В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"30" листопада 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0011378 за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: села Гребеники, Великомихайлівського району, Одеської області, громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, працюючого в ПП «Лігінет» механіком, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 , перебуваючи з 17.10.2013 на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з оголошенням часткової мобілізації і призовом на військову службу у Збройні Сили України по мобілізації відповідно до ст. 65 Конституції України, Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Указу Президента України № 15/2015 від 14.01.2015року, /затвердженого 15.01.2015 року № 113-VIII/, 20.07.2015 року пройшовши медичну комісію, яка визнала його придатним до військової служби, належним чином у встановленому законом порядку був повідомлений про наслідки ухилення від призову за мобілізацією і неявки за викликом.

Однак, 20.07.2015 року ОСОБА_5 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_3 , умисно, без поважних причин, з метою ухилення від призову за мобілізацією, відмовився від отримання повістки ІНФОРМАЦІЯ_3 за призовом його на військову службу у Збройні Сили України по частковій мобілізації, яка зобов`язувала його з`явитися у визначений час в ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_3 , до мобілізаційного відділення кабінет №309. В результаті чого, працівниками ІНФОРМАЦІЯ_5 , в присутності ОСОБА_5 було складено «Акт про вчинені дії (бездіяльність), що підпадають під дію статті 336 Кримінального кодексу України «Ухилення від призову за мобілізацією»», зазначивши, що ОСОБА_5 відмовляється від отримання бойової повістки, тобто ухиляється від призову за мобілізацією.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.336 КК України, тобто ухилився від призову за мобілізацією.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, суд не вбачає.

28 жовтня 2015 року між прокурором ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.336 КК України.
Сторони узгодили покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи і періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Відповідно до вимог ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором і підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у проваджені щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Угода про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру.
В статті 472 КПК України визначені основні вимоги до змісту угоди про визнання винуватості.
Згідно вимог ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт із підписаною між сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язково участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.
Враховуючи вищевикладене, заслухавши думку прокурора, який просив затвердити угоду про визнання винуватості, думку обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника, які підтримали думку прокурора, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоду про визнання винуватості, яка відповідає вимогам ч.4 ст.469, ст.472 КПК України, з`ясувавши у обвинуваченого ОСОБА_5 , що він розуміє викладені в ч.4 ст.474 КПК України обставини, зокрема, те, що він має право на те, що прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінальних правопорушень, у вчиненні яких його обвинувачують та має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатись самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд вважає за необхідне винести у даному провадженні вирок відносно ОСОБА_5 , яким затвердити угоду про визнання ним винуватості, визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.336 КК України за викладених у вироку обставин, та призначити узгоджену сторонами міру покарання, яка відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, та санкції ч.1 ст.336 КК України.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати не понесені.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 475 КПК України, суд, -
з а с у д и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28 жовтня 2015 року між прокурором ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0011378.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.336 КК України.
Призначити ОСОБА_5 покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи і періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати не понесені.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення.
Суддя: