печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

Іменем України

11 грудня 2013 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва Медушевська А.О., при секретарі Крохмальовій Я.Е., за участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві провадження за скаргою захисника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на бездіяльність старшого слідчого першого відділу прокуратури м. Києва Козюри Р.О. та прокурора відділу прокуратури м. Києва Яценка В., яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов'язати вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Захисник ОСОБА_1 в інтересах підозрюваного ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаною скаргою.

В обґрунтування доводів скарги посилається на те, що він 16.10.2013 року звернувся до Генеральної прокуратури України з заявою про вчинення кримінального правопорушення слідчим суддею Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_3, за кваліфікуючими ознаками вчиненого злочину, передбаченого ст. ст. 364, 375 КК України.

З Генеральної прокуратури України він отримав відповідь за підписом начальника першого наглядового відділу Головного управління наглядової діяльності Кухарчука І. від 18.10.2013 року про направлення заяви заступнику прокурора м.Києва Софієву С.О. для організації її розгляду.

17.11.2013 року з прокуратури м. Києва він отримав відповідь за підписом старшого слідчого першого слідчого відділу прокуратури м. Києва Козюри P.O. від 04.11.2013 року і відповідними роз'ясненнями чинного законодавства України, з якої вбачається, що відомості по його заяві до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесено.

19.11.2013 року з прокуратури м. Києва за підписом прокурора відділу прокуратури м. Києва Яценка В. від 06.11.2013 року він отримав відповідь, що заява щодо неправомірних дій працівників Голосіївського районного суду м. Києва до ЄРДР не внесено.

Вважає, що вищезазначені рішення не відповідають вимогам КПК України.

В судовому засіданні заявник, доводи та вимоги скарги підтримав з підстав, викладених в скарзі, просив її задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив.

Вивчивши скаргу, заслухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали провадження, приходжу до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що до Генеральної прокуратури України звернувся захисник ОСОБА_1 в інтересах підозрюваного ОСОБА_2 з заявою від 16.10.2013 про вчинення на його думку кримінального правопорушення слідчим суддею Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_3, за кваліфікуючими ознаками вчиненого злочину, передбаченого ст. ст. 364, 375 КК України.

Супровідним листом від 18.10.2013 за № 06/1-р Генеральною прокуратурою України заяву від 16.10.2013 направлено до прокуратури м. Києва, для організації розгляду, про що повідомлено заявника.

Листом старший слідчий першого СВ прокуратури м. Києва Р.Козюра від 04.11.2013 за № 17/1/1-15745-13 повідомив ОСОБА_1 про відсутність підстав для внесення відомостей по заяві в ЄРДР щодо слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_3, оскільки остання не містить необхідних обставин, які б достовірно свідчили про наявність ознак кримінального правопорушення.

Листом за підписом прокурора відділу прокурори м. Києва В.Яценко від 06.11.2013 року за № 06/4-16085-13 з посиланням на ст. 11 КК України, ст. 214 КПК України повідомив ОСОБА_1 про відсутність підстав для внесення відомостей по заяві в ЄРДР відомостей щодо дій працівників Голосіївського районного суду м. Києва, оскільки остання не містить необхідних обставин, які б достовірно свідчили про наявність ознак кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов'язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Таким чином, реєстрації в ЄРДР підлягають лише ті заяви чи повідомленні, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин, окрім наведення тієї чи іншої статті кримінального закону, є обов'язкова наявність в таких заявах або повідомленнях об'єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов'язково внесені до ЄРДР.

Вищевказаних даних, які в свідчили про реальність події злочинів і були б достатніми для висновку про їх вчинення за викладених заявником обставин, в заяві не вбачається, а тому вона за своїм змістом та суттю не є повідомленням про злочин.

В цілому зміст заяв зводиться лише до наведення переліку статей кримінального закону, суб'єктивного трактування ОСОБА_1 дій судді при здійсненні правосуддя, власних міркувань щодо непогодження з процесуальними рішеннями суддями.

Разом з тим, чинне законодавство дає можливість громадянину повною мірою реалізувати своє право на оскарження судового рішення та дій судді під час здійснення правосуддя.

Консультативна рада європейських суддів щодо якості судових рішень підкреслює, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах, на що кожен громадянин має невід'ємне право ( п.57 Висновку № 11 за 2008 рік).

Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суддів, вчинених при розгляді конкретної справи не може перевірятись за межами передбаченого законом процесуального порядку.

Наряду з цим, виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством ( п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 р. № 8 «Про незалежність судової влади»).

Таким чином, намагання зробити це в конкретній справі шляхом подання зави про злочин може вказувати на протиправне втручання у здійснення правосуддя й посягання на процесуальну незалежність суддів ( стаття 126 та 120 Конституції України).

Зважаючи на викладене, відсутні підстави для внесення відомостей по заяві ОСОБА_1 до ЄРДР, а відтак у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307,309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги захисника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на бездіяльність старшого слідчого першого відділу прокуратури м. Києва Козюри Р.О. та прокурора відділу прокуратури м. Києва Яценка В., яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов'язати вчинити дії, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя А.О.Медушевська