Провадження № 1-кс/461/7060/15
У Х В А Л А
13.11.2015 р. слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність посадових осіб Головного управління МВС України у Львівській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення, викладених у заяві від 10 вересня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 13 листопада 2015 року звернувся до слідчого судді. В своїй скарзі зазначає, що він звернувся до міністра внутрішніх справ України із заявою про злочин від 10 вересня 2015 року щодо вчинення злочину оперуповноваженим СДСБЕЗ Дрогобицького МВ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_3 . На даний час відомості за вказаною заявою не внесені до ЄРДР та не розпочате досудове розслідування, матеріали були направлені до ГУМВС України у Львівській області. Листом заступника начальника Головного управління МВС від 06 листопада 2015 року ОСОБА_2 був повідомлений про те, що матеріали його заяви від 10 вересня 2015 року долучені до вже відкритого за його повідомленням кримінального провадження № 0001114 від 28 травня 2013 року.

Просить слідчого суддю поновити строк звернення до суду зі скаргою, зобов`язати ГУМВС України у Львівській області внести до ЄРДР відомості щодо вчиненого правопорушення, викладені в заяві від 10 вересня 2015 року, та розпочати досудове розслідування.

Вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя вважає за необхідне повернути її заявникові, враховуючи наступне.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 303 КПК України, встановлений перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого та прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, який є вичерпним.

Як регламентовано положеннями ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Виходячи з системного аналізу норм КПК України, його положення не зобов`язують орган досудового розслідування чи прокурора повідомляти особу, яка подала заяву (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, про результати розгляду такої заяви, внесення чи невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Право заявника отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію (відповідно до ч. 1 ст. 60 КПК України), може бути реалізоване лише шляхом звернення до такого органу з відповідною вимогою.

Норма ч. 1 ст. 303 КПК України, наведена вище, не передбачає початку перебігу строку на подачу скарг з моменту, коли особа дізналася чи могла дізнатися про вчинену дію чи бездіяльність, а чітко встановлює початок перебігу такого строку з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Тому, судом не може бути прийнятий, як підстава для поновлення строку звернення, факт отримання ОСОБА_2 листа від органу внутрішніх справ, з якого останній дізнався про порушення його прав.

Оскільки, відповідно до ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування, то перебіг строку звернення зі скаргою на бездіяльність слідчого, прокурора розпочинається по спливу 24 годин після подання заяви, якщо норми ч. 1 ст. 214 КПК України, не виконані, що і є моментом вчинення бездіяльності.

Відтак, десятиденний строк для звернення заявником зі скаргою до слідчого судді щодо невнесення посадовими особами відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР рахується з 12 вересня 2015 року, тобто, наступної доби після спливу 24 годин з моменту подачі заяви.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (наприклад, справа «Стаббігс та інш. проти Великобританії» рішення від 22 жовтня 1996 року, «Девеер проти Бельгії» рішення від 27 лютого 1980 року).

Пунктом 3 ч. 2 ст. 304 передбачено, що скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Підстав для поновлення судом строку звернення ОСОБА_2 з даною скаргою не знайдено, заявником не надано доказів, які б свідчили про поважні причини пропуску строку звернення до слідчого судді, а тому слідчий суддя приходить до висновку про необхідність повернення скарги заявникові.

Керуючись ст.ст. 303, 304 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Повернути скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність посадових осіб Головного управління МВС України у Львівській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення, викладених у заяві від 10 вересня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Роз`яснити ОСОБА_2 , що повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду зі скаргою з того самого питання після того, як перестануть існувати причини її повернення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції Апеляційного суду Львівської області. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1