Справа № 146/1069/13-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" липня 2013 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Ставнійчука В.С. .

при секретарі Самар Г.В.

з участю прокурора Конівця Д.А.

обвинувачених ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт Томашпіль обвинувальний акт з угодами про визнання винуватості в кримінальному провадженні №0000374 від 22.06.2013 року відносно обвинувачених ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, вдови, пенсіонерки по старості, жительки с. Марківка, вул. Леніна, 26 Томашпільського району Вінницької області, раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 191 КК України;

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_5, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_6, одруженої, працюючої учителем Марківської ЗОШ І-Ш ступеня, жительки с. Марківка, вул. Леніна, 45 Томашпільського району Вінницької області, раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 191 КК України;

В С Т А Н О В И В:

15 листопада 2012 року біля 12:00 години голова дільничної виборчої комісії виборчої дільниці №051115 окружної виборчої комісії з виборів народних депутатів України одномандатного округу №15 ОСОБА_2 та секретар цієї же комісії ОСОБА_1, перебуваючи в залі засідань Томашпільської районної державної адміністрації, розташованої на площі Ленінського комсомолу в смт. Томашпіль Томашпільського району Вінницької області, за попередньою змовою між собою, шляхом зловживання своїм службовим становищем, без проведення засідання членів дільничної виборчої комісії, незаконно, умисно, із корисливих спонукань, з метою особистого збагачення, винесли постанову №7 від 15 листопада 2012 року про нарахування та виплату одноразової грошової винагороди у розмірі 60 відсотків ОСОБА_2, 40 відсотків ОСОБА_1, після чого, з метою заволодіння чужим майном, яке їм не було ввірене, зловживаючи своїм службовим становищем, розподілили кошти у якості одноразової грошової винагороди у сумі 1331,91 грн. між собою. В подальшому на особистий рахунок ОСОБА_2 надійшли кошти у сумі 505,00 грн., а на рахунок ОСОБА_1 826,91 грн., якими вони розпорядилися на власний розсуд, заподіявши державі матеріальної шкоди на загальну суму 1331,91 грн.

Дії ОСОБА_1, ОСОБА_2 суд кваліфікує за ч.3 ст. 191 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

26.06.2013 р. між прокурором прокуратури Томашпільського району ОСОБА_3, якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000374, та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в порядку, передбаченому ст. ст.468, 469, 472 КПК України укладено угоди про визнання винуватості. Згідно з даними угодами прокурор та обвинувачені ОСОБА_1, ОСОБА_2 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинувачених ОСОБА_1, ОСОБА_2 за ст. 191 ч.3 КК України, обвинувачені ОСОБА_1, ОСОБА_2 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнали свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_1, ОСОБА_2 повинні понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме, ОСОБА_2 - у виді трьох років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов"язані з виборчим процесом строком на два роки, на підставі ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання з випробовуванням протягом іспитового строку на один рік і 6 місяців; ОСОБА_1 - у виді трьох років обмеження волі з позбавленням права обіймати посади пов"язані з виборчим процесом строком на два роки, на підставі ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання з випробовуванням протягом іспитового строку на один рік і 6 місяців та отримана згода обвинувачених на їх призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз'яснені обвинуваченим. Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даних угод дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить ці угоди затвердити і призначити обвинуваченим узгоджену в угодах міру покарання. Обвинувачені ОСОБА_1, ОСОБА_2 просять вказані угоди укладені з прокурором затвердити і призначити узгоджену в них міру покарання та інші передбачені угодою заходи. При цьому беззастережно визнали себе винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 ч.3 КК України, в обсязі підозри, дали згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатні реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов'язання та дали суду зізнавальні показання про обставини вчинення злочину, а саме, що у 2012 році під час виборчої кампанії по виборах народних депутатів України ОСОБА_2 була головою дільничної виборчої комісії виборчої дільниці №051115 окружної виборчої комісії з виборів народних депутатів України одномандатного округу №15, а ОСОБА_1 секретарем цієї комісії. 15.11.2012 року вони знаходилися на нараді, яка проводилася в залі засідань Томашпільської райдержадміністрації, де їм було повідомлено, що на дільничну виборчу комісію виділена одноразова грошова винагорода, яку необхідно розподілити між членами комісії. За попередньою домовленістю між собою, вони, без проведення засідання дільничної виборчої комісії виготовили постанову №7 від 15.11.2012 року про нарахування Трусь 60%, а Косюк 40% від одноразової грошової винагороди виділеної на дільницю і цю постанову передали в окружну виборчу комісію і в подальшому на їх рахунки були перераховані гроші: Трусь 505,00 грн., Косюк 826,91 грн. Заподіяну шкоду відшкодували в добровільному порядку. Суд, вислухавши думку учасників процесу, відповідно до ст.314 КПК України вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості, з наступних підстав. Так, відповідно до ст. ст.468,469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим. В даному випадку, вчинений ОСОБА_1, ОСОБА_2 злочин, передбачений ст. 191 ч.3 КК України відповідно до ст. 12 КК України кваліфікується як тяжкий злочин, від якого потерпілих не має. Суд переконався, що укладені між прокурором та обвинуваченими ОСОБА_1, ОСОБА_2 угоди є добровільними, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах. При цьому суд з'ясував, що ОСОБА_1, ОСОБА_2 повністю усвідомлюють зміст укладених з прокурором угод про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнають себе винуватими, цілком розуміють свої права, визначені ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даних угод, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки їх не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. При вирішені питання про затвердження угод про визнання винуватості, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особи обвинувачених, які повністю визнали вину і щиро розкаялися у вчиненому, сприяли розкриттю злочину, до кримінальної відповідальності притягуються вперше, що суд визнає обставинами, які пом"якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, обвинувачені визнали себе винуватими, дали згоду на застосування узгодженого виду покарання, угоди про визнання винуватості укладені між прокурором Конівцем Д.А. та обвинуваченими ОСОБА_1 і ОСОБА_2 відповідають вимогам КПК та КК України, суд уважає за можливе затвердити угоди про визнання винуватості ОСОБА_1, ОСОБА_2 і призначити їм покарання, яке визначено в угодах, а саме: ОСОБА_1 у виді трьох років обмеження волі з позбавленням права обіймати посади пов"язані з виборчим процесом строком на два роки, на підставі ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання з випробовуванням протягом іспитового строку на один рік і 6 місяців; ОСОБА_2 - у виді трьох років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов"язані з виборчим процесом строком на два роки, на підставі ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання з випробовуванням протягом іспитового строку на один рік і 6 місяців. Судових витрат по справі не має. Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 376, 468, 469, 475 КПК України, ст. 65 КК України, суд -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26 червня 2013 року між прокурором прокуратури Томашпільського району ОСОБА_3 та обвинуваченими ОСОБА_1, ОСОБА_2 у кримінальному провадженні № 0000374. ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 191 КК України та призначити їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 26 червня 2013 року покарання у виді трьох років обмеження волі з позбавленням права обіймати посади пов"язані з виборчим процесом строком на два роки, на підставі ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання з випробовуванням протягом іспитового строку на один рік і 6 місяців. ОСОБА_2 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 191 КК України та призначити їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 26 червня 2013 року покарання у виді трьох років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов"язані з виборчим процесом строком на два роки, на підставі ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання з випробовуванням протягом іспитового строку на один рік і 6 місяців. Запобіжні заходи відносно ОСОБА_1, ОСОБА_2 не обиралися. Вирок може бути оскаржений обвинуваченими, прокурором виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України. Роз'яснити ОСОБА_1, ОСОБА_2, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом. Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений. Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку обвинуваченими, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без їх згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК України, в тому числі не роз'яснення їм наслідків укладення угоди. Прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя: В.С. Ставнійчук