Справа № 279/8746/15-к
Провадження № 1-кп/279/229/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" вересня 2015 р. Коростенський міськрайонний суд
Житомирської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
-26.02.1998 року Коростенським міським судом Житомирської області за ч.1 ст.215-3 КК України (в редакції 1960 року) до 6 місяців виправних робіт;
-29.06.1999 року Коростенським міським судом Житомирської області за ч.1 ст.155, ч.2 ст.140, ст.ст.42,43 КК України (в редакції 1960 року) до 1 року 3 місяців позбавлення волі;
-17.04.2001 року Коростенським міським судом Житомирської області за ч.3 ст.81 КК України (в редакції 1960 року) до 4 років позбавлення волі ;
17.03.2006 року Коростенським міським судом Житомирської області за ч.3 ст.185, ст. 304, ч.1 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі
-29.10.2008 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ч.1 ст..71 КК України частково приєднано невідбуте покарання по вироку від 17.03.2006 року та остаточно визначено покарання у вигляді 4 років 2 місяців позбавлення волі;
-01.11.2011 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ч.1 ст.309 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднане невідбуте покарання по вироку від 29.10.2008 року та визначено до відбуття 1 рік 6 місяців позбавлення волі;
-26.05.2014 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ч.2 ст.185 , ст.75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;
-19.08.2014 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ч.1 ст.125 КК України до штрафу в сумі 510 грн.,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим, на шлях виправлення не став та під час іспитового терміна, вчинив новий умисний злочин.
Повторно, 22.03.2015 року близько 11 години 00 хвилин ОСОБА_4 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, знаходячись на правому березі річки «Уж» в с. Шатрище Коростенського району Житомирської області, із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, відкрито викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме, чоловічу барсетку із шкірозамінника, вартістю 200 грн., в середині якої знаходилися документи: паспорт громадянина України, посвідчення водія, медична довідка щодо придатності до керування транспортним засобом; виданих на ім`я ОСОБА_5 , технічний паспорт на автомобіль марки ГАЗ 3307 реєстраційні номери НОМЕР_1 , виданий на ТЗОВ «Автокоростень М», які матеріальної цінності не становлять, а всього відкрито викрав чуже майно на загальну суму 200 грн., після чого з викраденим з місця події зник, заподіявши потерпілому ОСОБА_5 , матеріальної шкоди на вказану суму.
Обвинувачений ОСОБА_4 , допитаний в судовому засіданні, повністю визнав свою вину у вчиненому злочині, підтвердив факт та обставини вчинення злочину так, як вони викладені судом вище. Крім цього показав, що мобільний телефон марки «Нокіа 5130» він попросив у потерпілого ОСОБА_5 , щоб зателефонувати, проте зрозумівши, що в телефоні включений диктофон та йде запис розмови, розсердився, та викинув телефон в річку.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні просив суворо не карати обвинуваченого ОСОБА_4 .
Приймаючи до уваги, що обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому злочині, його показання повністю відповідають фактичним обставинам справи, наслідки застосування ч.3 ст.349 КПК України обвинуваченому та іншими учасниками судового розгляду роз`яснені та вони вважають недоцільним дослідження доказів щодо обставин, викладених в обвинувальному акті, при цьому у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України, а саме відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, поєднаного із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого .
При призначенні покарання суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно класифікації, передбаченій в ст.12 КК України, ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин. Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним та щиро розкаявся .
Відповідно до ст.67 КК України обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 суд визнає рецидив злочинів.
Відповідно до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття у вчиненому.
Обвинувачений ОСОБА_4 на спеціалізованих обліках не перебуває, задовільно характеризуються за місцем проживання. Був засуджений 26.02.1998 року Коростенським міським судом Житомирської області за ч.1 ст.215-3 КК України (в редакції 1960 року) до 6 місяців виправних робіт;
29.06.1999 року Коростенським міським судом Житомирської області за ч.1 ст.155, ч.2 ст.140, ст.ст.42,43 КК України (в редакції 1960 року) до 1 року 3 місяців позбавлення волі;
17.04.2001 року Коростенським міським судом Житомирської області за ч.3 ст.81 КК України (в редакції 1960 року) до 4 років позбавлення волі ;
17.03.2006 року Коростенським міським судом Житомирської області за ч.3 ст.185, ст. 304, ч.1 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі
29.10.2008 року Коростенським міським судом Житомирської області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ч.1 ст..71 КК України частково приєднано невідбуте покарання по вироку від 17.03.2006 року та остаточно визначено покарання у вигляді 4 років 2 місяців позбавлення волі;
01.11.2011 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ч.1 ст.309 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднане на невідбуте покарання по вироку від 29.10.2008 року та визначено до відбуття 1 рік 6 місяців позбавлення волі;
26.05.2014 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ч.2 ст.185 , ст.75 КК до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;
19.08.2014 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ч.1 ст.125 КК України до штрафу в сумі 510 грн.
Тому, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе лише в місцях позбавлення волі і вважає за можливе призначити йому покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 у вигляді позбавлення волі, в межах строку, передбаченого санкцією вказаної статті.
Остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 має бути призначено за правилам ст.71 КК України.
Зазначене покарання суд вважає у відповідності до вимог ч.2 ст. 65 КК України необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
В силу ст. 100 КПК України речові докази у кримінальному провадженні: чоловічу барсетку із шкірозамінника в середині середині якої знаходилися документи: паспорт громадянина України, посвідчення водія, медична довідка щодо придатності до керування транспортним засобом; виданих на ім`я ОСОБА_5 , технічний паспорт на автомобіль марки ГАЗ 3307 реєстраційні номери НОМЕР_1 , підлягають поверненню власнику.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 373, 374, 472, 474 та 475 КПК України,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 71 КК України приєднати до призначеного цим вироком покарання частково невідбуту частину покарання за вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 26.05.2014 року у виді 6 (шести) місяців позбавлення волі, та покарання згідно вироку Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 19.08.2014 року у виді штрафу в сумі 510 грн., визначивши ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Покарання у вигляді штрафу в сумі 510 грн. за вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 26.05.2014 року виконувати самостійно.
Речові докази: чоловічу барсетку із шкірозамінника в середині якої знаходилися документи: паспорт громадянина України, посвідчення водія, медична довідка щодо придатності до керування транспортним засобом; виданих на ім`я ОСОБА_5 , технічний паспорт на автомобіль марки ГАЗ 3307 реєстраційні номери НОМЕР_1 , залишити власнику ОСОБА_5 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Копія вироку негайно після його
проголошення вручається обвинуваченому та прокурору
Суддя ОСОБА_1