Справа № 126/2466/15-к
Провадження №11-кп/772/176/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1 КОПІЯ.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 січня 2016 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі:
Головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Бершадського районного суду Вінницької області від 26 листопада 2015 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000414 від 04.06.2015 року, щодо
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , пенсіонера, не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора: ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в :

Вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 26 листопада 2015 року ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.125 КК України до штрафу в розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 грн.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 1000 грн. витрат на правовому допомогу, 3000 грн. моральної шкоди, та 143 грн. 72 коп. судового збору.
Як зазначено у вироку суду, 3 червня 2015 року близько 17 год. в с. Баланівка Бершадського району Вінницької області на присадибній ділянці домогосподарства ОСОБА_8 , що розташоване по АДРЕСА_2 на ґрунті особистих неприязних відносин виникла суперечка між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 . Дана суперечка в подальшому переросла в бійку, під час якої ОСОБА_8 наніс один удар сапою в область голови ОСОБА_5 , у відповідь останній видер з рук сапу та почав умисно наносити ОСОБА_8 численні удари в область обличчя. В результаті потерпілий від нанесених ударів впав потилицею до землі.

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді значних забоїв м`яких тканин та обширних рясних синців на обличчі, що згідно висновку судово-медичної експертизи №100 від 04 червня 2015 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Не погоджуючись із вироком суду, обвинувачений ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити, через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості, та призначити мінімальне покарання, передбачене санкцією ч.2 ст.125 КК України. Стверджує що судом першої інстанції при призначенні йому покарання не було враховано всіх пом`якшуючих його покарання обставин, те, що він є інвалідом ІІІ групи трудового каліцтва вічно, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, ініціатором конфлікту був потерпілий. Також просить в частині стягнення з нього на користь потерпілого моральної шкоди та витрат на правову допомогу відмовити, оскільки конфлікт спровокував потерпілий, який перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ прокурора ОСОБА_7 , який заперечив проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 409 КПК України підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема: неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Згідно частини 1 статті 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі: пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого; зменшення сум, які підлягають стягненню; в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

Статтею 404 КПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, а саме заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я ОСОБА_8 , суд зробив на підставі доказів, які з додержанням вимог кримінального процесуального закону дослідив під час розгляду справи та дав їм належну оцінку. Висновки суду в цій частині в апеляційній скарзі не оспорюються.

Проте, суд першої інстанції в мотивувальній частині вироку кваліфікувавши дії ОСОБА_5 за ч.2 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я безпідставно кваліфікував дії обвинуваченого ще й за ознакою незначна втрата працездатності, чим порушив вимоги ч.1 ст.337 КПК України, вийшовши за межі обвинувачення висунутого ОСОБА_5 в обвинувальному акті, а тому кваліфікуюча ознака за ч.2 ст.125 КК України незначна втрата працездатності підлягає виключенню із вироку.

Окрім цього, суд вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого внаслідок суворості.

Відповідно до вимог статті 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Приймаючи рішення про призначення ОСОБА_5 покарання суд першої інстанції всупереч вимог ст.65 КК України, в повній мірі не врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий (а.с.84), по місцю проживання характеризується позитивно (а.с.82), на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває (а.с.85), є пенсіонером, тобто особою похилого віку, являється інвалідом ІІІ групи трудового каліцтва повічно (а.с.101), стан його здоров`я, вік обвинуваченого, відсутність обставин, що обтяжують його покарання, те, що ініціатором конфлікту був потерпілий так як першим вдарив обвинуваченого сапою по голові. Виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає, що вирок суду в частині призначеного покарання слід змінити та пом`якшити призначене покарання, зменшивши розмір штрафу призначеного обвинуваченому ОСОБА_5 до мінімального розміру, передбаченого санкцією ч.2 ст.125 КК України.

Крім того, суд вважає обґрунтованими також доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що розмір моральної шкоди, яку стягнув суд першої інстанції з нього на користь потерпілого ОСОБА_8 в сумі 3 000 грн., є завищеною. З урахуванням конкретних обставин справи, враховуючи матеріальне становище обвинуваченого, те, що він є пенсіонером, являється інвалідом ІІІ групи трудового каліцтва повічно, зважаючи на той факт, що ініціатором конфлікту був ОСОБА_8 , який першим наніс удар обвинуваченому, беручи до уваги моральні страждання потерпілого, а також й інші негативні наслідки, виходячи з вимог розумності і справедливості, апеляційний суд вважає за можливе зменшити суму, стягнуту на користь потерпілого ОСОБА_8 на відшкодування моральної шкоди, до 1 500 грн.

В той же час, доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що суд першої інстанції необґрунтовано стягнув з нього на користь потерпілого витрати на правову допомогу суд вважає безпідставними. Оскільки, згідно статті 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. Отже, суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_8 документально підтвердженні витрати на правовому допомогу (а.с.13, 14).

Не знаходять підтвердження в матеріалах кримінального провадження і доводи апеляційної скарги про те, що потерпілий ОСОБА_8 під час конфлікту перебував у стані алкогольного сп`яніння, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про це.

Враховуючи наведене, вирок суду підлягає зміні у зв`язку невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості та в частині стягнення моральної шкоди.

Керуючись ст.ст. 124 ч.3, 404, 407, 408, 409, 419 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити частково.

Вирок Бершадського районного суду Вінницької області від 26 листопада 2015 року щодо ОСОБА_5 змінити.

Виключити з мотивувальної частини вироку кваліфікуючу ознаку за ч.2 ст.125 КК України - незначна втрата працездатності.

Вважати ОСОБА_5 засудженим за ч.2 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Зменшити суму стягнення на відшкодування моральної шкоди з ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_8 до 1500 (однієї тисячі п`ятсот) гривень.

В іншій частині вирок залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її оголошення.
Судді: (підписи)
З оригіналом згідно.
Суддя: