Дата документу Справа № 314/2537/15-к

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Єд. унікальний № 314/2537/15-к
№ пров. 11-кп/ 778 / 1550/ 15 Головуючий в 1-й інст.- ОСОБА_1
Доповідач в 2-й інст. - ОСОБА_2

25 серпня 2015 року судова палата з кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

засудженого - ОСОБА_7 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Софіївською ВК № 55 матеріали по апеляційній скарзі засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 16 червня 2015 року, якою
відмовлено у задоволенні клопотання засудженого про застосування щодо нього Закону України "Про амністію у 2014 році".

З наданих матеріалів вбачається, що вироком Чернігівського районного суду Запорізької області від 14 квітня 2014 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Н.-Михайлівка Чернігівського району Запорізької області, мешканець там же по АДРЕСА_1 ; зареєстрований в АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий, був засуджений за ст.ст. 185, ч.3; 71 КК України до 4 років 01 місяця позбавлення волі і на даний час за вказаним вироком, який набрав законної сили, відбуває покарання.

08 червня 2015 року засуджений ОСОБА_7 звернувся до суду з заявою про застосування щодо нього Закону України "Про амністію у 2014 році", вважаючи, що він підпадає під його дію.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 16 червня 2015 року ОСОБА_7 було відмовлено в задоволенні клопотання з тих підстав, що він має чотири непогашені судимості за тяжкі злочини, тому у відповідності до пункту "в" ст. 4 Закону України "Про застосування амністії" амністія до нього не може бути застосована.

В своїй апеляції на цю ухвалу ОСОБА_7 вважає судове рішення незаконним і, посилаючись на те, що він, на його думку, підпадає під дію ст. 6 Закону про амністію, яка передбачає скорочення невідбутого строку покарання, тому, за змістом апеляції, просить ухвалу суду скасувати та застосувати щодо нього вищевказаний Закон "Про амністію у 2014 році".

Заслухавши доповідь судді по справі, пояснення засудженого, надані ним в режимі відеозв`язку, який підтримав свою апеляцію, думку прокурора, який вважає, що доводи апеляційної скарги не є слушними та не заслуговують на увагу, перевіривши доводи апеляції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відмовляючи засудженому в задоволенні його клопотання, суд першої інстанції обгрунтовано вказав на те, що вироками Чернігівського районного суду Запорізької області від 27 серпня 2003 року, від 10 лютого 2005 року, від 23 січня 2008 року та від 14.04.2014 року ОСОБА_7 був засуджений серед інших злочинів також за ч.3 ст. 185 та ч.2 ст. 289 КК України, тобто, за умисні злочини, що є тяжкими, ці судимості не є погашеними у відповідності до положень ст. 89 КК України, тому на підставі ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" дійшов висновку про неможливість застосування щодо засудженого Закону України "Про амністію у 2014 році".

Даний висновок суду першої інстанції відповідає вимогам кримінального та кримінального процесуального законів, а також матеріалам справи, тому підстав для скасування судового рішення судова колегія не вбачає. При цьому доводи засудженого в його апеляції про те, що він, на його думку, підпадає під дію ст. 6 Закону про амністію, яка передбачає часткове скорочення невідбутого строку покарання, суперечать пункту "в" ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" ( зі змінами, внесеними в даний пункт Законом України від 27.02.2014 року № 792-VII), згідно з яким щодо осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, амністія не може бути застосована, тобто, за змістом вказаної норми закону, не може бути застосована взагалі, в тому числі і часткова.

Крім того, дія вищевказаного Закону не розповсюджується на засудженого ОСОБА_7 ще й тому, що на день набрання цим Законом чинності останній ще не встиг відбути жодного дня зі строку покарання, призначеного йому за вироком суду від 14.04.2014 року.

За таких обставин ухвала суду першої інстанції є законною та обгрунтованою, тому підстав для її скасування та ухвалення в данному провадженні іншого рішення судова колегія не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 418 КПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 16 червня 2015 року про залишення без задоволення його клопотання про застосування щодо нього Закону України "Про амністію у 2014 році" - без змін.

Головуючий:

Судді: