Апеляційний суд Херсонської області
Справа № 11а-107/10 Головуючий в 1-й Інстанції
категорія ст. 115 ч. 1 кк україни романова м..ю.
Доповідач: сажинов В.В.
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 р. лютого місяця „02 дня

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2, ОСОБА_3
за участі прокурора ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
засудженого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_6 та апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на вирок Дніпровського районного суду м. Херсона від 03 серпня 2009 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком:

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженец ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України з середньою спеціальною освітою, не одружений, не працюючий, без визначеного місця проживання, раніше судимий: 1) 28.10.1988 року Суворовським районним судом м. Херсона за ст. ст. 141 ч. 1, 142 ч. 2, 117 ч. 3, 118 ч. 2, 42 КК України (в редакції 1960 року) на 8 років позбавлення волі; 2) 07.02.2000 року Суворовським районним судом м. Херсона за ст. 142 ч. 2 КК України (в редакції 1960 року) на 10 років позбавлення волі, звільнений 25.10.2006 року за відбуттям строку покарання, засуджений:

- за ст. 115 ч. 1 КК України на 12 років позбавлення волі;

- за ст. 187 ч. 2 КК України на 10 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно до позбавлення волі на 12 років в кримінально-виконавчій установі.

Засуджений утримується під вартою з 24 березня 2009 року.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_7 - 300 гривень матеріального збитку.

Вирішено питання про стягнення судових витрат та долю речових доказів.

Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винним і засуджений за злочини, вчинені ним за таких обставин.

1. ОСОБА_6 24 березня 2009 року близько 16.00 години, знаходячись у дворі будинку № 7 по вул. Джанкойській в м. Херсоні, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, на грунті особистих неприязних стосунків з ОСОБА_8, в результаті сварки, переслідуючи прямий умисел, направлений на позбавлення її життя, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання у вигляді смерті, наніс ОСОБА_8 декілька ударів ножем в область грудної клітини, в результаті чого натупила смерть потерпілої ОСОБА_8

2. Окрім того, ОСОБА_6 22 березня 2009 року близько 18.00 години, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1, раніше вчинивши розбій, переслідуючи прямий умисел, направлений на порушення права власності, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном, вчинив напад на ОСОБА_7, в результаті якого, із застосуванням фізичного насильства небезпечного для життя та здоровя, що виразилося в нанесенні удару рукою у груди та погрозою застосування ножа, заволодів майном ОСОБА_7 грошима на суму 300 гривень, після чого розпорядився грошима на власний розсуд.

У своїй апеляції засуджений ОСОБА_6 посилається на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок надмірної суворості. При цьому вказує, що суд призначив йому занадто сувору міру покарання не врахувавши обставини, які помякшують покарання, а саме: зявлення із зізнанням, повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також стан його здоровя. З урахуванням цих обставин просить застосувати до нього положення ст. 69 КК України та призначити більш мяке покарання, ніж передбачене законом.

У своїй апеляції прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, посилається на неправильне застосування судом кримінального закону та невідповідність призначеного судом покарання ступені тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок мякості. При цьому зазначає, що суд, призначаючи ОСОБА_6 покарання, передбачене санкцією ст. 187 ч. 2 КК України, не мотивуючи свого рішення, не призначив обовязкове додаткове покарання у вигляді конфіскації майна. У звязку з чим просить скасувати вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_6 та постановити новий вирок, за яким призначити йому покарання за ст. 115 ч. 1 КК України - 12 років позбавлення волі; за ст. 187 ч. 2 КК України - 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке йому належить. На підставі ст. 70 КК України, остаточно призначити покарання - 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке йому належить з поміщенням до кримінально-виконавчої установи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, прокурора, який підтримав апеляцію державного обвинувача і вважав, що апеляція засудженого не підлягає задоволенню, засудженого ОСОБА_6, який підтримав свою апеляцію та вважав апеляцію прокурора такою, що не підлягає задоволенню, потерпілу ОСОБА_5, яка підтримала апеляцію прокурора і вважала, що апеляція ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, останнє слово засудженого, у якому він просив про помякшення покарання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляцій, колегія суддів проходить до висновку, що апеляція ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, а апеляція прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Провина ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, за які він засуджений, при обставинах встановлених судом та викладених у вироку, підтверджується визнавальними показаннями самого засудженого, та не оспорюється ні ним, ні прокурором у апеляціях. Судом дії засудженого кваліфіковані за ст. ст. 115 ч. 1, 187 ч. 2 КК України правильно.

При призначенні основного покарання ОСОБА_6 суд першої інстанції врахував тяжкість вчинених ним злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжким та особливо тяжким злочинами, особу засудженого, який раніше двічі притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення тяжких корисливих злочинів, його негативну характеристику, а також обставини, що помякшують відповідальність, в тому числі і ті на які він посилається в своїй апеляції і на думку колегії суддів це покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, та є необхідне та достатнє для його виправлення і попередження нових злочинів.

Проте, як правильно зазначає прокурор у своїй апеляції, суд неправильно застосував кримінальний закон і не призначив додаткове покарання ОСОБА_6 у вигляді конфіскації майна.

Згідно змісту ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Санкція ч. 2 ст. 187 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років з конфіскацією майна. Тобто, в цьому випадку застосування додаткового покарання можливо лише при застосуванні вимог ст. 69 КК України. Суд першої інстанції, в порушення вимог ст. 65 КК України, призначив підсудному лише основне покарання у виді позбавлення волі, а додаткового покарання не призначив, своє рішення в цій частині не мотивував і вимоги ст. 69 КК України не застосував. При таких порушеннях норм матеріального права вирок суду в частині призначеного ОСОБА_6 покарання підлягає скасуванню.

З оглядом на викладене і керуючись ст. 378 КПК України, колегія суддів, -

З А С У Д И Л А:

Апеляцію засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, задовольнити.

Вирок Дніпровського районного суду м. Херсона від 03 серпня 2009 року відносно ОСОБА_6 в частині призначеного покарання -скасувати.

Призначити ОСОБА_6 покарання:

- за ст. 115 ч. 1 КК України - 12 років позбавлення волі;

- за ст. 187 ч. 2 КК України - 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно до позбавлення волі на 12 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, з поміщенням до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

В решті цей вирок залишити без зміни.

Вирок може бути оскаржений і на нього може бути внесене касаційне подання прокурором у місячний строк із моменту його проголошення, а засудженим із моменту отримання копії вироку у Верховний Суд України через апеляційний суд Херсонської області.

Головуючий:

Судді: