Ухвала іменем україни 02 лютого 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,
розглянула в судовому засіданні кримінальну справу за касаційною скаргою заступника прокурора Одеської області на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 03 вересня 2015 року.

Зазначеним вироком
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с. Гайдари Чадир Лунгського району Р. Молдова, громадянина Молдови, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не має судимостей,
засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання.
В апеляційному порядку кримінальна справа не переглядалась.

Згідно з вироком суду ОСОБА_5 визнано винним та засуджено за те, що він 14 лютого2010 року, приблизно о 4.00 год. за попередньою змовою з двома особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, проникли до ломбарду « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого по пр-ту Григорівського Десанта № 28 в кв. № 72 в м. Южне Одеської області, звідки намагалися таємно викрасти майно, однак не змогли довести свій злочинний умисел до кінця, з причин, що не залежали від їх волі. Згідно акту інвентаризації від 13 лютого 2010 року в приміщенні ломбарду «Ломбард Синдикат-Плюс Гульцов і компанія» перебувало товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 326 859,96 грн.

Прокурор у касаційній скарзі порушує питання про скасування вироку районного суду у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону і про призначення нового розгляду в суді першої інстанції. На обґрунтування своїх вимог прокурор посилається на те, що суд, звільняючи ОСОБА_5 від відбування покарання, не звернув увагу на те, що останній вчинив тяжкий злочин, а тому до нього не можна було застосовувати Закон України «Про амністію у 2014 році».

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав доводи касаційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи й обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга прокурора підлягає задоволенню на таких підставах.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК, прокурором у касаційній скарзі не оскаржуються.
Щодо доводів прокурора у касаційнійскарзі про неправильне застосування кримінального закону, то вони є слушними і ґрунтуються на матеріалах справи.
Приймаючи рішення про звільнення ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році», суд послався на те, що ОСОБА_5 має неповнолітніх дітей ОСОБА_6 2005 року народження та ОСОБА_7 2011 року народження, щодо яких не позбавлений батьківських прав.
Однак, поза увагою суду залишилися вимоги ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році», згідно з якими, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 КК України.

ОСОБА_5 вчинив злочин, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, а тому амністія не може бути застосована до нього навіть за наявності неповнолітніх дітей.
За таких обставин, суд безпідставно звільнив ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, застосувавши закон який не підлягає застосуванню, як про це обґрунтовано зазначено в касаційній скарзі прокурора.
Наведене відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 398 КПК є неправильним застосуванням кримінального закону та є підставою для скасування ухвали суду.
При новому судовому розгляді справи щодо ОСОБА_5 слід виконати всі вимоги чинного законодавства та постановити законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись статтями 394396 КПК 1960 року, пунктами 11, 15 розділу ХI «Перехідні положення» КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а:
Касаційну скаргу прокурора задовольнити.
Вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 03 вересня 2015 року щодо ОСОБА_5 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3