Справа № 681/1118/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" листопада 2015 р.

Полонський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарях судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченої, її захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полонне матеріали кримінального провадження № 0000242 від 25.05.2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженки та жительки АДРЕСА_1 , освіта середня, громадянки України, вдови, пенсіонерки, раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.297, ч.3 ст 297 КК України, -

встановив:

ОСОБА_8 24 травня 2015 року будучи на сільському цвинтарі, що знаходиться в с. Червоне, Полонського району, із мотиву небажання, що покійний ОСОБА_9 , який покінчив своє життя самогубством, похований поруч з її чоловіком ОСОБА_10 , витягнула з могили ОСОБА_9 металевий хрест, який викинула поруч, розкидала вінки, котрі знаходились на цій могилі.

Такими діями обвинувачена вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 297 КК України наруга над могилою.

30 травня 2015 року приблизно о 05 годині ОСОБА_8 прийшла на вказаний сільський цвинтар де з аналогічного мотиву повторно витягнула з могили ОСОБА_9 металевий хрест, який викинула за огорожу кладовища, розкидала вінки, які знаходились на могилі, та розкопала лопатою насип землі на могилі.

Зазначеними діями обвинувачена вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст. 297 КК України наруга над могилою, вчинена повторно.

Наведені та встановлені судом обставини підтверджуються такими доказами.

Показаннями ОСОБА_8 яка свою вину у інкримінованих їй злочинах визнала частково, пояснила, що вона дійсно вночі 24 травня 2015 року на сільському цвинтарі вказаними вище діями вчинила наругу над могилою ОСОБА_9 через те, що останній похований поруч з її чоловіком ОСОБА_10 . Разом з тим, заперечила свою причетність та участь у нарузі над зазначеною могилою, що мало місце 30 травня 2015 року.

Показаннями потерпілої ОСОБА_6 котра зазначила, що 24 та 30 травня цього року мала місце наруга над могилою її сина ОСОБА_9 , який покінчив своє життя самогубством та похований на кладовищі в с. Червоне поряд з могилою чоловіка обвинуваченої.

Показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які пояснили, що 24 та 30 травня 2015 року над могилою їхнього брата ОСОБА_9 вчинена наруга, про що було повідомлено в міліцію, а пізніше дізнались, що наругу здійснила ОСОБА_8 , яка при розмовах з нею визнавала свою причетність до таких подій.

Показаннями свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , котрі вказали, що після поховання ОСОБА_9 до них зверталась обвинувачена, яка висловлювала претензії з приводу того, що вони не повідомили її про захоронення ОСОБА_9 поруч з могилою її чоловіка. При цьому свідок ОСОБА_14 зазначила, що ОСОБА_8 розповідала про здійснення нею наруги над могилою ОСОБА_9 , що мало місце 24 травня цього року.

Показаннями свідка ОСОБА_15 котрий розповів, що 30 травня 2015 року він приблизно о 5 годині на велосипеді проїздив біля кладовища в с. Червоне, та бачив як ОСОБА_8 виходила із цвинтаря з лопатою, а після цього помітив, що могила в якій похований ОСОБА_9 розкопана, на ній були відсутні хрест та вінки.

Показаннями свідка ОСОБА_16 який пояснив, що він на прохання обвинуваченої передав для ОСОБА_17 листа.

Показаннями свідка ОСОБА_18 , яка пояснила, що 30 травня 2015 року для неї вранці зателефонував син ОСОБА_15 , котрий повідомив її про те, що він щойно бачив як ОСОБА_8 виходила із кладовища з лопатою, після чого вона про даний факт по телефону розповіла для ОСОБА_6 . Також даний свідок зазначила, що після вказаних подій ОСОБА_8 передала для її свекрухи ОСОБА_17 листа, якого вона особисто читала.

Даними згаданого листа, написаного власноручно обвинуваченою, зміст якого свідчить, що ОСОБА_8 вкрай незадоволена захороненням ОСОБА_9 біля могили її чоловіка, виражала з цього приводу погрози, та зокрема вказувала, дослівно «…Я не дам їм спокою це ще не кінець що я робила.»

Даними протоколів огляду місць події які вказують на те, що 24 та 30 травня 2015 року з могили ОСОБА_9 знято хрест, вінки, розгорнуто насип.

За даними свідоцтва про смерть та довідки про причину смерті ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , причина повішення.

Суд не вважає за можливе задовольнити клопотання захисника ОСОБА_7 про визнання недопустимим доказу, а саме показання свідка ОСОБА_15 , із мотивів, що цей свідок є родичем для ОСОБА_6 , а тому він дав свідчення, які не відповідають дійсності.

Підстави для визнання недопустимості доказів визначені у ст. 87 КПК України, яка не передбачає, що в разі родинних відносин між потерпілою та свідком, показання останнього, як про це зазначає захисник, мають визнаватись недопустимими.

Суд не приймає до уваги позицію обвинуваченої про те, що 30.05.2015 року вона не вчиняла наруги над могилою ОСОБА_9 .

Сукупність наведених вище доказів, а також наявність у ОСОБА_8 мотиву, вчинення нею у аналогічний спосіб що й 24.05.2015 року дій по нарузі над могилою, на думку суду, достовірно свідчать, що 30.05.2015 року саме обвинувачена повторно скоїла наругу над могилою ОСОБА_9 .

Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених обвинуваченою злочинів, мотиви і причини їх скоєння, дані про її особу, сімейний та матеріальний стан.

Обтяжуючих покарання обставин у діях ОСОБА_8 судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання суд визнає вчинення кримінальних правопорушень у похилому віці.

Приймаючи до уваги наведені обставини суд вважає, що обвинуваченій має бути призначене остаточне покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів таке, що не пов`язане з реальним позбавленням волі, зокрема із застосуванням ст. 75 КК України.

По справі потерпілою заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_8 500 грн. майнової та 20 тисяч грн. моральної шкоди завданої злочинами.

Даний позов підлягає задоволенню частково.

На обґрунтування вимог щодо стягнення майнової шкоди ОСОБА_19 надала суду накладну від 01 травня 2015 року про придбання нею труни, хреста, та двох вінків.

Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні, обвинувачена вчиняючи наругу над могилою, не пошкодила хрест, та вінки, а лише прибрала їх з могили. Дані речі потерпілою були поставлені на попереднє місце, а тому як такої майнової шкоди позивачці не завдано, а відтак позов в цій частині не може бути задоволено.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями, чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

За положеннями пункту 2 частини 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Суд вважає, що вчинення ОСОБА_8 наруги над могилою ОСОБА_9 спричинили для позивачки душевні страждання, а тому вона має право на відшкодування моральної шкоди.

Визначаючи розмір грошового відшкодування такої шкоди суд враховує характер правопорушення, глибину душевних страждань, яких зазнала потерпіла, ступінь вини обвинуваченої, а також інші обставини, які мають істотне значення, та виходячи при цьому із вимог розумності і справедливості.

Керуючись наведеним, ст. 100, 370, 374 КПК України суд,-

ухвалив:

ОСОБА_8 визнати винною та призначити покарання:

за частиною 1 статті 297 КК України штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.;

за частиною 3 статті 297 КК України чотири роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити обвинуваченій покарання - ЧОТИРИ роки позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від призначеного покарання якщо вона протягом іспитового строку в ОДИН рік не вчинить нового злочину.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 5000 (п`ять тисяч) грн. на відшкодування завданої злочинами моральної шкоди.

В решті вимог позову відмовити.

Речовий доказ лист на аркуші формату А-4 залишити в матеріалах кримінальної справи.

На вирок суду обвинуваченою, її захисником, прокурором, потерпілою може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області через Полонський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченою з моменту вручення копії вироку.

Копії вироку обвинуваченій та прокурору вручити негайно після його проголошення.

Суддя: