Васильківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 1008/3423/12
Провадження №1/1008/281/12
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.10.2012м. м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді - ВОРОБЙОВОЇ В.М.,

при секретарі Барановій Г. П.,

з участю прокурора Гетьман Л. А., Стрелюка Я. В.,

захисника ОСОБА_1,

потерпілого ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця хутору Шестаков, Октябрьського району, Волгоградської області Російської Федерації, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей 1999 р. н. та 2006 р. н., не працюючого, проживаючого у ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого, -

в скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 364, ч.1 ст.366 КК України,-

В с т а н о в и в :

Так, на підставі наказу начальника ГУ МВС України в Київській області №202 о/с від 09.08.2007 року ОСОБА_3 призначено старшим дільничним інспектором міліції СДІМ Васильківського МВ ГУМВС України в Київській області.

За ним, відповідно до наказу начальника Васильківського МВ ГУМВС України в Київській області №274 від 30.08.2011 року Про закріплення адміністративних дільниць обслуговування за дільничними інспекторами міліції Васильківського МВ ГУ МВС України в Київській області, закріплено обслуговування сіл Плесецьке, Дзвінкове та Перевіз Васильківського району.

Відповідно до вимог Закону України Про міліціюта Положення Про службу дільничних інспекторів міліції в системі Міністерства внутрішніх справ України, основними завданнями працівників служби дільничних інспекторів міліції є участь разом з іншими службами та підрозділами органів внутрішніх справ у виявленні, попередженні, припиненні адміністративних правопорушень та злочинів, а також у розкритті злочинів, учинених на території адміністративної одиниці.

Таким чином, старший дільничний інспектор міліції СДІМ Васильківського МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_3, будучи представником влади та службовою особою, був зобовязаний вживати всіх передбачених законом заходів щодо попередження та розкриття злочинів на закріплених за ним адміністративних одиницях.

27.09.2011 року до Калинівського СВМ Васильківського МВ ГУМВС України в Київській області по телефону надійшло повідомлення від ОСОБА_4 про те, що у с. Плесецькому ОСОБА_2 невідомі особи нанесли тілесні ушкодження. Того ж дня повідомлення зареєстровано у журналі реєстрації заяв та повідомлень про злочини, що вчинені або готуються, за №6309.

Встановлення обставин вчиненого відносно ОСОБА_2 злочинного діяння та осіб, які його вчинили, керівництвом Калинівського СВМ Васильківського МВ ГУМВС України в Київській області доручено старшому дільничному інспектору міліції СДІМ Васильківського МВ ГУМВС України в Київській області ОСОБА_3

Старший дільничний інспектор міліції СДІМ Васильківського МВ ГУМВС України в Київській області ОСОБА_3, який має спеціальне звання майор міліції, будучи працівником правоохоронного органу, здійснюючи функції представника влади, при виконанні службових обовязків при перевірці повідомлення про вчинення злочину допустив зловживання владою та своїм службовим становищем, а також службове підроблення.

У період з 28.09.2011 року по 30.09.2011 року, використовуючи владу та службове положення всупереч інтересам служби, у порушення вимог п.п.2,3 статті 10 Закону України Про міліціюта п.2.3 ч.2 Положення Про службу дільничних інспекторів міліції в системі Міністерства внутрішніх справ України, що зобовязували його виявляти та розкривати злочини, ОСОБА_3, діючи умисно, в особистих інтересах, що виразилося у небажанні займатися встановленням невідомих осіб, що вчинили злочин відносно ОСОБА_2, з метою покращити дійсний стан з розкриття злочинів на закріпленій за ним адміністративній дільниці та бути на задовільному рахунку у керівництва Васильківського міськвідділу міліції, здійснюючи в межах наданих йому повноважень службові обовязки, зловживаючи владою та службовим становищем, знищив письмове пояснення ОСОБА_2, в якому були викладені дійсні обставини вчинення групою осіб відносно нього злочину, яке 28.09.2011 року у приміщенні Калинівського СВМ Васильківського МВ за адресою: смт. Калинівка, вул. Леніна, 57, йому особисто передала для приєднання до матеріалів перевірки знайома ОСОБА_2 ОСОБА_4

Достовірно знаючи про вчинення невідомими особами щодо ОСОБА_2 протиправного діяння, внаслідок якого останньому були заподіяні тілесні ушкодження, в результаті яких йому потребувалося стаціонарне лікування у медичному закладі та були пошкоджені належні йому речі, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3, всупереч положенням статей 97 та 98 Кримінально-процесуального кодексу України, пункту 4.2 Інструкції Про порядок прийому, реєстрації та розгляду заяв і повідомлень про злочини, що вчинені або готуються, затвердженої наказом МВС України №400 від 14.04.2004 року, належним чином не організував проведення перевірки за повідомленням про вчинений злочин та не вжив жодного заходу щодо встановлення дійсних обставин події. Навпаки, діючи умисно, зловживаючи владою та службовим становищем, власноручно склав підроблені пояснення на імя начальника Васильківського МВ ГУ МВС України в Київській області від імені потерпілого ОСОБА_2, свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, у які вніс дані, що не відповідають дійсності. При цьому, власноручно написавши текст пояснень та підписавши його за вищевказаних осіб, скріпив їх своїми підписами, як працівника правоохоронного органу, що відбирав пояснення.

При цьому, згідно ч.4 ст.97 КПК України, коли необхідно перевірити заяву або повідомлення про злочин до порушення справи, така перевірка здійснюється прокурором, слідчим або органом дізнання в строк не більше 10 днів шляхом відібрання пояснень від окремих громадян чи посадових осіб або витребування необхідних документів.

Умисно підроблюючи пояснення від імені ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, ОСОБА_3 вніс у них відомості, що не відповідають дійсності, про місце надання пояснень, даних про вказаних осіб, дату та дійсні обставини події, що унеможливило прийняття за вказаними матеріалами законного процесуального рішення про порушення кримінальної справи та вжиття негайних заходів до встановлення осіб, які вчинили злочин, та відшкодування заподіяної потерпілому шкоди.

Відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи №36 від 06.03.2012 року підписи на арк.6, 7 (пояснення від імені ОСОБА_6 та ОСОБА_5 М.) матеріалу Васильківського МВ ГУ МВС України в Київській області №4588 (ЖРЗПЗ №6309 від 27.09.2011) виконані не ОСОБА_6 та ОСОБА_5, а іншою особою.

Рукописний текст на арк.6, 7 вказаного матеріалу та підпис від імені ОСОБА_3 виконані ОСОБА_3

Відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи №35 від 06.03.2012 року підписи на арк.4 (пояснення від імені ОСОБА_2 В.) матеріалу Васильківського МВ ГУ МВС України в Київській області №4588 (ЖРЗПЗ №6309 від 27.09.2011 року) виконані не ОСОБА_2, а іншою особою.

Рукописний текст на арк.4 вказаного матеріалу та підпис від імені ОСОБА_3 виконаний ОСОБА_3

На підставі обставин, що не відповідають дійсності, викладених у повному обсязі підроблених матеріалах перевірки, без результатів судово-медичного дослідження потерпілого, 30.09.2011 року, перебуваючи у м. Васильків, старший інспектор міліції СДІМ Васильківського МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_3 умисно, зловживаючи владою та службовим становищем, склав та виніс незаконну постанову про відмову в порушенні кримінальної справи, у яку, як у офіційний документ, вніс завідомо неправдиві відомості про обставини події, у тому числі про те, що ОСОБА_2, внаслідок алкогольного спяніння, не памятає місця та причини бійки саме з наглядно знайомим йому хлопцем.

Внаслідок порушення старшим дільничним інспектором міліції СДІМ Васильківського МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_3 вимог статей 4 та 98 КПК України своєчасно кримінальну справу не порушено, заходи щодо встановлення осіб, які винні у вчиненні вказаного злочину, не вжито.

03.02.2012 року Васильківською міжрайонною прокуратурою незаконну постанову про відмову в порушенні кримінальної справи від 30.09.2011 року скасовано з одночасним, відповідно до вимог ст.100 КПК України, порушенням кримінальної справи №79-966 за фактом хуліганських дій, вчинених групою осіб, щодо ОСОБА_2 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, у якій особи, що вчинили злочин, до цього часу не встановлені, заподіяна злочином шкода не відшкодована.

Не вживши належних, передбачених законом заходів до організації перевірки та розкриття злочину щодо ОСОБА_2, притягнення до законної відповідальності винних осіб, відшкодування спричиненої злочином потерпілому шкоди, ОСОБА_3 укрив злочин від обліку, шляхом підроблення пояснень осіб, на підставі яких вніс незаконну постанову про відмову в порушенні кримінальної справи, у яку вніс завідомо неправдиві дані. Тобто, старший дільничний інспектор міліції СДІМ Васильківського МВ ГУ МВС України в Київській області майор міліції ОСОБА_3, використовуючи надану йому владу та службове становище всупереч інтересам служби, своїми умисними діями заподіяв істотної шкоди охоронюваним законом правам потерпілого, якому, як громадянину України, держава у відповідності до Конституції України гарантує та забезпечує право на свободу та особисту недоторканність, захищає від посягань, а також істотну шкоду державним інтересам, що виразилося у підриві авторитету та престижу органів внутрішніх справ України.

Окрім цього, старший дільничний інспектор міліції СДІМ Васильківського МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_3, який має спеціальне звання майор міліції, будучи працівником правоохоронного органу, здійснюючи функції представника влади , при виконанні службових обов,язків при перевірці повідомлення про вчинення злочину вчинив службове підроблення.

У період з 28.09.11 по 30.09.11, використовуючи владу та службове положення всупереч інтересам служби , у порушення вимог п.п.2,3 ст.10 Закону України Про міліціюта п.2.3 ч.2 Положення Про службу дільничних інспекторів міліції в системі Міністерства внутрішніх справ України, що зобов,язували його виявляти та розкривати злочини, ОСОБА_3, діючи умисно, в особистих інтересах, що виразилось в небажанні займатися встановленням невідомих осіб, що вчинили злочин відносно ОСОБА_2, з метою покращити дійсний стан розкриття злочинів на закріпленій за ним адміністративній дільниці та бути на задовільному рахунку у керівництва Васильківського міськвідділу міліції, здійснюючи в межах наданих йому повноважень службові обов,язки , зловживаючи владою та службовим становищем , знищив письмове пояснення ОСОБА_2, в якому були викладені дійсні обставини вчинення групою осіб відносно нього злочину, яке 28.09.11 у приміщенні Калинівського СВМ Васильківського МВ за адресою: смт. Калинівка , вул.. Леніна 57, йому особисто передала для приєднання до матеріалів перевірки знайома ОСОБА_2- ОСОБА_4

Достовірно знаючи про вчинення невідомими особами щодо ОСОБА_2 протиправного діяння, внаслідок якого останньому були заподіяні тілесні ушкодження, в результаті яких йому потребувалося стаціонарне лікування у медичному закладі та були пошкоджені належні йому речі, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3, всупереч положенням ст..ст.97 та 98 Кримінально-процесуального кодексу України , пункту 4.2 Інструкції Про порядок прийому, реєстрації та розгляду заяв і повідомлень про злочини, що вчинені або готуються, затвердженої Наказом МВС України №400 від 14.04.2004 р., належним чином не організував проведення перевірки за повідомленням про вчинений злочин та не вжив жодного заходу щодо встановлення дійсних обставин події.Навпаки, діючи умисно, зловживаючи владою та службовим становищем, власноручно склав підроблені пояснення на ім.,я начальника Васильківського МВ ГУ МВС України в Київській області від імені потерпілого ОСОБА_2, свідків ОСОБА_5. та ОСОБА_6, у які вніс дані, що не відповідають дійсності.При цьому, власноручно написав текст пояснень та підписавши його за вищевказаних осіб, скріпив їх своїми підписами, як працівника правоохоронного органу, що відбирав пояснення.

При цьому , згідно ч.4 ст. 97 КПК України , коли необхідно перевірити заяву або повідомлення про злочин до порушення кримінальної справи, така перевірка здійснюється прокурором , слідчим або органом дізнання в строк не більше 10 днів шляхом відібрання пояснень від окремих громадян чи посадових осіб або витребування необхідних документів.

Умисно підробляючи пояснення від імені ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, ОСОБА_3 вніс у них відомості, що не відповідають дійсності про місце надання пояснень, даних про вказаних осіб, дату та дійсні обставини події, що унеможливило прийняття за вказаними матеріалами законного процесуального рішення про порушення кримінальної справи та вжиття негайних заходів до встановлення осіб, які вчинили злочин, та відшкодування потерпілому шкоди.

Відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи №36 від 06.03.12 підписи на арк..6,7 /пояснення від імені ОСОБА_6 та ОСОБА_5М./ матеріалу Васильківського МВ ГУ МВС України в Київській області №4588 /ЖРЗПЗ №6309 від 27.09.11/ виконані не ОСОБА_6 та ОСОБА_5, а іншою особою.

Рукописний текст на арк..6,7 вказаного матеріалу та підпис від імені ОСОБА_3 виконані ОСОБА_3

Відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи №36 від 06.03.12 підписи на арк..4/пояснення від імені ОСОБА_2В./ матеріалу Васильківського МВ ГУ МВС України в Київській області №4588/ЖРЗПЗ № 6309 від 27.09.11/ виконані не ОСОБА_2, а іншою особою.

Рукописний текст на арк..4 вказаного матеріалу та підпис від імені ОСОБА_3 виконаний ОСОБА_3

На підставі обставин, що не відповідають дійсності , викладених у повному обсязі сфальсифікованих матеріалах перевірки , без результатів судово-медичного дослідження потерпілого, 30.09.11 старшим дільничним інспектором міліції СДІМ Васильківського МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_3 умисно складені пояснення та складено і видано незаконну постанову про відмову в порушенні кримінальної справи, у які, як у офіційні документи , внесено завідомо неправдиві відомості про обставини події, в тому числі про те, що ОСОБА_2, внаслідок алкогольного сп,яніння, не пам,ятає місця та причини бійки саме з наглядно знайомим йому хлопцем.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 винним себе в скоєнні описаного в цьому вироку злочину визнав повністю, заявлений цивільний позов не визнав, і суду пояснив, що дійсно 27 вересня 2011 року він отримав від чергового МВ повідомлення про звернення гр.. ОСОБА_4 щодо побиття ОСОБА_2, його зятя, На той час він працював старшим дільничним інспектором та обслуговував с. Плесецьке / загалом в органах внутрішній справ прослужив 22 роки/ , тому виїхав до села. В селі зустрівся з ОСОБА_4 , оскільки потерпілого на той час батько вже забрав в м. Київ. Разом з ОСОБА_4 він намагався знайти осіб, що це зробили, їздили по вулицях, опитували людей, що були в центрі села. Зі слів ОСОБА_4 , зятя знайшли на вулиці Першого травня побитим, був він в нетверезому стані і не міг розповісти де його побили і хто. Він телефонував потерпілому, щоб дізнатись обставини, але той не пам,ятав , бо не знав села, до того ж був п,яним. Потерпілий сказав, що в нього нічого не забрали, причину побиття не знав. Він/підсудний/ неодноразово запрошував його приїхати до нього. При першій розмові він не казав конкретно, коли до нього приїхати, оскільки знав, що потерпілий перебуває у лікарні, але постійно спілкувався з тестем і його/потерпілого/ нареченою. Оскільки з потерпілим зустрітися не зміг, а закінчувались строки прийняття рішення по заяві , тому він від імені потерпілого написав пояснення, і так як не вбачав в діях невідомих осіб хуліганства , і не була встановлена тяжкість тілесних ушкоджень, які отримав потерпілий ,оскільки ніхто йому ніяких документа не передавав, не було встановлено місце , де відбулася подія, він виніс постанову про відмову в порушенні кримінальної справи. Дійсно , ОСОБА_4 передавала йому пояснення потерпілого, до того, як він виніс постанову про відмову в порушенні кримінальної справи, але він не зміг її потім знайти, тому написав пояснення сам, зазначивши те, що писав власноруч потерпілий , але в тому , що написав ,що його побили наглядно знайомі особи, кається. З моменту передачі пояснення, він потерпілого не бачив, йому передавали, що він приїздив. Не пам.ятає, що він зустрічався з потерпілим, але пояснення не відібрав, і не пам,ятає, щоб той йому телефонував. Він знав, що його обов,язок вжити всіх заходів для встановлення осіб, що вчинили злочин , тому в скоєному розкаюється, просить його суворо не карати, щодо вибачення перед потерпілим , зазначив,що йому заст. прокурора було заборонено наближатись до потерпілого, щоб це не було розцінено, як тиск на потерпілого. Просить не позбавляти його спеціального звання.

Потерпілий ОСОБА_2 суду пояснив, що в той день 25.09.2011 року він був на хрестинах в селі Плесецьке разом із своєю дівчиною, бабуся якої проживає в селі.До цього в селі був кілька разів, але села не знає, тільки вулицю, де проживає бабуся, людей також не знає, окрім сусідів бабусі.На хрестинах вони були у знайомих його дівчини, і десь о 2 годині він вирішив йти сам до бабусі дівчини, де вони зупинились.Оскільки треба було весь час йти по центральній вулиці, він був впевнений, що дійде сам, хоч і був випивши. Він пройшов по центру села, залишалось ще хвилин 15, коли він побачив трьох осіб, пройшов повз, коли хтось йому крикнув Стій, але він продовжував іти , і отримав удар ззаду , впав, і його лежачого почали бити ногами. Били троє,потім припинили, можливо він втрачав свідомість, коли прийшов до тями, то втратив орієнтир і знову повернувся на вул. Садову, звідки йшов. Побачив двох хлопців, звернувся до них за допомогою, але вони почали вимагати у нього телефон, і він втік, сів під якимсь забором, де його і знайшов батько його дівчини, який їздив по селу, шукаючи його.У нього текла кров з носа, обличчя було розбите, вибиті зуби .Приїхав його батько і забрав його в Київ.В той же день в Жовтневій лікарні м. Києва йому зробили операцію. На тулубі в нього пошкоджень не було,тільки розбиті коліна і пошкоджений одяг. Того ж ранку батько про скоєне повідомив міліцію за місцем його/потерпілого/ проживання, а ОСОБА_4, батько дівчини, повідомив міліцію за місцем скоєння. 25.09.11 ближче до вечора йому передзвонив дільничний інспектор з Києва і сказав, щоб він з,явився до нього коли випишуть з лікарні. В лікарні він перебував з 25 по 30 вересня 2011 року, і 30 вересня пішов до міліції. Коли перебував в лікарні, то власноруч написав пояснення, і ОСОБА_4 разом із своєю матір,ю передала це пояснення до міліції в смт. Калинівка ОСОБА_3, повідомивши його про це, а той попросив його /потерпілого/ приїхати до нього. Був він в міліції за місцем свого проживання - Солом,янському відділі , дав пояснення, і дільничний інспектор сказав, що передасть пояснення в Калинівку. Потім він поїхав до ОСОБА_3, з яким попередньо домовились про зустріч по телефону, але на місці ОСОБА_3 не було, приїхав він десь через 3 години і сказав, що в нього немає часу, і що він опитає його по телефону. Він з цим не погодився. Через кілька днів ОСОБА_3 повідомив його, що знає , хто це зробив, і що та людина в лікарні. А потім йому прийшла постанова про відмову в порушенні кримінальної справи,а коли він передзвонив ОСОБА_3І,, той сказав, щоб він не хвилювався. Оскільки йому повідомлень більше ніяких не було, він звернувся до юриста і написав скаргу на постанову ,постанова була скасована, і прокурор запросив його до себе, показав пояснення, які були написані не ним, не ним підписані, до того ж невірні, і він дав показання. Після цього з дільничним він більше не зв,язувався. На сьогодні кримінальна справа про його побиття розслідується. Вважає, що йому діями підсудного заподіяна моральна шкода, оскільки до цього часу злочинці ходять не покарані, він сильно нервував, так як дільничний не довів справу до кінця, його страждання почалися з моменту його побиття, потім він дізнався про фальшиве пояснення, до того ж він втратив роботу , його попросили написати заяву про звільнення/звільнився він 25.12.2011 року/, оскільки він працював у приватника, і йому нецікаві були його /потерпілого/ проблеми, бездіяльністю підсудного була зачеплена його честь і гідність,він витрачав час на поїздки,щоб вирішувати питання, просить стягнути з підсудного 20 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, що стосується покарання , поклався на думку суду.

Крім повного визнання своєї вини, винність підсудного стверджується письмовими матеріалами справи:

-заявою гр.ОСОБА_2 від 27.01.12 року про притягнення до кримінальної відповідальності дільничного інспектора Лєвшина В.І. за фальсифікацію матеріалів перевірки за фактом вчинення відносно нього хуліганських дій /а.с.130 т.1/

-протоколом огляду від 31.01.12 року відповідно до якого були оглянуті матеріали Васильківського МВ ГУ МВС України в Київській області № 4588-11, ЖРЗПЗ №6309 від 27.09.11, що складаються з 8 арк., а саме : постанови про відмову в порушенні кримінальної справи , 3-х рапортів, пояснень від імені ОСОБА_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 та повідомлення заявнику про прийняте рішення. Перевірку за фактом побиття ОСОБА_7, проводив старший дільничний інспектор міліції СДІМ Васильківського МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_3 , він же складав матеріали та приймав рішення про відмову в порушенні кримінальної справи / а.с. 73-77 т.1/

- висновком судово-почеркознавчої експертизи №36 від 06.03.12 , згідно якому : підписи на аркушах 6,7 / пояснення від імені ОСОБА_6 та ОСОБА_5М./ матеріали Васильківського МВ ГУ МВС України в Київській області №4588/ ЖРЗПЗ №6309 від 27.09.11/про відмову в порушенні кримінальної справи від 30.0911, виконані не ОСОБА_6 та ОСОБА_5, а іншою особою / а.с.246-249 т.1/

- висновком судово-почеркознавчої експертизи №35 від 06.03.12 , згідно якому : підписи від імені ОСОБА_2 в графах:підпис,підпис особи, що дає поясненнята в кінці пояснення на аркуші №4 матеріалу Васильківського МВ ГУ МВС України в Київській області №4588 / ЖРЗПЗ №6309 від 27.09.11/ про відмову в порушенні кримінальної справи від 30.09.11 року виконані не ОСОБА_2, а іншою особою. Підпис на аркуші №4/пояснення від імені ОСОБА_2В./ від імені ОСОБА_3 матеріалів про відмову в порушенні кримінальної справи від 30.09.11 виконано ОСОБА_3 Рукописний текст на аркуші №4/ пояснення від імені ОСОБА_2 матеріалів Васильківського МВ ГУ МВС України в Київській області №4588/ ЖРЗПЗ №6309 від 27.09.11 / виконаний ОСОБА_8 /а.с.235-238 т.1/

- копією витягу з Наказу начальника ГУ МВС України в Київській області № 202 о/с від 09.08.11 , яким на посаду старшого дільничного інспектора міліції СДІМ Васильківського МВ ГУ МВС України в Київській області призначено майора міліції ОСОБА_3 /а.с. 62 т.1/

- копією наказу начальника Васильківського МВ ГУ МВС України в Київській області № 274 від 30.08.11 Про закріплення адміністративних дільниць обслуговування за дільничними інспекторами міліції Васильківського МВ, згідно якому за старшим дільничним інспектором міліції СДІМ Васильківського МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_3 в Калинівській адміністративній зоні обслуговування закріплена дільниця №20/ с. Плесецьке, Дзвінкове, Перевіз / /а.с.57-60 т.1/

- копією Положення про службу дільничних інспекторів міліції в системі Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого Наказом МВС України від 11.11.2010 №550 , відповідно до якого дільничні інспектори міліції разом з іншими службами та підрозділами органів внутрішній справ приймають участь у виявленні, попередженні, припиненні адміністративних правопорушень та злочинів, а також у розкритті злочинів, учинених на території адміністративної дільниці. /а.с.30 т.2/

Оцінюючи в сукупності зібрані та досліджені докази по справі, суд приходить до висновку про повну доведеність вини підсудного ОСОБА_3, працівника правоохоронного органу,

- у зловживанні владою та службовим становищем всупереч інтересам служби, тобто умисного в інших особистих інтересах та в інтересах третіх осіб використання влади та службового становища , чим заподіяв істотної шкоди охоронюваним законом правам , свободам та інтересам громадянина , а також істотної шкоди державним інтересам , і дії підсудного вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 364 КК України;

- у внесенні до офіційних документів пояснень та постанови про відмову в порушенні кримінальної справи, завідомо неправдивих відомостей , складанні та видачі цієї постанови і дії підсудного вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 366 КК України. .

Визнаючи винним підсудного та призначаючи йому покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєних злочинів, особу винного, який вперше притягається до кримінальної відповідальності і позитивно характеризується за місцем проживання і служби.

Обставиною, що помякшує покарання підсудного, суд визнав його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного, судом не виявлено.

З урахуванням всіх обставин справи,характеру злочину, особи підсудного, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання підсудному у виді позбавлення волі. Але враховуючи наявність пом′якшуючої обставини, наявності на утриманні підсудного неповнолітніх дітей, тривалий час служби в органах внутрішніх справ, позитивну характеристику і відсутність негативних даних про особу підсудного, перше притягнення до кримінальної відповідальності , суд приходить до висновку про можливість виправлення і перевиховання підсудного без реального позбавлення волі, а тому вважає за можливе ухвалити про звільнення засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

З цих же підстав, з урахуванням характеру злочину, обставин справи,відсутності тяжких наслідків,оскільки постанова про відмову в порушенні кримінальної справи,винесена підсудним, скасована прокурором і кримінальна справа порушена та перебуває в провадженні досудового слідства, особи підсудного ,сумлінного тривалого часу його служби в органах внутрішніх справ, що вбачається з представленої службової характеристики, суд вважає недоцільним застосування додаткового покарання у виді позбавлення спеціального звання підполковник міліції, відповідно до вимог ст. 54 КК України, враховуючи при цьому, що це є правом, а не обов,язком суду.

Що стосується цивільного позову про відшкодування моральної шкоди на суму 20 000 грн., заявленого потерпілим ОСОБА_2 і підтриманого ним в судовому засіданні, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити у зв,язку з недоведеністю її заподіяння , оскільки заподіяння моральної шкоди потерпілий пов,язує з необхідністю оскарження незаконної постанови про відмову в порушенні кримінальної справи, витрат часу на поїздки для дачі показань і відібрання зразків почерку, що вплинуло на його роботу, з якої він вимушений був звільнитись , але відповідно до вимог ч.6 ст. 1176 ЦК України шкода , завдана фізичній особі внаслідок іншої дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу дізнання попереднього/ досудового/ слідства, прокуратури або суду, ніж передбачено ч.ч.1-5 даної статті, відшкодовується на загальних підставах, тобто підлягає доказуванню , так як відповідно до вимог ст. 119 ЦПК України і Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995року в позовній заяві про відшкодування моральної шкоди позивачем має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди,чим підтверджується факт заподіяння моральних чи фізичних страждань, в якій грошові сумі він оцінює пов,язані з ними втрати та з чого при цьому виходить. Суд вважає, що потерпілий не довів заподіяння йому моральної шкоди діями підсудного , оскільки оскарження постанови про відмову в порушенні кримінальної справи передбачено законом і є реалізацією права потерпілого на таке оскарження,яким він скористався , посилання на те, що він втратив роботу у зв,язку з поїздками для дачі показань і відібрання зразків почерку не знайшло свого підтвердження , оскільки постанова про відмову в порушенні кримінальної справи прокурором скасована 03.02.12 року, опитування і відібрання зразків почерку у потерпілого здійснювалось 09.02.12 року,і більше слідчих дій з потерпілим не проводилось, а отже неможливо зробити висновок, що потерпілий втратив роботу саме в результаті дій підсудного, до того ж будь-яких доказів звільнення з роботи в грудні 2011 року,як зазначив потерпілий при допиті в судовому засіданні, чи влітку 2012 року,як зазначив при виступі в дебатах,і що це пов,язано саме з розслідуванням кримінальної справи щодо підсудного, потерпілий не надав.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 323 324 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 364 і ч.1 ст. 366 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання :

- за ч.3 ст. 364 КК України у виді 5/років/ років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 3 роки ;

- за ч.1 ст. 366 КК України у виді 2/двох / років обмеження волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 2 роки.

На підставі ч.1ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_3 за сукупністю злочинів визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5/п,яти/ років позбавлення волі з позбавлення права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 3 роки .

Відповідно до ст.ст. 75,76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк випробування тривалістю 3/три/ роки, зобов′язавши засудженого повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи.

Іспитовий строк засудженому ОСОБА_3 обчислювати з моменту проголошення вироку.

До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_3 залишити підписку про невиїзд.

Речові докази по справі: матеріал Васильківського МВ ГУ МВС України в Київській області №4588 / ЖРЗПЗ №6309 від 27.09.11/, що приєднаний до матеріалів кримінальної справи, зберігати в матеріалах кримінальної справи

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру 3528 грн. за проведення судових почеркознавчих експертиз № 35 та №36 від 06.03.12 року.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області протягом 15 діб з моменту проголошення.

Суддя: В.М.ВОРОБЙОВА.