Справа № 572/382/16-к

У Х В А Л А

01 лютого 2016 року

Сарненський районний суд Рівненської області:

Слідчий суддя - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши в залі суду в м.Сарни в судовому засіданні скаргу представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на рішення слідчого про закриття кримінального провадження, заслухавши пояснення представника потерпілого, прокурора, перевіривши надані матеріали скарги, -

В С Т А Н О В И В :

Представник потерпілого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 в порядку ст.303 КПК України звернувся із скаргою на постанову слідчого СВ Сарненського РВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 05.11.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, в обґрунтування якої посилається на те, що дане процесуальне рішення суперечить вимогам КПК України, оскільки слідчим при проведенні досудового розслідування кримінального провадження №0000905 від 11.09.2015 року не з`ясовані в повному обсязі обставини спричинення умисних тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 , ОСОБА_7 20.07.2015 року біля магазину в с.Тріскині Сарненського району, зокрема не проведені слідчі дії по збиранню доказів наявності в діях ОСОБА_6 ознак злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, щодо якого постановою Сарненського районного суду від 09.09.2015 року закрите провадження за ст.173 КУпАП по факту спричинення потерпілому тілесних ушкоджень в громадському місці, так як діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 КК України, однак слідчий мотивом для закриття кримінального провадження вважає малозначність діяння та відсутність ознаки спричинення потерпілому шкоди внаслідок дій ОСОБА_6 , що суперечить кваліфікації кримінального правопорушення, в зв`язку з чим висновки слідчого про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, є передчасними, а тому просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження як незаконну.

Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_3 звернувся до Сарненського РВ УМВС України в Рівненській області із заявою про вчинення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 20.07.2015 року злочину по факту нанесення йому тілесних ушкоджень, в зв`язку з чим до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.09.2015 року внесені відомості у кримінальному провадженні №0000905 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Постановою слідчого СВ Сарненського РВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_5 від 05.11.2015 року закрите кримінальне провадження №0000905 від 11.09.2015 року у зв"язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, так як факт спричинення легких тілесних ушкоджень потерпілому є малозначним і дії не завдали будь-якої шкоди ОСОБА_3 .

Згідно ч.1,ч.2 ст.110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Відповідно до положень ч.5 ст.110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Судом з`ясовано, що в порушення вимог ч.5 ст.110 КПК України оспорювана постанова про закриття кримінального провадження слідчим не вмотивована, оскільки у мотивувальній частині викладені не відомості про кримінальне правопорушення, які внесені до ЄРДР, а констатований факт вчинення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 кримінального правопорушення 20.07.2015 року щодо особи ОСОБА_3 з викладенням короткого змісту обставин кримінального правопорушення та його правової кваліфікації, що доводить їх участь у вчиненні злочину, однак в подальшому слідчий робить висновок про недоведеність їх участі у спричиненні тілесних ушкоджень потерпілому, при цьому не проаналізовані показання свідків, а є лише відтворення інформації, яка міститься в протоколах допиту даних осіб, щодо висновку експерта від 11.09.2015 року про наявність у потерпілого легких тілесних ушкоджень, то слідчим при призначенні експертизи експерту не надавались медичні документи, однак саме на підставі таких документів проведена експертиза, яка не дає можливості встановити термін заподіяння тілесних ушкоджень, що ставить під сумнів законність призначення експертизи та збирання даного доказу органом досудового роозслідування, який ставить під сумнів показання потерпілого, але дана суперечність не усунена слідчим, який надав перевагу висновку експерта, а не показанням потерпілого, що свідчить про обґрунтованість посилань адвоката у скарзі на факт не вчинення слідчим процесуальних дій щодо збирання доказів наявності в діях ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ознак умисного спричинення легких тілесних ушкоджень чи відсутності в діях останніх ознак складу кримінального правопорушення, зокрема щодо допиту свідків, які були очевидцями події злочину та подій, які йому передували, щодо врахування висновків постанови Сарненського районного суду від 09.09.2015 року, також невмотивованим є висновок про відсутність шкоди, завданої потерпілому злочином, що свідчить про малозначність злочинного діяння, який не грунтується на ознаках правової кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та порушує права потерпілого щодо доступу до правосуддя в кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Суд окремо зауважує позицію прокурора, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, ОСОБА_8 , яка в судовому засіданні виклала обґрунтування висновків закриття кримінального провадження, виходячи із доказів, які здобуті під час досудового розслідування, однак які не були предметом аналізу та мотивації слідчим закриття кримінального провадження, при цьому прокурор, маючи процесуальні повноваження відповідно до ч.6 ст.284 КПК України на скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження у зв`язку з необґрунтованістю, не скористався таким правом, що стало підставою для подання скарги потерпілим в порядку ст.303 КПК України, так як фактично має місце порушення прав та свобод людини шляхом перешкоджання органом досудового розслідування доступу до правосуддя, при цьому суд, викладаючи дані висновки, керується позицією Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 111 рішення від 22.02.2005 року у справі "Новоселецький проти України", в якому йдеться про те, що прокуратура є державним органом правової держави, діяльність якого сприяє здійсненню правосуддя, і у випадку недотримання зобов`язань, покладених на цей орган, права, гарантовані Конвенцією, були б позбавлені їх "конкретного та ефективного" сенсу. Одне з таких зобов`язань передбачає те, що сторона, яка постраждала, може сподіватись на уважний та ретельний розгляд її скарг.

Таким чином, суд в ході розгляду скарги представника потерпілого про скасування постанови про закриття кримінального провадження не встановив законних підстав для відмови у її задоволенні, оскільки прийняття слідчим процесуального рішення про закриття кримінального провадження в звязку з відсутністю складу кримінального правопорушення по факту спричинення легких тілесних ушкоджень потерпілому, не ґрунтується на вимогах закону та є передчасним в звязку з неповною перевіркою викладених у заяві ОСОБА_3 фактів, а тому підлягає скасуванню, а кримінальне провадження відновленню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.306, 307 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Скаргу представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на рішення слідчого про закриття кримінального провадження №0000905 від 11.09.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Сарненського РВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_5 від 05.11.2015 року про закриття кримінального провадження №0000905 від 11.09.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, як незаконну.

Відновити кримінальне провадження №0000905 від 11.09.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, для подальшого проведення досудового розслідування.

Копії ухвали слідчого судді направити керівнику Сарненської місцевої прокуратури для відома, начальнику Сарненського ВП ГУ Національної поліції в Рівненській області для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя .