Справа № 456/4901/14-к
Провадження № 1-кп/456/48/2015
УХВАЛА
про продовження строків тримання під вартою
15 січня 2015 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
з участю прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
В провадженні Стрийського міськрайонного суду Львівської області знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.
Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_7 19 вересня 2014 року в ході досудового розслідування обрано у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який 14.11.2014 року, згідно інформації наданої ЛСІ №19, продовжено до 12 січня 2015 року.
12 січня 2015 року підготовче судове засідання відкладено у зв`язку з недоставкою обвинуваченої в зал судового засідання, строк тримання під вартою продовжено до проведення наступного підготовчого судового засідання.
Під час підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_5 заявив клопотання про продовження строків тримання під вартою ОСОБА_7 до 60 днів, мотивуючи клопотання тяжкістю вчиненого злочину, та ризиками, передбаченими ст.177 КПК України, а саме: можливість переховування від слідства та суду, незаконного впливу на свідків, експертів та потерпілого, можливість вчинення інших злочинів та перешкоджання судовому слідству.
Обвинувачена ОСОБА_7 заперечила проти клопотання прокурора та підтримала клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, зазначила, що немає намірів переховуватися та перешкоджати встановленню істини по справі.
Захисник ОСОБА_6 заперечила проти клопотання прокурора та заявила клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, мотивуючи клопотання тим, що ОСОБА_7 є матір`ю двох неповнолітніх дітей, якими на даний час опікується її матір та брат, і перебуваючи на волі буде доглядати дітей, а не переховуватися від суду. Окрім цього, просить суд врахувати, що свідки події допитані, обвинувачена визнає себе винною у заподіянні смерті потерпілому, проте не визнає винною в умисному вбивстві, згідно судово-медичного акту від 05.11.2014 р. злочин вчинено обвинуваченою в стані сильного душевного хвилювання. Обвинувачена є особою молодого віку, має джерело прибутку у вигляді допомоги на двох дітей, має постійне місце проживання, а тому просить змінити запобіжний захід на домашній арешт.
Потерпілий ОСОБА_8 підтримав клопотання прокурора, заперечив проти клопотання захисника.
Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, приходить до наступних висновків.
Частиною 3 статті 315 КПК України передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
Ухвалою слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 19 вересня 2014 року ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Підставою для обрання запобіжного заходу стали тяжкість злочину, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, минуле обвинуваченої, зокрема, погашена судимість в порядку ст.89 КК України, те, що обвинувачена неодружена та ніде не працює.
14.11.2014 р. ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова запобіжний захід ОСОБА_7 з аналогічних підстав продовжено до 17 січня 2015 р.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.
Суд вважає, що з моменту взяття підозрюваної ОСОБА_7 під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченої може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.
Відповідно до п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.97 № 475/97-ВР, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім певних випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Суд вважає, що наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строків тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу на даний час не змінилися.
Наведені захисником підстави для зміни запобіжного заходу на домашній арешт на увагу не заслуговують, оскільки наявність неповнолітніх дітей та отримання тимчасової допомоги по догляду за дітьми не спростовують висновків суду про необхідність продовження строків тримання під вартою та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Доводи про акт експертизи та кваліфікацію злочину підлягають дослідженню та оцінці під час судового розгляду справи, а тому до уваги судом не беруться.
Оцінюючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченій, суд враховує ступінь суспільної небезпечності злочину в конкретних умовах місця і часу та враховує, що до особи, яка обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, взяття під варту як запобіжний захід може бути застосовано за мотивом однієї лише небезпечності злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком понад три роки, крім виняткових випадків.
Злочин, який інкримінуються обвинуваченій характеризуються значною суспільною небезпекою, яка визначається, насамперед в позбавленні життя іншої людини.
Крім того, суд звертає увагу на те, що право обвинуваченої на розгляд клопотання про зміну, скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не може бути обмежено. При цьому відмова у розгляді з підстав неодноразового звернення з таким клопотанням у кримінальному провадженні не допускається та є порушенням прав, свобод і інтересів обвинуваченого. Стаття 350 КПК України зазначає, що відмова в задоволенні клопотання не перешкоджає його повторному заявленню з інших підстав.
З врахуванням наведеного, особи обвинуваченої ОСОБА_9 та тяжкості інкримінованого їй діяння, вік та стан її здоров`я; відсутність жодних медичних документів, які б могли підтвердити неможливість утримання обвинуваченої в слідчому ізоляторі за станом здоров`я, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченій на п`ятдесят вісім днів, без визначення розміру застави, так як злочин спричинив загибель людини.
Суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 315 КПК України, суд
Обвинуваченій ОСОБА_7 продовжити строк тримання під вартою на п`ятдесят вісім днів - з 15 січня 2015 року до 13 березня 2015 року.
Копію ухвали вручити обвинуваченій ОСОБА_7 , прокурору ОСОБА_5 , захиснику ОСОБА_6 та скерувати начальнику ЛСІ УДДУ з ПВП Львівської області для відома та виконання.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя ОСОБА_1