Апеляційний суд Вінницької області
Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:
Головуючого-судді: Слободяна К.Б. суддів: Нагорняка Є.П., Кривошеї А.І. за участю прокурора: Кузьміна С.В. захисника Ткачук І.В. засуджених ОСОБА_2, ОСОБА_3
розглянула 24 листопада 2010 року у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальну справу за апеляціями прокурора, який затвердив обвинувальний висновок, адвоката Ткачук І.В. та засудженої ОСОБА_2 на вирок Калинівського районного суду від 30 червня 2010 року, яким
ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканка АДРЕСА_1, раніше судима:
13.03.8Калинівським районним судом за ст. 317 ч. 1 КК України з застосуванням ст. 75 КК України на 3 роки позбавлення волі і звільнена від відбування покарання
з випробувальним терміном 1 рік 6 місяців;
31.07.9цим же судом за ст. ст. 186 ч. 2,
71 КК України на 4 роки 2 місяці позбавлення волі,
засуджена за ст. 185 ч. 1 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі, за ст. 187 ч. З КК України - на 7 років позбавлення волі з конфіскацією половини належного їй майна, відповідно до ст. 70 ч. 1 КК України - на 7 років позбавлення волі з конфіскацією половини належного їй майна та на підставі ст. 70 ч. 4 КК України остаточно - на 7 років 4 місяці позбавлення волі з конфіскацією половини належного засудженій майна;
ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканка АДРЕСА_1, раніше судима
31.07.9Калинівським районним судом за ст. 186 ч. 2 КК України з застосуванням ст. 75 КК України на 4 роки позбавлення волі з випробувальним терміном 3 роки,
засуджена за ст. 185 ч. 2 КК України на 2 роки позбавлення волі, за ст. 187 ч. З КК України - на 7 років позбавлення волі з конфіскацією половини належного їй майна, відповідно до ст. 70 ч. 1 КК України - на 7 років позбавлення волі з конфіскацією половини належно-го їй майна та на підставі ст. 70 ч. 4 КК України остаточно - на 7 років позбавлення волі з конфіскацією половини належного засудженій майна за цим вироком та у виді позбавлення волі на строк 4 роки із звільненням відповідно до ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки за вироком Калинівського районного суду від 31.07.09.
З засуджених солідарно стягнуто на користь ОСОБА_5 3466 грн. матеріальної та 1000 грн. моральної шкоди.
За вироком суду ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнано винними у скоєнні ними наступного.
25 жовтня 2008 року приблизно о 10 год. 30 хв. ОСОБА_2 на центральному ринку м. Калинівки таємно викрала у ОСОБА_6 жіночу сумочку з мобільним телефоном, стартовим пакетом до нього, коштами на рахунку, чохлом до телефону, гаманцем, косметикою, банківськими картками, заподіявши потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 2885 грн..
8 липня 2009 року о 1 годині ОСОБА_3, перебуваючи в будинку ОСОБА_7 в с. Черепашинці Калинівського району, шляхом вільного доступу таємно викрала гроші в сумі 370 грн.
31 липня 2009 року приблизно о 2 год. ОСОБА_2 за попередньою змовою з ОСОБА_3 таємно проникли в будинок АДРЕСА_2, де, присвічуючи ліхтариком стали шукати гроші, однак, не знайшовши їх, розбудили власницю будинку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка спала на кухні, погрожуючи вбивством потерпілій, яка побачивши у своїй домівці серед ночі двох незнайомих осіб, сприйняла погрози на свою адресу за реальні, заволоділи належними ОСОБА_5 грішми в сумі 4000 грн.
В апеляції прокурора, який затвердив обвинувальний висновок, порушується питання про скасування вироку щодо засуджених через неправильне застосування кримінального закону, невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи, істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону та у зв'язку з цим про постановления нового вироку, яким засудити ОСОБА_2 за ст. ст. 185 ч.І, 187 ч.З, 70 ч.І, 70 ч.4 КК України до призначеного судом першої інстанції покарання, а ОСОБА_3 за ст. ст. 185 ч. 2, 187 ч. З, 70 ч. 1 КК України також до призначеного судом першої інстанції покарання без застосування ст. 70 ч. 4 КК України, допустивши постановлений щодо неї попередній вирок до самостійного виконання.
В апеляції адвокат Ткачук І.В., не оспорюючи доведеності вини ОСОБА_3 у вчиненні нею крадіжки, зазначає, що суд, визнавши засуджену винною у розбійному нападі на ОСОБА_5, припустився помилки, в зв'язку з чим просить вирок щодо ОСОБА_3 змінити з метою перекваліфікації її дій зі ст. 187 ч. З на ст. 186 ч. З КК України та призначення їй покарання у мінімальному розмірі.
Аналогічне прохання щодо себе міститься в апеляції засудженої ОСОБА_2, яка взагалі не визнає себе винною у скоєнні крадіжки майна потерпілої ОСОБА_6, вважаючи, що справа у цій частині сфальсифікована органом досудового слідства.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який частково підтримавши апеляцію прокурора, який затвердив обвинувальний висновок, вважав за необхідне змінити вирок лише в частині засудження ОСОБА_3 з метою виключення з його резолютивної частини призначення засудженій покарання за ст. 70 ч. 4 КК України, а в решті вирок щодо обох засуджених залишити без зміни, засуджену ОСОБА_2 та адвоката Ткачук І.В., які підтримали свої апеляції, засуджену ОСОБА_3, яка частково підтримавши апеляцію свого захисника Ткачук І.В., просила вирок скасувати, спрямувавши справу на додаткове розслідування, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляцію прокурора слід задовольнити частково, а решту апеляцій залишити без задоволення.
Висновок суду про винуватість ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вчиненні ними злочинів, за які їх засуджено, базується на всебічно, повно і об'єктивно досліджених у судовому засіданні доказах, сукупності яких у вироку дана належна оцінка.
Так, про доведеність вини ОСОБА_2 у скоєнні крадіжки свідчать показання потерпілої ОСОБА_6, свідка ОСОБА_8, якому 1 серпня 2009 року у м. Калинівці ОСОБА_2, побачивши дільничного інспектора міліції, тайком передала гроші, протоколи огляду місця події, відтворення обстановки і обставин події, вилучення, явка з повинною самої засудженої та її зізнавальні показання в ході провадження у справі досудового слідства, які суд обґрунтовано взяв до уваги, визнавши їх правдивими, оскільки вони об'єктивно узгоджуються з іншими доказами.
Стосовно доводів апеляцій засудженої ОСОБА_2 та адвоката Ткачук І.В. в частині того, що засуджені, заволодіваючи коштами потерпілої ОСОБА_5, вчинили грабіж, то вони є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.
Зокрема, матеріалами справи достеменно встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3, вночі, проникнувши в будинок ОСОБА_5, яка є особою похилого віку, вчинили на неї саме напад, поєднаний з погрозою застосування небезпечного для життя насильства з метою заволодіння майном потерпілої.
Таким чином, дії ОСОБА_2 за ст. ст. 185 ч. 1, 187 ч. З КК України та ОСОБА_3 за ст. 185 ч. 2, 187 ч. З КК України судом кваліфіковані вірно, а покарання їм призначені як за кожен злочин окремо, так і за їх сукупністю, у відповідності з вимогами ст. 65 КК України і підстав вважати такі покарання надто м'якими немає.
Разом з тим, призначаючи ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю злочинів на підставі ст. 70 ч. 4 КК України, суд припустився помилки.
Відповідно до роз'яснень, які містяться у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановления вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно, а, отже, у посиланні на ст. 70 ч. 4 КК України потреби немає.
Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -
Апеляції засудженої ОСОБА_2 та адвоката Ткачук І.В. залишити без задоволення.
Апеляцію прокурора, який затвердив обвинувальний висновок, задовольнити частково.
Вирок Калинівського районного суду від ЗО червня 2010 року щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_3 змінити.

Вважати ОСОБА_3 засудженою за ст. ст. 185 ч. 2, 187 ч. З, 70 ч. 1 КК України до призначеного судом першої інстанції покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією половини належного їй майна, допустивши вирок Калинівського районного суду від 31 липня 2009 року щодо неї до самостійного виконання.

В решті вирок щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишити без зміни.

Судді: