І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
2014 року серпня 15 дня Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, одноособово, під головуванням судді ОСОБА_1 ,
за секретаря ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
у підготовчому судовому засіданні в місті Дніпропетровськ у залі суду в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 1 2014 04 064 0002153, за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, народженого у м. Дніпропетровську, українця за національністю, з професійно-технічною освітою, неодруженого, бездітного, працюючого у ТОВ «Дніпрополімермаш», який постійно мешкає за зареєстрованим місцем проживання у АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 125 КК України,
20 травня 2014 року близько 20 год. 50 хв. у м. Дніпропетровську поблизу будинку на вулиці Чередниченко, 1, в обстановці словесної сварки з раніше незнайомим ОСОБА_4 Соклаков ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті міжнаціонального розбрату умисно завдав ногою один удар в область правої стопи потерпілого ОСОБА_4 , заподіявши легкі тілесні ушкодження у вигляді двох саден на тильній поверхні другого пальця правої стопи з незначними скороминущими наслідками.
Під час досудового розслідування підозрюваний уклав угоду про примирення з потерпілим від злочину за ч. 1 ст. 125 КК України. За змістом цієї угоди, що відповідає приписам ст. 471 КПК України, підозрюваний і потерпілий визнали істинність встановлених вище обставин відповідно до формулювання обвинувачення, висунутого в обвинувальному акті, та погодилися на призначення покарання, узгодженого сторонами угоди, у виді штрафу в сумі 510 гривень. Суд не вбачає в угоді взятих на себе обвинуваченим зобов`язань, які він, очевидно, не мав би можливості виконати.
Потерпілий та підозрюваний скріпили своїми підписами угоду 31 липня 2014 року в приміщенні Бабушкінського РВ Дніпропетровського МУ ГУМВС України в області, підтверджуючи свою обізнаність з обмеженнями в праві оскарження вироку внаслідок укладення цієї угоди та затвердження її судом, що передбачені ст.ст. 394, 424 КПК України. Підозрюваний письмово відмовився від свого права на допит свідків обвинувачення, від права на виклик свідків і подання доказів, що могли б свідчити на його користь, а також від права вимагати від прокурора і потерпілого доведення під час судового розгляду кожної обставини злочину, поставленої йому за вину, про що власноруч розписався в цій угоді. Взамін, потерпілий свідомо поступилася правом на зміну в подальшому розміру відшкодування шкоди і правом вимагати притягнення обвинуваченого до відповідальності за злочин інакше як відповідно до формулювання цього обвинувачення. Тобто, як вбачається з угоди, її сторони на свій розсуд, ґрунтуючись на взаємних поступках, вільно розпорядилися лише своїми матеріальними і процесуальними правами, що відповідає принципу диспозитивності за ч. 1 ст. 26 КПК України, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відсутність порушень прав, свобод чи інтересів сторін кримінального провадження або інших третіх осіб, яких умови цієї угоди не стосуються.
Обвинувачений і потерпілий в судовому засіданні пояснили суду, що угоду вони уклали добровільно без впливу будь-якої обставини, необумовленої в угоді. Клопотань про виклик для допиту осіб з приводу жорстокого чи нелюдського поводження, тощо, яке б порушило свободу від самовикриття, обвинувачений не заявив, стверджуючи про відсутність у нього скарг на органи досудового розслідування та прокурора. Потерпілий, в свою чергу, наполягав на досягненні домовленостей про справедливу сатисфакцію та дійсності примирення. Відповідно, суд переконався у судовому засіданні в добровільності укладення угоди і в досягненні примирення за відсутності, поза всяким розумним сумнівом, обґрунтованих підстав стверджувати про протилежне.
Як вбачається з витребуваних судом документів, на підставі яких укладена угода, за підсумками описаного судово-медичного дослідження експерт дійшов висновку № 1781е від 26.05.2014 (т. 1 а.с. 23-24) про виявлення у обстеженого ОСОБА_4 встановлених вище легких тілесних ушкоджень, які за часом утворення відповідають часу події злочину, на яку потерпілий вказав в усній заяві під протокол 20.05.2014 (т. 1 а.с. 2). Під час слідчого експерименту під протокол 16.07.2014 (т. 1 а.с. 77-79) уточнені показання ОСОБА_4 про ?механіку заподіяння йому цих тілесних ушкоджень від дій ОСОБА_4 , що узгоджуються з висновком експерта про їх характер і локалізацію. У рукоприкладстві до ОСОБА_4 і лихослів`ї ОСОБА_5 викриває пред`явлення свідку ОСОБА_7 і самому ОСОБА_4 для впізнання обвинуваченого під протокол від 22.07.2014 (том 1 а.с. 80-85).
Суд, оцінивши джерела добутих відомостей про об`єкт посягання, насідки злочину і про механіку їх утворення, за стійким внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному та всебічному дослідженні в судовому засіданні в сукупності обставин, визнаних учасниками судового провадження істинними, дійшов висновку про достатність належних і допустимих доказів для встановлення фактичних підстав для визнання ОСОБА_5 винуватості у скоєному, яке згідно з ст. 18 і ч. 2 ст.95 КПК України не викликає сумнівів у свободі самовикриття.
Умисні дії ОСОБА_5 , що виразилися у нанесенні легкого тілесного ушкодження, правильно сторонами угоди кваліфіковані злочином за ч. 1 ст. 125 КК України, щодо якого кримінальне провадження розпочате за п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України у формі приватного обвинувачення, в рамках якого допускається укладення угоди згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України з відшкодуванням шкоди потерпілому за правилами ст. 479 цього Кодексу.
Вивченням особи обвинуваченого з`ясовано, що ОСОБА_5 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно.
Таким чином, в укладеній угоді покарання узгоджене з врахуванням характеру і тяжкості обвинувачення, вчинення злочину на ґрунті міжнаціонального розбрату, що за п. 3 ч. 1 ст. 67 КК України обтяжує покарання та інших обставин на загальних засадах призначення покарання за ст.ст. 1, 65 цього Кодексу, чим визначається відповідність умов угоди інтересам суспільства в охороні прав і свобод людини та громадянина, у невідворотності справедливого покарання в міру своєї вини.
Суд, перевіривши законність угоди, за стійким внутрішнім переконанням вважає за можливе її затвердити з ухваленням цього вироку, оскільки в судовому засіданні не встановлені обставини, які тому перешкоджали б відповідно до ст. 474 КПК України.
Розв`язуючи питання про вид і міру покарання одночасно із затвердженням угоди про примирення, суд, керуючись правосвідомістю, з урахуванням ступеня тяжкості злочину та відомостей про особу винного в силу ч. 5 ст. 65 КК України знаходить за необхідне призначити узгоджене сторонами угоди покарання.
Керуючись ст.ст. 368, 475 КПК України,
Затвердити укладену ОСОБА_5 31 липня 2014 року угоду про примирення з ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 125 КК України під страхом скасування цього вироку протягом двох років давності притягнення до кримінальної відповідальності з призначенням судового розгляду в загальному порядку на випадок невиконання умов угоди.
ОСОБА_5 визнати винуватим за пред`явленим обвинуваченням у вчинені передбаченого за ч. 1 ст. 125 КК України умисного легкого тілесного ушкодження з призначенням узгодженого покарання у виді штрафу в сумі 510 (п`ятсот десять) гривень.
передані до камери схову речових доказів Бабушкінського РВ Дніпропетровського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області за квитанцією № 000251 два номерних знаки, палку, за квитанцією № 000289 дерев`яний предмет у виді залишку «нунчаку», знищити;
прапор Російської Федерації, переданий до камери схову речових доказів Бабушкінського РВ Дніпропетровського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області за квитанцією № 000251, повернути за належністю;
протоколи допитів свідків, очних ставок та інші документи про зафіксовані процесуальні дії, зберігати у кримінальній справі.
Вирок набирає законної сили із плином 30 днів, починаючи з наступного після його проголошення дня, протягом яких підлягає оскарженню до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська апеляційної скарги потерпілим і обвинуваченим з підстав порушення порядку розгляду угоди і призначення неузгодженого покарання, а так само прокурором виключно з підстав затвердження угоди, яка не підлягає укладенню в рамках цього кримінального провадження. Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору негайно.
Головуючий