Справа № 1 -726 /10 р.
ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2010 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд. м. Миколаєва в складі:

головуючого по справі судді - Олефір М.В.,

при секретарі судового засідання - Семеновій О.О.,

з участю прокурора - Коншиної Н.В.,

захисника - ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:

1.05 вересня 2003 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ст. 185 ч.3 КК України до позбавлення волі на 2 роки з іспитовим строком на 3 роки;

2.14 лютого 2006 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ст. 186 ч.2, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі - звільнений 07 травня 2010 року за відбуттям строку покарання; в злочині передбаченому ст. 289 ч.2 КК України,

ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_6 Поздовжня, 52, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_7, не працюючої, не одруженої, раніше не судимої, в злочині передбаченому ст. 289 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

13 червня 2010 року, близько 03 год. 00 хв. ОСОБА_2, знаходячись в стані

алкогольного спяніння, за попередньою змовою з ОСОБА_3, діючи повторно,

знаходячись в дворі будинку № 52 по вул. 11-та Поздовжня в м. Миколаєві, з метою

покататись, незаконно заволоділи автомобілем марки «Москвич 412» державний

номерний знак НОМЕР_1 вартістю 25000 гривень, що належить ОСОБА_4 Після чого на вказаному автомобілі з місця події зникли. Але на перехресті вул. ОСОБА_5 та вул. 10-та Поздовжня в м. Миколаєві були затримані працівниками ДПС УДАІ.

Автомобіль був вилучений та повернутий власнику, реальна шкода не завдана.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину у предявленому

обвинуваченні не визнав, суду пояснив, що після спільного розлиття спиртних напої з

ОСОБА_3 12 червня 2010 року вони пішли спати, але близько 02 год. 00 хв. 13 червня 2010 року його розбудила ОСОБА_3 та запропонувала покататись на автомобілі, який стояв у їх дворі, що належав її сусідам. Викотивши автомобіль з двору вони завели та проїхавши кілька кварталів на ньому і зупинили автомобіль.

Після цього до них підійшли працівники міліції, та встановивши, що вони знаходяться в стані спяніння та не мають ніяких документів - автомобіль забрали на штраф майданчик. Умислу навикрадення автомобіля у нього не було.

Підсудна ОСОБА_3 вину в предявленому обвинуваченні визнала повністю, суду пояснила, що вона запропонувала ОСОБА_2 покататись на автомобілі, що належить її сусідам, так як думала, що її сусіди про те, що вони брали автомобіль не довідаються. Про те, що автомобіль належав її сусідам ОСОБА_2 знав.

Суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_2 та ОСОБА_3, підтверджується показами потерпілої ОСОБА_4, яка в суді показала, що вони з чоловіком ставили автомобіль на подвірї ОСОБА_3 з їх дозволу. Право на керування їм вони не давали.

Після пропажі автомобіля ОСОБА_3, їм нічого не повідомила. Вона з заявою

звернулася до міліції, після чого їй був повернутий автомобіль.

Та письмовими доказами:

Технічним паспортом на автомобіль марки «Москвич 412» державний

номерний знак НОМЕР_2 /а.с. З/, відповідно до якого власником транспортного засобу являється ОСОБА_4;

Протоколом огляду автомобіля від 23 червня 2010 року /а.с. 16/ та фототаблицями до нього /а.с.17-19/, відповідно до якого в присутності понятих оглянуто автомобіль НОМЕР_3 та будь яких пошкоджень автомобіля не виявлено;

Розпискою потерпілої /а.с.51/, відповідно до якої вона отримала від

працівників міліції викрадений у неї автомобіль.

А тому суд вважає, що дії ОСОБА_2 та ОСОБА_3 органами досудового

слідства кваліфіковані вірно за ст.289 ч.2 КК України, так як вони незаконно заволоділи

транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб, а ОСОБА_2

повторно, тому по даній статті вони і повинні нести кримінальну відповідальність.

Доводи підсудного ОСОБА_2 та його захисника, суд не може взяти до уваги, оскільки вони спростовані доказами які наведені вище.

При призначенні підсудному ОСОБА_2 покарання, суд вважає, що ним скоєно злочин, що відноситься до категорії тяжких, за місцем проживання він характеризується негативно, вчинив новий злочин маючи непогашену та не зняту у встановленому законом порядку судимість.

Обставин, що помякшує покарання, не встановлено.

Враховуючи обставину, що обтяжує покарання, а саме: вчинення злочину в стані

алкогольного спяніння.

При призначенні підсудній ОСОБА_3 покарання, суд враховує, що нею скоєно

злочин, що відноситься до категорії тяжких, за місцем проживання вона

характеризується виключно з позитивної сторони, раніше не судима.

Враховуючи сукупність обставин, що помякшують покарання, а саме: розкаяння у

вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування завданої

матеріальної шкоди.

Враховуючи обставину, що обтяжує покарання, а саме: вчинення злочину в стані

алкогольного спяніння.

Тому суд вважає необхідним призначити покарання ОСОБА_2 у виді

позбавлення волі без конфіскації майна, т.я. вважає неможливим його виправлення та

попередження скоєння нових злочинів без ізоляції від суспільства.

ОСОБА_3 можливо призначити покарання з застосуванням ст.ст. 75 та 76 КК

України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винними у вчиненні злочину

передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України та призначити йому покарання по даній статті -

пять років позбавлення волі без конфіскації майна.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити без змін - утримання під вартою, зарахувавши в строк відбування покарання знаходження під вартою з 23.06.2010 року.

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочину передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України та призначити їй покарання по даній статті - пять років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного

покарання з іспитовим строком на два роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти обовязок на ОСОБА_3 періодично

зявлятися для реєстрації в органи КВІ.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 у виді підписки про невиїзд залишити до

вступу вироку в закону силу.

Вирок суду може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду в 15 діб з дня його проголошення.

Головуючий по справі суддя: М.В. ОЛЕФІР