Справа № 171/2623/14-к
У х в а л а

30 вересня 2014 року слідчий суддя Апостолівського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 в м. Апостолове винесене в кримінальному провадженні № 0001037 слідчим слідчого відділення Апостолівського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором прокуратури Апостолівського району ОСОБА_3 , клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого,

встановив:

26 вересня 2014 року до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області звернувся слідчий СВ Апостолівського РВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 10, 13 та 16 серпня 2014 року ОСОБА_4 вчинив викрадення майна, належного Апостолівському УЕГГ ПАТ «Дніпропетровськгаз», з приміщення котельні № 1, яка розташована на території Апостолівської ЗОСШ № 1. Крім того, 16.08.2014 року ОСОБА_4 з будинку, належного ОСОБА_6 , викрав газову плиту.

За даними фактами розпочато кримінальні провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

У вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вина ОСОБА_4 підтверджується протоколами допиту потерпілої ОСОБА_6 , представника потерпілої ОСОБА_7 , протоколами огляду речей, виданих ОСОБА_4 .

В ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що існують ризики, що підозрюваний ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Слідчий просить обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, при цьому слідчий посилається на те, що ОСОБА_4 вчинив тяжкі злочини, раніше судимий, що дає підстави вважати про наявність достатніх ризиків того, що він сховається від слідства та суду та буде продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення.

У судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 просить обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, так як він не переховувався від органів досудового слідства, самостійно з`являється на виклики до слідчого та суду, добровільно видав викрадені речі.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог даної статті слідчий суддя з`ясував, що ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст.185 КПК України, і за даними фактами проводиться досудове розслідування.

На підставі досліджених в судовому засіданні матеріалів слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_4 вищевказаних кримінальних правопорушень.

Вина ОСОБА_4 підтверджується наступними доказами: протоколами допиту потерпілої ОСОБА_6 , представника потерпілої ОСОБА_7 , протоколами огляду речей, виданих ОСОБА_4 .

У відповідності до вимог ст.178 КПК України слідчий суддя враховує вагомість доказів вини підозрюваного ОСОБА_4 , тяжкість покарання за вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, яке передбачає покарання у вигляді позбавлення волі від 3 до 6 років позбавлення волі, вік та стан здоров`я ОСОБА_4 , який є працездатним, перебуває на диспансерному обліку у медичному закладі, наявність у підозрюваного судимості, позитивну характеристику за місцем проживання, наявність постійного місця реєстрації та постійного місця проживання, наявність родини, відсутність постійного місця роботи.

Враховуючи викладене, слідчий суддя погоджується із слідчим та прокурором, що існують ризики, передбачені п.5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 вчинив декілька тяжких злочинів. Наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, в судовому засіданні не найшла свого підтвердження.

Наявність кримінального провадження відносно ОСОБА_4 за ч.1 ст.309 КПК України слідчий суддя не бере до уваги, оскільки у відповідності до положень п.10 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя повинен враховувати наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а не факт внесення відомостей до ЄРДР.

Відповідно до приписів ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу. В порушення вимог п.6 ч.1 ст.184 КПК України слідчому судді не надані докази, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно яких обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, при цьому ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. Сама лише тяжкість вчиненого злочину хоча і є елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання під вартою.

Таким чином, вирішуючи клопотання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, враховує ступінь ризику, який є незначним, та особу підозрюваного. На підставі досліджених судом доказів слідчий суддя вважає за доцільне обрати щодо підозрюваного ОСОБА_4 передбачений ст.181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту шляхом заборони підозрюваному залишати своє житло цілодобово.

За таких обставин клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не підлягає задоволенню.

Вищевказані обставини виключають об`єктивну можливість щодо застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як особисте зобов`язання.

Оскільки осіб, які б виявили бажання особисто поручитися за виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язалися за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу, не знайшлося, застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як особиста порука не виявляється можливим.

Також відсутні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді застави, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 не працевлаштований, що свідчить про відсутність коштів для внесення застави.

Застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язок, передбачений п.1 ч.5 ст.194 КПК України, та зобов`язати підозрюваного прибувати до слідчого, суду чи слідчого судді на кожну вимогу.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 176-184, 193-194, 196-197, 205, 369-372, 376, 309 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Апостолівського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком 57 днів з моменту оголошення ухвали, тобто з 09 години 30 вересня 2014 року до 09 години 25 листопада 2014 року, заборонивши підозрюваному залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язок прибувати до слідчого, суду чи слідчого судді на кожну вимогу.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання Апостолівському РВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області для подальшого спрямування даної ухвали для виконання за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1