Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
13 січня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області у складі:

Головуючого: ОСОБА_1 Суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
При секретарі судового засідання: ОСОБА_4
З участю прокурора: ОСОБА_5
Засудженого: ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Рівненського районного суду від 30 листопада 2015 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, остання судимість за вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 22 лютого 2011 року за ч.2 ст.121, ч.4 ст.70 КК України на 7 років 6 місяців позбавлення волі, 25 серпня 2015 року Сихівським районним судом м.Льова невідбуту частину покарання замінено на обмеження волі на строк 2 роки 7 місяців 22 дні,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Рівненського районного суду від 30 листопада 2015 року відмовлено у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 ухвалу суду вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням кримінального-процесуального закону. В обґрунтування зазначає, що згідно вимог ст.81 КК України він відбув 2/3 строку призначеного йому покарання, а тому є всі підстави для застосування умовно-дострокового звільнення. Вказує, що своє поведінкою довів виправлення, оскільки за час відбування покарання позитивно характеризується, має в наявності 9 заохочень та жодного разу не мав стягнень. При цьому доводить, що посилання суду на ст.154 КВК України є помилковим.
Просить ухвалу суду скасувати та звільнити його умовно-достроково.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просить застосувати умовно-дострокове звільнення, думку прокурора ОСОБА_5 , про залишення ухвали суду без зміни, перевіривши матеріали клопотання та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Згідно вироку Нововолинського міського суду Волинської області від 22 лютого 2011 року за ОСОБА_6 засуджений ч.2 ст.121, ч.4 ст.70 КК України на 7 років 6 місяців позбавлення волі.

Рішенням комісії Львівської ВК управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області №48 від 16.07.2015 року внесено клопотання про заміну ОСОБА_6 невідбутої частини покарання більш м`яким відповідно до ст.82 КК України. Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_6 замінено невідбуту частину покарання на обмеження волі на строк 2 роки 7 місяців 22 дні та 28 вересня 2015 року переведено до Городоцького виправного центру УДПтС в Рівненській області.

Відповідно до ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за умови, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення і після фактичного відбуття ним призначеної судом частини строку покарання, яка визначена в ч.3 ст.81 КК України.

За роз`ясненнями які містяться у п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" від 26 квітня 2002 року №2, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого та якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

За змістом ч.8 ст.154 КВК України особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням або в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, якщо вони були направлені у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом, можуть бути знову представлені до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким не раніше як через один рік з дня винесення ухвали про направлення у місця обмеження волі або позбавлення волі.
Таким чином, суд першої інстанції, у відповідності до вимог закону прийняв правильне рішення про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, оскільки з моменту заміни невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на більш м`який не закінчився річний строк з 25 серпня 2015 року, який вираховується за рішенням Сихівського районного суду м.Львова.
Доводи викладені в апеляційній скарзі засудженого ОСОБА_6 щодо застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на думку колегії суддів не обгрунтовані.

За таких обставин, ухвала Рівненського районного суду від 30 листопада 2015 року є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Ухвалу Рівненського районного суду від 30 листопада 2015 року про відмову в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишити без зміни, а апеляційну скаргу засудженого - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3