В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 274/1780/15-к
Провадження № 1-кп/0274/245/15
25.12.2015 року м. Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1
з участю секретаря . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 274/1780/15-к про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичева Житомирської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1.) 09.08.2013 року Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ст. 185 ч. 1, 125 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до 240 годин громадських робіт; 2.) 20.02.2014 року Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ст.185 ч.2 КК України до обмеження волі на строк 1 рік, на підставі ст.ст.75,76 ч.1п.3 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців,
за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України,
з участю прокурора . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4
потерпілого . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_5 ,
обвинуваченого . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в :
01 квітня 2015 року ОСОБА_3 , близько 9 години, разом із ОСОБА_5 знаходились в під"їзді будинку АДРЕСА_2 . В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення майна , що належить ОСОБА_5 .
Після чого, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_5 та повторно відкрито, шляхом ривка, витягнув з передньої кишені його сорочки мобільний телефон марки "Нокіа" моделі 1280, вартістю 200 грн., споряджений сім-картою оператора мобільного зв"язку "Київстар", вартістю 15 грн., що належить ОСОБА_5 . Після чого незважаючи на переслідування потерпілого ОСОБА_5 , з місця злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Таким чином ОСОБА_3 повторно відкрито викрав майно, яке належить ОСОБА_5 на загальну суму 215 грн., чим спричинив потерпілому матеріальної шкоди на вищевказану суму.
Крім того, 31.08.2015 року приблизно 18 год. 30 хв. ОСОБА_3 перебуваючи в будинку № 28 по вул. К. Маркса в м. Бердичеві, де у під"їзді №2, на сходинковій площадці, між першим та другим поверхами побачив велосипед марки "Ardis", який був залишений без нагляду. В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_6 , а саме: велосипед марки "Ardis".
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 скориставшись тимчасовою відсутністю сторонніх осіб, повторно таємно викрав велосипед марки "Ardis", належний ОСОБА_6 , чим спричинив потерпілому матеріальної шкоди на суму 2000 грн.
Кримінальна відповідальність за злочинів, у вчиненні яких ОСОБА_3 визнається виннуватим, передбачена ч.2 ст. 186, ч.2 ст.185 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні злочинів визнав повністю та показав, що точної дати не пам`ятає , знаходився у своєї знайомої в квартирі будинку АДРЕСА_3 . Коли вийшов з квартири знайомої, в під`їзді побачив ОСОБА_5 , у якого в кишені сорочки знаходився мобільний телефон. Він підійшов до потерпілого,витягнув з кишені телефон і пішов. ОСОБА_5 біг за ним, щось говорив, але він побіг далі по сходах вниз. Мобільний телефон залишив собі. Працівники міліції у нього вилучили телефон і повернули потерпілому. У вчиненному розкаюється. Вдруге, влітку цього року, він прийшов до свого товариша, який проживає в квартирі АДРЕСА_4 . Коли йшов від нього на сходинковій площадці між други і першим поверхами побачив велосипед «Ардіс» чорного кольору, який не був прикріплений. Він взяв його, виніс з будинку, сів і поїхав. Вподальшому велосипед у нього вилучили працівники міліції. Даний велосипед він завіз до знайомого та віддав йому в рахунок позиченої раніше суми коштів.
Крім повного визнання вини обвинуваченим, вина ОСОБА_3 у вчиненні злочинів також підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів.
По епізоду викрадення майна у потерпілого ОСОБА_5 вина обвинуваченого стверджується наступними доказами.
Так, потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що проживає в квартирі АДРЕСА_5 . Не пам`ятає точно дати, десь на весні поточного року, враці, приблизно о 09 год. 09-30 год., почувши стук в двері до сусідки, вийшов із своєї квартири. На площадці стояв ОСОБА_3 . Він йому наказав іти звідси, так як він курив в під`їзді. Тоді ОСОБА_3 підійшов до нього, витягнув з кишені сорочки мобільний телефон і побіг. Він почав звати його. Просив повернути телефон, але не зміг наздогнати за станом здоров`я. З приводу викрадення телефону, він звернувся в міліцію. На суворому покаранні не наполягає, так як обвинувачений дуже молодий, хоча й вчинює таке не вперше.
Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 01.04.2015р., ОСОБА_5 заявив, що 01.04.15 близько 09 години ОСОБА_7 в під"їзді будинку № 9 відкрито заволодів мобільним телефоном марки "Нокіа" вартістю 200 грн., викравши його з кишені (т. 1, а.п. 7).
Відповідно до протоколу огляду місця події від 03.04.2015 року в кабінеті №12 по вул. Героїв України 67 в м. Бердичеві у гр. ОСОБА_8 вилучено мобільний телефон марки "Нокіа 1280" (т.1, а.п. 17).
Згідно довідки, вартість мобільного телефону "Нокіа 1280" станом на 01.04.2015 року складає 200 грн., сім-карти оператора "Київстар" складає 15 грн. (т.1, а.п. 18).
Мобільний телефон марки "Нокіа" моделі 1280, імеі: НОМЕР_1 згідно постанови слідчого від 04.04.2015 року визнаний як речовий доказ та повернутий під розписку потерпілому ОСОБА_5 (т.1, а.п.19).
Під час проведення слідчого експерименту, що зафіксовано протоколом від 20.10.2015 року та фототаблицею до протоколу, ОСОБА_3 розповів та показав щодо обставин вчинення ним злочину, відкритого викрадення мобільного телефону у потерпілого ОСОБА_5 . Зокрема: він вказав на будинок в під"їзді якого відбулася подія; вказав на квартиру в під"їзді до якої він стукав під час злочину; розташування потерпілого в під`їзді та кишеню, звідки він відкрито викрав мобільний телефон потерпілого; вказав напрямок руху після вчинення злочину та місце куди він викинув сім-карту після скоєння злочину (т.1, а.п.50-55).
Сім-карту мобільного оператора зв"язку "Київстар", згідно постанови слідчого від 10.04.2015 року визнано як речовий доказ. (т.1а.п.56).
По епізоду викрадення майна у потерпілого ОСОБА_6 вина обвинуваченого стверджується наступними доказами.
Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 01.09.2015р., ОСОБА_6 заявив, що 31.08.2015 року в період часу з 16:30 до 17:30, невідома особа, знаходячись у під"їзді №2 будинку АДРЕСА_6 , між першим та другим поверхом таємно викрала велосипед "Ardis Santana" (т. 2, а.п. 8).
Відповідно до протоколу огляду місця події від 01.09.2015 року та фототаблиці до нього, зафіксовано місце вчинення злочину, а саме загальний вигляд сходинкового маршу, що розташований поміж першим та другим поверхами в під"їзді № 2 будинку АДРЕСА_6 .(т.2, а.п. 10-11).
Відповідно до протоколу огляду місця події від 07.09.2015 року та фототаблиці до нього, оглянуто велосипед чорного кольору, марки "Ardis Santana", який ОСОБА_9 добровільно надав працівникам ОСОБА_10 (т.2, а.п. 15-16).
Велосипед марки "Ardis Santana" згідно постанови слідчого від 10.09.2015 року визнаний як речовий доказ та переданий на зберігання ОСОБА_6 (т.2, а.п.22).
Згідно довідки вартості, вартість велосипеду марки"Ardis" станом на 31.08.2015 року становить 2000 грн. (т.2, а.п. 24).
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 18.09.2015 року та фототаблицею до нього, ОСОБА_3 вказав на місце вчинення ним злочину, а саме: показав будинок АДРЕСА_6 , звідки він з під"їзду викрав велосипед; під"їзд та місце в під"їзді №2 , звідки він викрав велосипед; вказав місце, де він продав велосипед (т.2, а.п.54-57).
За клопотанням прокурора, проти задоволення якого не заперечили інші учасники судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються.
Оцінюючи наведені докази в їхній сукупності, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 доведеною повністю та кваліфікує його дії за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
Дії ОСОБА_3 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якого є вчинення повторно, суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України.
При призначенні покарання ОСОБА_3 , суд керується загальними засадами призначення покарання - ст. 65 КК України, і враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.
Суд враховує, що ОСОБА_3 вчинив злочини, які відповідно до ст.12 КК України є злочинами середньої тяжкості та тяжким.
ОСОБА_3 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, судимості не зняті та не погашені, один із злочинів вчинений ним під час іспитового строку , за місцем проживання ОСОБА_3 характеризується позитивно, вину у вчиненні злочину визнав повністю, завдана шкода потерпілим відшкодована, претензій до обвинуваченого потерпілі не мають.
Обставинами, що відповідно до ст.66 ч.1п.1 КК України, помякшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину .
Обставиною, що відповідно до ст.67 ч.1 п.1 КК України обтяжує покарання ОСОБА_3 , суд визнає рецидив злочину.
За наявності обставин, що пом`якшують покарання та що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, із урахуванням особи винного, його молодого віку, обставин вчинення злочину, думку потерпілого ОСОБА_5 , який просив не позбавляти волі обвинуваченого, те що потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 матеріальних претензій до ОСОБА_3 не мають, суд вважає можливим на підставі ч.1 ст.69 КК України призначити покарання за ст.186 ч.2 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ст.186 ч.2 КК України.
Остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд призначає відповідно до вимог, передбачених ст.ст. 70 ч.1, 71 ч.1 КК України за сукупністю злочинів та сукупністю вироків, враховуючи, що ОСОБА_3 вчинив злочин протягом іспитового строку встановленого вироком Бердичівського міськрайонного суду від 20.02.2014 року - у виді позбавлення волі.
На думку суду саме призначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження нових злочинів.
Цивільні позови потерпілими не заявлені.
Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст. ст. 369- 371, 373, 374 КПК України , суд
У Х В А Л И В :
Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.185 ч.2, 186 ч.2 КК України, призначивши покарання:
-за ст.185 ч.2 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки
-за ст. 186 ч.2 КК України, із застосуванням ст. 69 ч.1 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців.
На підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців.
Відповідно до ст.ст.71 ч.1, 72 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Бердичівського міськрайонного суду від 20.02.2014 року і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 8 (вісім) місяців.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 не застосовувати.
Речові докази: мобільний телефон марки "Нокіа" моделі 1280, імеі: НОМЕР_1 та сім-карту мобільного оператора зв"язку "Київстар"- залишити власнику потерпілому ОСОБА_5 ; велосипед велосипед марки "Ardis Santana» - залишити власнику потерпілому ОСОБА_6 .
Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: