Справа № 192/1471/15-к
Провадження № 1-кс/192/110/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"09" листопада 2015 р. СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:
головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
скаржника - ОСОБА_4 ,
представника скаржника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Солоне скаргу ОСОБА_4 про скасування постанови слідчого СВ Солонянського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження,
В С Т А Н О В И В :
Скаржник ОСОБА_4 в порядку п.3 ч.1 ст.303 КПК України з урахуванням уточнень від 30 жовтня 2015 року звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого СВ Солонянського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 від 07 серпня 2015 року про закриття кримінального провадження №0000987, внесеного 22 вересня 2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою по факту спричинення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , за як було розпочато досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
Згідно постанови слідчого ОСОБА_6 від 07 серпня 2015 року дане кримінальне провадження на підставі п.2ч.1 ст.282 КПК України було закрито у зв`язку з відсутністю в діяннях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення.
На обґрунтування скарги зазначає, що 21 вересня 2013 року близько 10 години 30 хвилин його син ОСОБА_7 наніс йому тілесні ушкодження у вигляді підшкірної гематоми правої скроневої області, численні садни обличчя, забій грудної клітини справа, про що ним було подано до Солонянського РВ заяву про вчинення кримінального правопорушення, а наявність тілесних ушкоджень підтверджуються довідкою чергового лікаря Солонянської ЦРЛ ОСОБА_8 , виданою безпосередньо у день їх завдання, на підставі яких 22 вересня 2013 року і було внесено відомості до ЄРДР та розпочато досудове розслідування.
В процесі досудового слідства у кримінальному провадженні було призначено судово-медичну експертизу, за висновком якої №4147 е від 02.10.2013 року було встановлено, що у ОСОБА_4 . Було виявлено тілесні ушкодження у вигляді гематоми правої скроневої області, садин носу, лівої та правої щоки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки, та могли утворитися в термін, на який вказує обстежений та слідчий у постанові про призначення експертизи, що свідчить про те, що належними та допустимими доказами встановлено, що ОСОБА_4 було спричинено легкі тілесні ушкодження.
В постанові вказано про те, що відповідно до пояснень ОСОБА_7 останній зізнався в тому, що 21 вересня 2013 року близько 11 години 00 хвилин на городі в АДРЕСА_1 під час сварки із ОСОБА_4 умисно завдав потерпілому удари по обличчю.
Вважає, що дана постанова підлягає скасуванню, оскільки слідчим не було всебічно, повно та об`єктивно досліджено обставини кримінального провадження, так як висновки слідчого ОСОБА_6 викладені у постанові не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а також за істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки в діяннях ОСОБА_7 містяться всі чотири ознаки злочину ознаки (сукупність суб`єктивних та об`єктивних юридичних ознак) кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження, але слідчий у резолютивній частині постанови послався на п.2 ч.1 ст.284 КПУ України, якою передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні склад кримінального правопорушення, при цьому в мотивувальній частині постанови не зазначає, якого ж саме елементу складу злочину не має, як не враховано слідчим і те, що не можуть бути прийняті до уваги свідчення свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , на які посилається слідчий в постанові про закриття кримінального провадження, але відповідно до яких конфлікт мав місце 22 вересня 2013 року, в той час як епізод спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 мав місце 21 вересня 2013 року.
Крім цього, маються порушення процесуальних норм при складанні протоколу пояснень потерпілого ОСОБА_4 , який слідчим було складено самостійно, без врахування пояснень самого потерпілого, фактично виклавши в протоколі свій варіант подій, при цьому можливості йому як потерпілому ознайомитися з протоколом надано не було, так як протокол було надано лише для підпису, в зв`язку з чим ним як потерпілим було подано до прокуратури скаргу на дії слідчого, однак вказана скарга була залишена без уваги та розгляду, ніяких процесуальних рішень з приводу її розгляду на його адресу скаржника не надходило.
При проведені досудового розслідування слідчим ОСОБА_6 не було встановлено фактичні обставин побиття ОСОБА_4 в частині першої бійки, що відбулася на огороді у АДРЕСА_1 , де ОСОБА_7 наніс ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді підшкірної гематоми правої скроневої області, численні садни обличчя, забій грудної клітини справа, як не було зафіксовано і погрози ОСОБА_7 в бік ОСОБА_4 його життю, в той час як всі обставини побиття викладені ОСОБА_4 в поданій ним 22 вересня 2013 року заяві до прокуратури Солонянського району, в якій зазначив весь перелік подій, які відбулися 21 вересня 2013 року, в тому числі перший факт його побиття сином ОСОБА_7 на городі по АДРЕСА_1 , де саме і були спричинені йому ушкодження правої скроневої області, садни обличчя, забій грудної клітки справа, та другий факт побиття, що відбувся вже біля будинку, але в матеріалах досудового розслідування є у наявності показання свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , які свідчать тільки про другу частину побиття ОСОБА_4 його сином ОСОБА_7 , яке відбулося вже біля будинку, показання ОСОБА_4 про першу частину побиття, яка відбулася на городі, відсутні.
Прохав скасувати постанову слідчого з підстав порушення вимог ч.2 ст.9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, так як при проведенні досудового розслідування не вжито усіх можливих заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події злочину, а також в зв`язку з не проведенням усіх процесуальних дій для встановлення фактичних обставин справи.
В судовому засіданні скаржник ОСОБА_4 та його представник скаргу підтримали із зазначених у скарзі підстав, просив її задовольнити та скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження, оскільки дане рішення слідчим було прийнято необґрунтовано, без всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, внаслідок чого не було встановлено фактичних обставин кримінального правопорушення, яке мало місце 21 вересня 2013 року, з суттєвими порушеннями кримінальних процесуальних норм та направити кримінальне провадження для проведення досудового розслідування.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги та просив відмовити в її задоволені, оскільки відсутні визначені законом підстави для скасування постанови, а постанова про закриття кримінального провадження винесена з урахуванням встановлених в процесі досудового слідства доказів.
Суд, заслухавши пояснення скаржника та його представника, прокурора, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження №0000987, приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 п.3 ст.303 КПК України під час досудового провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження, при цьому згідно ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності, а якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Положеннями ст.60 КПК України передбачено, що заявником є фізична особа або юридична особа, яка звернулась із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим, при цьому заявник має право отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття та реєстрацію.
Згідно ч.2 ст.55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають у особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Частиною 2 ст.56 КПК України, передбачено, що під час досудового розслідування потерпілий має право на негайне прийняття і реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення, визнання його потерпілим; отримувати від уповноваженого органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; заявляти відводи та клопотання; подавати докази на підтвердження своєї заяви; брати участь у слідчих (розшукових) та інших процесуальних діях, під час проведення яких ставити запитання, подавати свої зауваження та заперечення щодо порядку проведення дії, що заносяться до протоколу, а також знайомитися з протоколами слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, виконаних за його участі; отримувати копії матеріалів, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, після закінчення досудового розслідування, вчиняти інші процесуальні дії.
Відповідно до положень ч.2 ст.283 КПК України однією із форм закінчення досудового розслідування є закриття кримінального провадження.
Згідно п. 2 ч.1, ч.5 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, а копія постанови слідчого про закриття кримінального провадження надсилається заявнику, потерпілому, прокурору.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 21 вересня 2014 року звернувся з усним повідомленням до Солонянського РВ ГУМВС України у Дніпропетровській області про те, що 21 вересня 2013 року о 10 годині 30 хвилин його син ОСОБА_7 спричинив йому тілесні ушкодження на огороді садиби АДРЕСА_1 , факт спричинення яких було підтверджено довідкою чергового лікаря Солонянської ЦРЛ ОСОБА_8 , виданою безпосередньо у день їх завдання, яка було внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 вересня 2013 року за №0000987 за правовою кваліфікацією - ч. 1 ст. 125 КК України, а органом досудового розслідування визначено Солонянський РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області.
26 вересня 2013 року ОСОБА_4 подав до Солонянського РВ заяву про визнання його потерпілим, йому була в той же день вручена пам`ятка потерпілого та його було допитано в якості потерпілого слідчим СВ Солонянського РВ ГУМВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_11 , яким 30 вересня 2013 року у кримінальному провадженні було призначено додаткову судово-медичну експертизу стосовно потерпілого ОСОБА_7 , в той час як будь-які докази щодо призначення у кримінальному провадженні первісної судово-медичної експертизи взагалі відсутні.
В послідуючому проведення досудового слідства по даному кримінальному провадженню доручено слідчому СВ Солонянського РВ ГУ МВС України ОСОБА_6 19 грудня 2013 року.
Постановою слідчого СВ Солонянського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 від 19 грудня 2013 року, тобто в день отримання доручення про проведення досудового розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000987 за заявою ОСОБА_4 щодо спричинення йому тілесних ушкоджень кримінальне провадження було закрито згідно п.2 ч.1 ст.284 КПК України за відсутністю в діянні ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, та на підставі кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 36 КК України, яка була скасована ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області 01 серпня 2014 року внаслідок недотримання передбаченої ст.9 КПК України такої засади досудового розслідування як законність: а саме: повне, всебічне та неупереджене дослідження обставин кримінального провадження та надання їм належної правової оцінки, в тому числі було зазначено, щодо наявності суперечностей у показах свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , ОСОБА_12 ..
На виконання ухвали Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2014 року слідчим було призначено 30 січня 2015 року ОСОБА_4 комісійну судово-медичну експертизу, яка для виконання направлена до Дніпропетровського обласного бюро СМЕ, згідно висновку якого №71 від 02 квітня 2015 року патологічні зміни (захворювання), які виникли у ОСОБА_4 після отримання тілесних ушкоджень, що зафіксовані у висновку експерта №4147е від 02.10.2013 року не знаходяться в причинному зв`язку та не є наслідками тілесних ушкоджень встановлених у висновку експерта №4147е від 02 жовтня 2013 року.
Крім того, додатково допитані 13 травня 2015 року свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які підтвердили свої попередні покази щодо того, що обставини конфлікту між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 мали місце 22 вересня 2013 року, тобто так і не були усунені зазначені в ухвалі суду суперечності щодо визначення дати зазначених подій, оскільки потерпілім ОСОБА_4 заява про побиття до міліції була подана 21 вересня 2013 року і цей же день він був оглянути черговим лікарем Солонянської ЦРЛ. В той же час, при дослідженні матеріалів кримінального провадження встановлено, в протоколах допиту вказаних свідків від 16 листопада 2013 року містяться виправлення кульковою ручкою в зазначені дати подій, які відбулися між ОСОБА_4 та його сином ОСОБА_4 з 22 вересня 2013 року на 21 вересня 2013 року, при цьому не вказано ким ці виправлення вчинено, а здійснення зазначених витравлень не засвідчено у визначеному законом порядку.
22 червня 2015 року заступником прокурора Солонянського району слідчому було надано вказівки у даному кримінальному провадженні, в тому числі щодо проведення додатково судово-медичної експертизи, яка була призначена 14 травня 2015 року, але так проведена і не була.
25 червня 2015 року слідчим Солонянського РВ ОСОБА_6 в порядку ст.40 КПК України було доручено оперативному підрозділу Солонянського РВ провести ряд розшукових дій, в тому числі допитати в якості свідка дружину ОСОБА_4 - ОСОБА_13 , на виконання слідчим ОСОБА_6 07 серпня 2015 року було проведено її допит в присутності сестри ОСОБА_14 , якою також підписано даний протокол допиту, але чому було залучено сестру свідка в процесі допиту та саме їй надано протокол для прочитання після його складання в протоколі не зазначено.
На виконання ухвали суду від 01 серпня 2014 року додатковий допит ОСОБА_7 не проводився, суперечності між показами потерпілого ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 щодо встановлення часу та місця скоєння кримінального правопорушення виконані не були.
07 серпня 2015 року постановою слідчого СВ Солонянського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000987 від 22 вересня 2013 року за заявою ОСОБА_4 щодо спричинення йому тілесних ушкоджень кримінальне провадження було закрито згідно п.2 ч.1 ст.284 КПК України за відсутністю в діянні ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, при цьому посилається в тому числі на покази свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які свідчили про іншу дату подій між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 - 22 вересня 2013 року.
Крім цього, при проведенні додатково досудового розслідування взагалі не перевірено доводи потерпілого ОСОБА_4 щодо спричинення йому тілесних ушкоджень в області грудної клітки та голови.
Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно ч.1 та ч.2, ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне одстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Згідно положень п.4 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема і обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.
У відповідності до ч.2 ст.91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, при цьому, положеннями ст.92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Суд, дослідивши в судовому засіданні надані матеріали кримінального провадження №0000987, приходить до висновку, що дана постанова прийнята передчасно, всупереч вимог п.2 ст.9 КПК України щодо обов`язку слідчого всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті обставини, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, оскільки перевіряючи обставини, викладені в заяві ОСОБА_4 щодо спричинення йому тілесних ушкоджень в процесі досудового слідства слідчим не було надано належної правової оцінки вчиненому діянню, а також показанням свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , як зазначили що сварка та бійка на подвір`ї сім`ї ОСОБА_15 відбулася 22 вересня 2013 року об 11-12 годині, в той час як в протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та в письмових поясненнях ОСОБА_4 зазначений інший час - 21 вересня 2013 року 10 годин 30 хвилин, а в проколі допиту потерпілого від 26 вересня 2013 року вказано, що дії відбулися о 15 годині 21 вересня 2013 року, при цьому вказані суперечності в процесі досудового слідства усунені не були, а оцінка цим доказам в постанові про закриття кримінального провадження взагалі слідчим не дана.
В постанові про закриття кримінального провадження слідчим взагалі не приведено аналіз встановлених досудовим слідством по даному кримінальному правопорушенню, обставинам та зібраних доказів, як не надана і належна їм правова оцінка, при цьому в постанові не зазначено підстав для висновку про те, що ОСОБА_4 , будучи потерпілим, спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_7 , оскільки в матеріалах кримінального провадження міститься висновок експерта № 4147е, відповідно до якого легкі тілесні ушкодження були спричинені ОСОБА_4 , а не ОСОБА_7 . Крім того, слідчий не зазначив будь-яких підстав для висновків про те, що ОСОБА_7 застосував заходи самооборони, наносивши удари долонями ОСОБА_4 , оскільки висновок експертизи не містить конкретних даних щодо предмету заподіяння тілесних ушкоджень, а лише зазначено, що такі ушкодження могли утворитися від дії тупих твердих предметів (предмету).
Таким чином, в постанові взагалі не зазначено за яких обставин слідчий дійшов висновків про відсутність в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення та кваліфікував його дії як самооборону, у зв`язку з чим, суд вважає, що перевірку проведено не об`єктивно, одностороннє та не всебічно як того вимагає закон, а висновки про відсутність складу злочину та закриття кримінального провадження зроблено передчасно.
З урахуванням зазначеного, у суду є підстави вважати, що викладені в скарзі доводи є обґрунтованими, а закриття кримінального провадження в зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України було проведено передчасно без врахування всіх зібраних в процесі проведення досудового слідства доказів та свідчить про недотримання при винесені постанови про закриття кримінального провадження, передбаченої ст.9 КПК України такої засади кримінального провадження, як законність, а саме: повне, всебічне та неупереджене дослідження обставин кримінального провадження та надання їм належної правової оцінки.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що зазначені у скарзі доводи ОСОБА_4 дають підстави для скасування постанови про закриття кримінального провадження, в зв`язку з чим зазначена скарга підлягає задоволенню, а постанова скасуванню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.303-307, 318-380, 395 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Скаргу ОСОБА_4 про скасування постанови слідчого СВ Солонянського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 від 07 серпня 2015 року про закриття кримінального провадження №0000987, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 вересня 2013 року, задовольнити.
Постанову слідчого СВ Солонянського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 07 серпня 2015 року про закриття кримінального провадження№0000987, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 вересня 2013 року, скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий: слідчий суддя