ун. № 759/667/15-к
пр. № 1-кп/759/155/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 вересня 2015 року Святошинський районний суд м.Києва

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

з участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №0010478, відносно обвинувачених

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженки м.Києва, українки, громадянки України, з

середьною освітою, одруженої, не працюючої, зареєстрованої

та проживаючої в АДРЕСА_1 ,

раніше згідно ст. 89 КК України не судимої;

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

уродженки м.Києва, українки, громадянки України, з

середьною освітою, не одруженої, не працюючої,

зареєстрованої та проживаючої в

АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України,-

встановив:

Обвинувачена ОСОБА_10 22.11.2014 року, приблизно о 14 год. 50 хв., за попередньою змовою з обвинуваченою ОСОБА_11 , знаходячись в кафе гіпермаркету Епіцентр, розташованому по вул.Берковецькій, 6-В в м. Києві, таємно викрали чуже майно, яке належить потерпілому ОСОБА_9 .

Так, обвинувачена ОСОБА_10 разом з обвинуваченою ОСОБА_11 , 22.11.2014 року, у невстановлений слідством час, з метою скоєння крадіжки чужого майна, вступивши між собою в попередню злочинну змову, прибули до гіпермаркету Епіцентр, розташованого по вул.Берковецькій, 6-В в м.Києві.

Перебуваючи в кафе вказаного гіпермаркету, обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 побачили, що за столом сидить потерпілий ОСОБА_9 , а на стільці, що стояв поряд зі столом, висить його чоловіча сумка, з якої вони вирішили скоїти крадіжку.

Продовжуючи знаходитись в кафе вказаного гіпермаркету та, скориставшись тим, що за їх діями ніхто з оточуючих не спостерігає, реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , 22.11.2014 року, приблизно о 14 год. 50 хв., підійшли та сіли за стіл, що розташований поруч зі столом, за яким сидів потерпілий ОСОБА_9 , позаду нього і, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, із сумки потерпілого ОСОБА_9 , таємно викрали його майно, а саме грошові кошти в сумі 15900 грн., при цьому обвинувачена ОСОБА_10 рукою дістала гроші із сумки потерпілого ОСОБА_9 та передала їх ОСОБА_11 , яка поклала їх до своєї сумки.

З викраденим майном обвинувачені ОСОБА_10 і ОСОБА_11 з місця скоєння злочину зникли, однак згодом були затримані працівниками міліції.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_10 свою винність в скоєнні інкримінованого їй складу злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України не визнала та показала суду, що 22.11.2014 року вона разом зі своєю подругою ОСОБА_11 , проїжджаючи повз Епіцентр, приблизно о 12 год.,заїхали до кафе, яке знаходиться в Епіцентрі, пообідати. Пообідавши, вони направились до виходу з ОСОБА_12 , і коли підходили до автомобіля, до них підійшли працівники міліції, посадили їх до різних автомобілів, де тримали 2-3 год., перевіряли вміст сумки, нічого не пояснюючи, відвезли їх у Святошинське РУ ГУ МВС УКраїни в м.Києві. Вона не звернула увагу, де саме у кафе сидів потерпілий і грошей в нього не викрадала.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_11 свою винність в скоєнні інкримінованого їй складу злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України не визнала та показала суду, що 22.11.2014 року, приблизно о 12 год., вони разом з ОСОБА_10 , проїжджали повз Епіцентр, заїхали пообідати, пообідавши стали виходити з магазину і на них налетіла охорона та посадили їх в машини. У неї в руках була сумка, яку спочатку вилучили на вулиці біля автомобілю, а потім повернули. Хто саме вилучав сумку та, що з нею робили, вона не бачила. Потім її завели в кімнату охорони, де при понятих дістали з її сумки гроші, яких у неї до того не було, яка саме була сума вона не пам`ятає. При собі вона мала невелику суму грошей, косметику, особисті речі і телефон. У потерілого вона грошей не викрадала.
Незважаючи на невизнання обвинуваченими ОСОБА_10 та ОСОБА_11 своєї вини, їх вина в скоєнні інкримінованого їм складу злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України повністю підтверджується зібраними по справі доказами, які узгоджуються в деталях між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй достовірності і допустимості, а саме:
- показами потерпілого ОСОБА_13 про те, що 22.11.2015 року він сидів за столиком в кафе, яке знаходиться в Епіцентрі та пив чай, з собою у нього була сумка, яку він повісив на стілець, а зверху неї повісив куртку. Через деякий час до нього підійшов чоловік і запитав чи нічого у нього не пропало і попросив перевірити вміст сумки та кишень. Повернувшись до сумки, він виявив, що замок сумки був відкритий, хоча він добре пам`ятає, що сумка була закрита на замок. Перевіривши вміст сумки, він виявив, що не вистачає грошових коштів в сумі приблизно 15700 грн, які були в двох пачках, одна пачка зникла зовсім, а в іншій не вистачало купюр. Точної суми викрадених грошей він уже не пам"ятає за спливом часу. Він бачив, що позаду нього у кафе сиділи жінки, але не звернув на них увагу. Чоловік, що до нього підійшов, сказав йому викликати міліцію, коли приїхала міліція, він написав заяву. Були затримані дві жінки, як пізніше стало відомо ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , їх завели до кімнати охорони, де у ОСОБА_11 були вилучені викрадені у нього гроші, вона навіть вибачилась перед ним. Він був доставлений до райвідділку міліції разом з обвинуваченими.Викрадені у нього гроші належали йому, працівники міліції йому повернули їх, матеріальних претензій до обвинувачених він не має, цивільний позов не заявляв;
- показами свідка ОСОБА_14 про те, що в листопаді 2014 року, десь о 12 год., точної дати він не пам"ятає, він разом зі своїм колегою ОСОБА_15 , знаходячись в приміщенні гіпермаркету Епіцентр звернули увагу на обвинувачених, які зайшли до кафе гіпермаркету, оскільки вони підозріло себе вели, постійно змінювали столики та нічого не замовляли. Вони стали за ними спостерігати через скло кафе. За одним із столиків сидів чоловік, пив чай, його речі та куртка висіли позаду нього на стільці. Обвинувачені підсіли за сусідній з потерпілим столик і почали змінювати місце розташування стільців, начебто за для того, щоб сісти у потерпілого за спиною. Сіли вони за столик на відстані менше витягнутої руки до речей потерпілого та також повісили свої куртки на спинки стільців. Впевнившись в тому, що потерпілий за ними не спостерігає, ОСОБА_10 рукою проникла до сумки потерпілого, звідки витягла пакунок грошей, який передала ОСОБА_11 , яка поклала його до своєї сумки, після чого вони встали та вийшли через бокові двері. Тоді він, (свідок ОСОБА_14 ), підійшов до потерпілого та попросив його перевірити вміст сумки та кишень, потерпілий побачив, що замок в сумці відчинений і не вистачає близько 16 000 грн., він йому сказав викликати міліцію. Обвинувачені були затримані його колегою ОСОБА_15 на стоянці автомобілів, а по приїзду працівників міліції вони були запрошені до кімнати охорони, де в присутності двох понятих у обвинуваченої ОСОБА_11 з її сумки були вилучені гроші, викрадені у потерпілого ОСОБА_9 ;
- показами свідка ОСОБА_15 про те, що коли саме відбувались ці події він не пам`ятає, бо пройшло багато часу, приблизно в обідню перерву до кафе, яке знаходиться в приміщенні гіпермаркету Епіцентр, зайшли дві підозрілі жінки, які пересідали з місця на місце і, в решті решт, сіли поблизу потерпілого, після чого обвинувачена ОСОБА_10 непомітно проникла лівою рукою в сумку потерпілого, звідки дістала пакунок грошей та передала його ОСОБА_11 , він спостерігав за цим через скло у вітрині на відстані, приблизно, 4-5 метрів від них. Після вчинення крадіжки, вони швидко покинули кафе, оглядаючись при цьому, чи ніхто за ними не слідкує. Затримані вони були на автомобільній парковці. Гроші були вилучені з сумки ОСОБА_11 працівниками міліції, він при цьому присутнім не був;
- протоколом огляду місця події від 22.11.2014 року та фототаблицями до нього, згідно якого в службовому кабінеті гіпермаркету «Епіцентр К», по вул. Берковецькій,6-В в м.Києві, у ОСОБА_11 з жіночої сумки було вилучено грошові кошти, без гаманця, між якими знаходилась паперова стрічка для упаковки грошей, на якій зазначено «Банкноти національного банку» - 100 аркушів по 100 грн., сума 10 000 грн.; купюра номіналом 2 грн. 2 шт.;купюра номіналом 10 грн. 1 шт.; купюра номіналом 50 грн. 1 шт.; купюра номіналом 1 грн. 1 шт.; купюра номіналом 100 грн. 59 шт., а всього вилучено грошових коштів в сумі 15965 грн та жіноча сумка (а.с. 71-90);
- показами свідка ОСОБА_16 про те, що вона була запрошена понятою при огляді місця події, де в її присутності з сумки ОСОБА_11 були вилучені грошові кошти, яка саме сума вона не пам`ятає, про що був складений протокол, який вона підписала. ОСОБА_10 при цьому присутньою не була, ОСОБА_11 пояснень не надавала.
Всі вищевказані докази суд визнає належними, допустимими, та достовірними доказами, а їх сукупність такою, що з усією достатністю доводить винність обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в скоєнні інкримінованого їм складу злочину і спростовує їх захисну версію про те, що вони не вчиняли інкримінований їм злочин.
Таким чином, суд, дослідивши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, приходить до висновку, що винність обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України доведена повністю і кваліфікація їх дій за ст. 185 ч.2 КК України є правильною, так як вони за попередньою змовою групою осіб вчинили таємне викрадення чужого майна, що належить потерпілому ОСОБА_9 .

При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 згідно з вимогами ст.ст. 50 та 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, який згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, невизнання обвинуваченими своєї вини, дані про їх особи, які раніше не судимі, за місцем проживання характеризуються позитивно, обвинувачена ОСОБА_10 на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, обвинувачена ОСОБА_11 перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом з 15.02.2010 року з діагнозом розлади психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів синдром залежності, стан їх здоров"я і вважає за необхідне призначити їм покарання, яке є справедливим, а також необхідним та достатнім для їх виправлення та попередження вчинення нових злочинів, у вигляді позбавлення волі із застосуваням ст. 75 КК України, так як вважає, що вони можуть бути виправлені та перевиховані без ізоляції від суспільства.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-376, 395 КПК України, суд , -

З А С У Д И В :

ОСОБА_10 та ОСОБА_11 визнати винними в скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України та призначити їм покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі кожній.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від відбуття покарання з випробуванням, строком на 1 рік 6 місяців кожну.

В силу ст. 76 КК України зобовязати засуджених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично зявлятись на реєстрацію до кримінально- виконавчої інспекції.

Речовий доказ по справі грошові кошти в сумі 15900 грн., передані під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_9 , залишити потерпілому ОСОБА_9 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м.Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1