджуються на призначення покарання підозрюваним ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ст. 15 ч. 3, ст. 185 ч. 2 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.
На підставі п. 2-4 ч. 1 ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 :
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.
Обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 при укладанні угоди роз`яснені правила ст. ст. 394, 424, 473, 474, 476 КПК України, а також вони розуміють, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення їх до кримінальної відповідальності за ст. 3891 КК України.
У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повністю визнали себе винуватими в кримінальному правопорушенні, передбаченому ст. 15 ч. 3, ст. 185 ч. 2 КК України, та підтвердили добровільність укладення угоди.
Судом роз`яснено ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що вони мають право на справедливий судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину, що до кримінального правопорушення, у вчиненні якого їх обвинувачують, вони мають права передбачені ст. 474 ч. 5 КПК України. Роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого вони визнають себе винуватими, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався поясненнями обвинувачених, матеріалами кримінального провадження, що укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Укладена угода повністю відповідає вимогам ст. 469 ч. 3 КПК України, та може бути затвердженою судом. Кримінальне правопорушення, передбачене ст. 15 ч. 3, 185 ч. 2 КК України, згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, існують достатні фактичні підстави для визнання винуватості та примирення. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб, укладення угоди є добровільним, виконання угоди обвинуваченими є можливим.
Представник потерпілого підтримав угоду та погодився на звільнення обвинувачених від покарання, визначеного угодою про примирення.
Прокурор не заперечував щодо затвердження угоди про примирення та не заперечував проти звільнення обвинувачених від покарання з випробуванням.
Керуючись ст. ст. 474, 475 КПК України, суд
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнати винуватими та призначити узгоджене сторонами покарання за ст. 15 ч. 3, ст. 185 ч. 2 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.
Згідно зі ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти її про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтись до неї для реєстрації.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу, протягом тридцяти днів з дня проголошення: обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. ч. 5, 6, 7 статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; потерпілим виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку вручити обвинуваченим, представнику потерпілого та прокурору негайно після його проголошення.

СУДДЯ: