В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.11.2015 Справа №607/39/15-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003278 від 19 грудня 2014 року відносно :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 28 ч.1 ст. 122, ч.2 ст.296 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не працюючого, не судимого в порядку ст.89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 28 ч.1 ст. 122, ч.4 ст.296 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И В:

1 червня 2014 року близько 5 год. 00 хв. у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , котрі разом із невстановленою особою перебували в громадському місці неподалік від нічного клубу «Ріверпуль», що по вул. Чумацька, 14, у м. Тернополі, виник злочинний умисел, направлений на вчинення хуліганства.

1 червня 2014 року, близько 5 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи у громадському місці, неподалік від нічного клубу «Ріверпуль», що по вул. Чумацькій, 14, у м.Тернополі, маючи на меті показати свою винятковість та розпущеність, пов`язану з неповагою до особи та людської гідності , грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось у зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин, які забезпечують спокій та відпочинок громадян, а також дотримання правил поведінки у побуті, з метою самоутвердитись в очах сторонніх осіб, що на той момент перебували поблизу, почав умисно наносити ОСОБА_6 численні удари руками та ногами по тілу. Згодом до його дій приєдналась невстановлена особа, після чого вони удвох продовжили наносити ОСОБА_6 численні удари руками та ногами по тілу.

У той час, як ОСОБА_3 разом із невстановленою особою наносили удари руками та ногами по тілу ОСОБА_6 , до їх злочинних дій приєднався ОСОБА_4 .

Так, ОСОБА_4 , маючи на меті показати свою винятковість та розпущеність, пов`язану з неповагою до особи та людської гідності , грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось у зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин, які забезпечують спокій та відпочинок громадян, а також дотримання правил поведінки у побуті, з метою самоутвердитись в очах сторонніх осіб, що на той момент перебували поблизу, підійшов до ОСОБА_3 та невстановленої особи, які наносили ОСОБА_6 численні удари руками та ногами по тілу. В подальшому, ОСОБА_4 наблизився до ОСОБА_6 , який у цей час перебував у положенні сидячи та, тримаючи в руках металеву арматуру, наніс нею один удар в ділянку голови ОСОБА_6 .

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та невстановленої особи ОСОБА_6 спричинено синець і садно (на тлі синця) лобної ділянки голови, синець повік правого ока з поширенням на праві виличну та підочну ділянки, рану верхньої повіки цього ока (на тлі синця), крововилив у слизову оболонку лівої половини нижньої губи з поширенням на її червону облямівку, синець у правій завушній ділянці з поширенням на праву бокову поверхню шиї та садно на задній поверхні верхньої третини правого передпліччя, які за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень.

Окрім того, внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та невстановленої особи було грубо порушено громадський порядок, а саме суспільні відносини, які забезпечують нормальні умови життя людей, спокійний відпочинок і дотримання правил в побуті, а також заподіяно шкоду особистим інтересам потерпілого ОСОБА_6 , наданих йому Конституцією України правам на повагу до своєї гідності, свободи та особистої недоторканості.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні злочинів визнав частково, а саме визнає себе винним в тому, що наносив тілесні ушкодження ОСОБА_6 , однак робив це, не з хуліганських спонукань.

По суті провадження повідомив, що він, ОСОБА_8 та ОСОБА_4 зустрілись і поїхали на дискотеку в «Ріверпуль», де танцювали і веселились.

Коли дискотека закінчилась, вони виходили із приміщення клубу та ОСОБА_4 не розминувся із ОСОБА_9 . Тоді ОСОБА_4 зробив ОСОБА_10 зауваження, що спочатку люди виходять, а потім заходять. Почалась словесна перепалка.

Після цього ОСОБА_4 пішов у невідомому напрямку.

Потім до них підійшла незнайома дівчина, в білому одязі. ОСОБА_10 , шукаючи ОСОБА_4 , почав розмахувати руками і таким чином зачепив вказану дівчину. Тоді ОСОБА_8 зробив ОСОБА_10 зауваження, і зажадав щоб останній вибачився перед дівчиною. ОСОБА_10 вибачатись не захотів і вийшов.

ОСОБА_8 наздогнав ОСОБА_10 . Вони вийшли на вулицю, їх оточило багато людей. Стояв він, ОСОБА_8 і ОСОБА_10 .

ОСОБА_10 наніс Фішеру один удар і при цьому ліктем зачепив дівчину. Він ( ОСОБА_3 ), бажаючи припинити бійку, почав усіх відштовхувати.

Переглянувши відеозапис, підтверджує той факт, що проведено зйомку саме вищевказаного конфлікту, котрий мав місце біля бару «Ріверпуль» в ніч з 31 травня на 1 червня 2014 року близько 5 6 год. На даному відео зображений і він в тому числі.

Він визнає той факт, що наносив ОСОБА_6 тілесні ушкодження. При цьому ОСОБА_6 участі у конфлікті не приймав, а стояв збоку і спостерігав. Тілесні ушкодження ОСОБА_6 він наніс з метою попередити можливу протиправну поведінку з боку останнього.

Конфлікт припинився у зв`язку із тим, що він перестав розбороняти.

ОСОБА_4 в ході конфлікту він не бачив.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 суду повідомив, що вини у скоєнні злочинів не визнає.

По суті провадження пояснив, що вони відпочивали в барі «Ріверпуль». Після закінчення дискотеки, біля 5 години він виходив з приміщення клубу та не розминувся з ОСОБА_10 , котрому зробив з цього приводу зауваження. Трапився конфлікт. Він бачив, що ОСОБА_10 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, а тому, щоб уникнути конфлікту відійшов в сторону та пішов за приміщення нічного клубу на площадку, де справляв природні потреби. Під час справляння природних потреб, відчув різку біль в шиї, а коли доторкнувся до шиї зрозумів, що йому нанесли ножове поранення. Обернувшись, побачив особу з бородою, неукраїнської національності та намагався її наздогнати. В подальшому пригадує лише той факт, що він лежав у дівчини на руках і йому викликали швидку.

Переглянувши відео, може сказати, що на ньому дійсно в білому одязі зображений він. Він ОСОБА_6 не бив. Удар металевою арматурою прийшовся на асфальт. ОСОБА_6 його оговорює.

Він з собою до «Ріверпуля» ніякої арматури не привозив. Як розвивався конфлікт з братами Базюками він не бачив.

До показань обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в частині невизнання вини у скоєнні хуліганства суд ставиться критично і оцінює їх як спосіб захисту, з огляду на наступне.

Не дивлячись на те, що обвинувачений ОСОБА_3 вину у скоєнні кримінальних правопорушень визнав частково, а ОСОБА_4 вини не визнав взагалі, суд вважає, що їх вина у скоєнні хуліганства в повній мірі доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 суду повідомив, що раніше обвинувачених не знав, з ними познайомився у зв`язку із конфліктом.

В той вечір, 31 травня 2014 року, він разом з братом ОСОБА_10 відпочивав у розважальному закладі «Ріверпуль».

Зранку, орієнтовно о 5 год. побачив, що брат вийшов на вулицю. Біля брата були ОСОБА_4 та ОСОБА_3 і між ними відбувався конфлікт. Як повідомив йому в подальшому брат, конфлікт трапився, бо хлопцям не сподобалось, що він спілкувався в арабом.

В подальшому, словесний конфлікт переріс в бійку на вулиці, поблизу приміщення розважального закладу. ОСОБА_3 та інша особа, по котрій виділені матеріали, почали наносити його брату ОСОБА_10 удари в різні частини тіла. Він намагався фізично розборонити бійку. В подальшому, ОСОБА_3 наніс йому два удари кулаком в обличчя, а також ніби штовхнув його від чого він впав. Коли він лежав на землі, інша особа підбігла до нього і почала наносити йому удари ногами в голову. На його думку, саме від ударів цієї іншої особи у нього утворились тілесні ушкодження у вигляді перелому виличної кістки голови.

Після цього він побачив, що ОСОБА_4 відбіг в сторону, десь взяв металеву трубу палку. І в подальшому, цією палкою ОСОБА_4 наніс йому один удар в голову. Даний удар був не сильним, і не спричинив йому серйозних тілесних ушкоджень, пройшов по дотичній і лише розсік брову.

Під час конфлікту були присутні і інші сторонні люди.

На його думку, в ході конфлікту ні ОСОБА_4 , ні ОСОБА_3 серйозних тілесних ушкоджень йому не заподіяли. Тілесні ушкодження у вигляді перелому виличної кістки голови йому спричинила інша особа.

Жодних претензій до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 у нього немає.

Його брат ОСОБА_10 на даний час перебуває за кордоном. Він живе у Португалії , а працює у Франції і з ним немає зв`язку. Коли брат повернеться в Україну невідомо. Але наскільки він раніше спілкувався з братом, у останнього жодних претензій до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 немає.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду повідомив, що подія з приводу якої його викликали, мала місце орієнтовно в червні 2014 року.

Він в той час працював охоронцем розважального закладу «Ріверпуль».

Його з приміщення закладу покликав ОСОБА_12 , який повідомив, що на вулиці людина в крові. Коли він вийшов, то побачив на вулиці, як йому тепер відомо ОСОБА_4 , в котрого була рана шиї. ОСОБА_4 періодично втрачав свідомість. Самого конфлікту вже не було. На вулиці були також і інші особи, однак ніхто нічого про причини конфлікту чи бійки не говорив.

Також на вулиці була і інша людина, в котрої була гематома на голові, а також був ще один сильно побитий чоловік.

В подальшому приїхала СОГ, котра займалась оформленням пригоди.

Безпосередньо самого конфлікту він не бачив.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_13 надав суду показання, аналогічні за змістом з показаннями свідка ОСОБА_11 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 суду повідомив, що працює працівником патрульної служби м.Тернополя.

В червні 2014 року він ніс службу з охорони громадського порядку в нічному закладі «Ріверпуль» разом з ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 . Вже практично закінчувалась дискотека, і люди почали розходитись додому. До нього підійшли невідомі особи, які повідомили, що на вулиці бійка. Коли він вийшов на вулицю, то конфлікт вже припинявся. З правої сторони підійшов ОСОБА_4 з «металевим прутом» довжиною близько 2-х метрів. Також було ще двоє осіб із видимими тілесними ушкодженнями. ОСОБА_4 хотів нанести цим «металевим прутом» удар одній із осіб з видимими тілесними ушкодженнями, замахнувся і наніс удар навскоси, але не попав, бо він ОСОБА_14 йому завадив.

Самого конфлікту він не бачив, у зв`язку із чим трапилась бійка, він не знає.

Окрім показань потерпілого та свідків, винуватість ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у скоєнні хуліганства доводиться і іншими дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:

-даними, котрі містяться в протоколі огляду предмету від 7 липня 2014 року , а саме носії інформації CD-R, відповідно до якого на вказаному носії інформації мітиться відеозапис зображення камер відеоспостереження, що знаходиться на приміщенні нічного клубу «Ріверпуль», що по вул. Чумацькій, 14, у м.Тернополі.

Даний відеозапис був переглянутий в судовому засіданні за участю обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , котрі обоє підтвердили, що на відео йдеться саме про конфлікт, котрий мав місце між ними та ОСОБА_6 в ніч з 31 травня на 1 червня 2014 року поблизу нічного клубу «Ріверпуль».

При цьому обоє обвинувачених підтвердили той факт, що на відеозаписі зображені посеред інших осіб і вони.

З переглянутого відеозапису вбачається, що на 5.25.00 год. у лівому нижньому куті картини відеозапису відбувається спілкування групи людей в кількості 8 чоловік. Один із чоловіків, будучи одягнутим в світлий одяг, іде поряд з групою осіб із краю дороги. В подальшому, виходячи із поведінки людей, стає зрозуміло, що між ними розпочинається словесне з`ясування стосунків. Усі молоді люди зупиняються біля легкового автомобіля, який припаркований на стоянці, розпочинають між собою розмову, в ході якої розмахують руками та щось один одному доводять. У цей час хлопець у світлому одязі іде у протилежному напрямку від компанії у зарослі кущів, а інший молодий чоловік намагається його наздогнати, проте його наздоганяє жінка в білому піджаку та молодий чоловік у світло зеленій куртці та не дають йому цього зробити. Коли чоловік у зеленій куртці наздоганяє чоловіка у синій куртці то штовхає його у груди після чого до них підходять інші особи, а саме чоловік у чорному світері та джинсах, чоловік повної тілобудови одітий у світлу футболку та чоловік одягнутий в коричневу футболку у темних штанах спортивної тілобудови в якому суд ідентифікує ОСОБА_3 та між ними відбувається розмова, яка на деякий час переривається, оскільки група людей заважає проїхати таксі. Після того, як автомобіль таксі проїхав, уся група людей переходить на тротуар, де розмова продовжується. Під час розмови на 5.26.55 видно, як ОСОБА_3 наносить удар лівою рукою в ділянку голови чоловіку, який знаходиться навпроти нього. Від отриманого удару хлопець у синій куртці разом із дівчиною у білому піджаку падають на землю. У цей час ОСОБА_3 , наближається до чоловіка в жовтому світері та синіх джинсах, в якому суд ідентифікує ОСОБА_6 , після чого ОСОБА_3 наносить ОСОБА_6 удари кулаками рук в обличчя , а після того, як останній обперся тілом на автомобіль, ОСОБА_3 наносить численні удари ногами по голові та тілу потерпілого. Паралельно триває бійка і посеред інших осіб.

Окрім того, в подальшому видно, як з правого кута зображення відеозйомки вибігає чоловік у світлому одязі, в якому суд ідентифікує ОСОБА_4 , котрий в руках над головою тримає предмет схожий на палку, наближається до автомобіля, де в той час знаходяться люди, в тому числі і сидить ОСОБА_6 . В подальшому, ОСОБА_4 наносить удар палкою зверху вниз в місце де на той час сидить ОСОБА_6 .

Вищевканий відеозапис , на думку суду є беззаперечним об`єктивним доказом винуватості ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні хуліганства групою осіб. На відеозаписі видно, що бійку, на очах у великої кількості осіб, розпочав ОСОБА_3 по відношенню до очевидно фізично слабших за себе осіб. В подальшому, ОСОБА_3 , поводячи себе зухвало, наносить численні удари руками та ногами різним особам в різні частини тіла, в тому числі і ОСОБА_6 , котрий по відношенню до ОСОБА_3 жодної агресії не виявляв.

ОСОБА_4 , попередньо не приймавши участі у бійці, без жодних причин, демонстративно, наносить удар предметом схожим на 2-х метрову арматуру ОСОБА_6 в голову, при тому, що останній сидів і жодної агресії по відношенню до ОСОБА_4 не проявляв;

- даними висновку судово медичної експертизи №791 від 14 липня 2014 року, відповідно до якої при судово медичній експертизі ОСОБА_6 у нього виявлені синець і садно (на тлі синця) лобної ділянки голови, синець повік правого ока з поширенням на праві виличну та підочну ділянки, рану верхньої повіки цього ока (на тлі синця), крововилив у слизову оболонку лівої половини нижньої губи з поширенням на її червону облямівку, синець у правій завушній ділянці з поширенням на праву бокову поверхню шиї та садно на задній поверхні верхньої третини правого передпліччя, які за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень та перелом правих виличної дуги, верхньощелепної та виличної кісток з розходженням швів (разом із синцем та раною в цих ділянках, а також струсом головного мозку, оскільки їх прийнято оцінювати сукупно), які належать до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Усі вказані травматичні зміни утворились від дії тупих предметів незадовго до первинного звернення ОСОБА_6 за медичною допомогою, не виключено 1 червня 2014 року.

Ушкодження в ОСОБА_6 , враховуючи їх кількість, розташування та локальний характер, не властиві для падіння на площині з висоти власного зросту. Їх виникнення при нанесенні йому ударів руками ногами та арматурним дротом, як про це він повідомив при судово-медичній експертизі , не виключається.

Посилання захисника ОСОБА_4 на той факт, що останній на час конфлікту діяв в стані афекту в повній мірі спростовуються даними висновку судово - психіатричної експертизи №586 , відповідно до резолютивної частини якого, ОСОБА_4 в період до якого відноситься вчинення інкримінованих йому діянь міг давати звіт своїм діям та керувати ними.

Окрім того, той факт, що 1 червня 2015 року ОСОБА_4 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді різаної рани шиї, жодним чином не спростовує його вину у вчиненні хуліганських дій по відношенню до ОСОБА_6 , котрий участі у бійці не приймав, по відношенню до ОСОБА_4 жодних дій не вчиняв, тобто у обвинуваченого будь-яких причин наносити потерпілому тілесні ушкодження не було.

Таким чином, з врахуванням показань потерпілого, свідків, інших досліджених доказів, які є взаємоузгодженими, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні хуліганства групою осіб.

Дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.2 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю , вчинене групою осіб.

Дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 4 ст. 296 КК України за ознакою застосування предмету, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Разом з тим, з такою кваліфікацією дій останнього суд погодитись не може з огляду на наступне.

Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України №10 від 22 грудня 2006 року «Про судову практику у справах про хуліганство», застосування або спроба застосування предметів, підібраних на місці злочину, які не були спеціально пристосовані для нанесення тілесних ушкоджень, не дає підстав для кваліфікації дій винного за ч. 4 ст. 296 КК.

На думку суду, з врахуванням показань самого ОСОБА_4 , який повідомив, що ніякої арматури він в «Ріверпуль» з собою не приносив, показань потерпілого ОСОБА_6 , який повідомив, що ОСОБА_4 взяв предмет, котрим йому наніс йому тілесні ушкодження десь в кущах, суд вважає, що вданому випадку мало місце нанесення ОСОБА_4 . ОСОБА_6 тілесного ушкодження предметом, підібраним на місці злочину, що не дає підстав для кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 296 КК України.

З огляду на наведене, суд вважає, що дії ОСОБА_4 слід перекваліфікувати на ч. 2 ст. 296 КК України, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю , вчинене групою осіб.

Крім того, стороною обвинувачення будь-яких доказів на підтвердження того, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на час вчинення злочину перебували в стані сп`яніння не надано, а тому суд вважає за необхідне посилання на вчинення злочину останніми в стані алкогольного сп`яніння виключити з обвинувачення.

Також прокурором ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пред`явлене обвинувачення у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст. 28 ч.1 ст. 122 КК України за наступних обставин :

« 1 червня 2014 року близько 5 год. 00 хв. у ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , які перебували в стані алкогольного сп`яніння та невстановленої особи, котрі знаходились поблизу нічного клубу «Ріверпуль», що по вул. Чумацькій, 14, у м. Тернополі виник злочинний умисел спрямований на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.

1 червня 2014 року близько 5 год. 00 хв. ОСОБА_3 та невстановлена особа, перебуваючи в громадському місці, неподалік від нічного клубу «Ріверпуль», що по вул. Чумацькій, 14, у м. Тернополі умисно нанесли численні удари руками та ногами по голові ОСОБА_6 , після чого до їх злочинних дій приєднався ОСОБА_4 , який, реалізуючи свій злочинний умисел, наніс ОСОБА_6 один удар металевою арматурою в ділянку голови.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та невстановленої особи ОСОБА_6 спричинено перелом правих виличної дуги, верхньощелепної та виличної кісток з розходженням швів (разом із синцем та раною в цих ділянках, а також струсом головного мозку, оскільки їх прийнято оцінювати сукупно), які належать до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Таким чином, прокурор дійшов до переконання, що як ОСОБА_3 , так і ОСОБА_4 вчинили злочин, передбачений ч.1 ст. 28 ч.1 ст. 122 КК України, а саме умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у с. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, вчинене групою осіб, без попередньої змови між собою».

Однак суд вважає, що обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 необхідно виправдати за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.28 ч.1 ст.122 КК України з наступних мотивів.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 повідомив, що на його думку, тілесне ушкодження у вигляді перелому виличної кістки голови йому спричинила невідома особам, а не ОСОБА_3 чи ОСОБА_4 . В ході конфлікту ні ОСОБА_4 , ні ОСОБА_3 серйозних тілесних ушкоджень йому не заподіяли.

Будь-яких доказів на підтвердження того, що тілесне ушкодження середнього ступеню тяжкості виявлене у ОСОБА_6 спричинено безпосередньо ОСОБА_4 чи ОСОБА_3 стороною обвинувачення суду не надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З врахуванням наведеного, суд приходить до переконання, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за обвинуваченням у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст. 28 ч.1 ст. 122 КК України необхідно виправдати у зв`язку із недоведеністю вчинення ними вказаних злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд відповідно до вимог ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини провадження, дані про особу винного, а тому вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 неможливе без ізоляції від суспільства і йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

Разом з тим, з врахуванням того, що ОСОБА_3 є особо молодого віку, вперше притягується до відповідальності, позитивно характеризується по місцю проживання, з врахуванням обставин, котрі пом`якшують покарання, до яких суд відносить часткове визнання вини та відсутність претензій з боку потерпілого, відсутність обставин, котрі б обтяжували покарання, суд вважає за доцільне визначити ОСОБА_3 до відбування мінімальний строк для обраного виду покарання.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд відповідно до вимог ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини провадження, дані про особу винного, а тому вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 неможливе без ізоляції від суспільства і йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

Разом з тим, з врахуванням того, що ОСОБА_4 є особою молодого віку, не судимим, позитивно характеризується по місцю проживання, з врахуванням обставин, котрі пом`якшують покарання, до яких суд відносить відсутність претензій з боку потерпілого, той факт, що ОСОБА_4 здійснює догляд за тяжко хворою матір`ю, відсутність обставин, котрі б обтяжували покарання, суд вважає за доцільне визначити ОСОБА_4 до відбування строк наближений до мінімального для обраного виду покарання.

Заявлений ОСОБА_6 цивільний позов, з огляду на зроблену ним в судовому засіданні заяву, слід залишити без розгляду.

З врахуванням того, що прокурором клопотання про застосування ОСОБА_3 та ОСОБА_4 запобіжного заходу не заявлялись, суд позбавлений можливості вирішити це питання.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 370, 373, 374 КПК України , суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати невинним та виправдати за ч.1 ст.28 ч.1 ст.122 КК України, у зв`язку із недоведеністю вчинення ним цього кримінального правопорушення.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

ОСОБА_4 визнати невинним та виправдати за ч.1 ст.28 ч.1 ст.122 КК України, у зв`язку із недоведеністю вчинення ним цього кримінального правопорушення.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Цивільний позов ОСОБА_6 залишити без розгляду.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя ОСОБА_1