Справа № 163/1352/15-к Провадження №11-кп/773/365/15 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст. 125 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 серпня 2015 року місто Луцьк
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000136 від 15.04.2015 року за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на вирок Любомльського районного суду Волинської області від 01 липня 2015 року, яким
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Сильне Любомльського району Волинської області, житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, не працює, військовозобов`язаний, згідно ст.89 КК України не судимий, -

засуджений за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.

Розглядаючи справу в апеляційному порядку, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Волинської області,

В С Т А Н О В И Л А :
Згідно з вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним у тому, що він 15.04.2015 року близько 08:30 год. в с.Згорани Любомльського району Волинської області на ґрунті особистих неприязних відносин умисно наніс один удар рукою в обличчя ОСОБА_7 , заподіявши легкі тілесні ушкодження у вигляді синця навколо правого ока.

У своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок щодо нього скасувати та ухвалити новий, яким виправдати його за ч.1 ст. 125 КК України. Зазначає, що під час судового розгляду не було доведено, що саме він наніс удари потерпілому, а показання свідків з цього приводу є суперечливими та непослідовними. Також свідки є родичами потерпілого, тому їх показання носять упереджений характер, оскільки вони тривалий час перебувають з ним у неприязних відносинах. Висновок експертизи про характер тілесних ушкоджень ОСОБА_7 також ґрунтується на припущеннях. Таким чином висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, що є підставою для скасування вироку суду.

У запереченні на апеляційну скаргу потерпілий ОСОБА_7 просить вирок щодо обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення. Зазначає, що суд у справі ухвалив законне та обґрунтоване рішення, його висновки підтверджуються належними та допустимими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Вважає, що заперечення ОСОБА_8 своєї вини у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення є намаганням обвинуваченого уникнути відповідальності за скоєне.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку і доводи апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 , який підтримував апеляційну скаргу, потерпілого ОСОБА_7 та прокурора, які її заперечували і просили вирок залишити без зміни, дослідивши матеріали справи, колегія суддів судової палати дійшла висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 до задоволення не підлягає.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи і його висновок про доведеність винності ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, ґрунтується на об`єктивно досліджених доказах, які всебічно і повно перевірені судом з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, яким суд дав належну оцінку.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_8 в апеляційній скарзі на те, що у справі неповно і однобічно проведено судове слідство та висновки, викладені у вироку, не відповідають фактичним обставинам справи, є непереконливими і спростовуються сукупністю наявних доказів.

Так, із показань потерпілого ОСОБА_7 в судовому засіданні вбачається, що вранці 15.04.2015 року він конем з підводою їхав до свого батька по сіно і дорога проходила біля засіяного обвинуваченим поля. Побачивши це, обвинувачений пригрозив йому розправою, а коли він повертався назад, ОСОБА_8 вискочив на підводу, став шарпати його і намагався викинути з підводи. Після цього обвинувачений кілька разів вдарив його по голові, а один удар наніс в ділянку ока, після чого він впав з підводи на землю. Прийшовши додому, він розповів про все дружині і звернувся в міліцію.

Як убачається із показань свідка ОСОБА_10 в судовому засіданні, його син ОСОБА_7 приїхав вранці до нього по сіно і розповів йому про погрози обвинуваченого. Після того, як син виїхав з подвір`я завантаженою підводою, він вийшов на дорогу і побачив, як ОСОБА_8 вискочив на підводу і кілька разів вдарив сина.

Згідно показань в судовому засіданні свідка ОСОБА_11 - дружини ОСОБА_7 , вона через вікно будинку бачила ОСОБА_8 , який перебував на підводі, а її чоловіка в цей час не було видно, лише якийсь силует внизу підводи. Коли вона піднялась на другий поверх будинку, побачила, як обвинувачений йшов по дорозі в напрямку свого городу. Після того, як чоловік з підводою заїхав на подвір`я, виявила на його обличчі синець під оком та забруднений одяг.

Зазначені показання потерпілого та свідків об`єктивно стверджуються висновком судово-медичного експерта № 30 від 17.04.2015 року, згідно якому виявлений у ОСОБА_7 синець навколо правого ока утворився від дії тупого предмету, можливо 15.04.2015 року, і відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

На підставі наведених доказів, суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_8 складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, та вірно розцінив його показання про непричетність до інкримінованого кримінального правопорушення як намагання уникнути відповідальності за вчинене.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії невеликої тяжкості, дані про його особу та інші обставини, що впливають на ступінь відповідальності.

А тому з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого та інших обставин, які впливають на ступінь відповідальності, суд обґрунтовано дійшов висновку про призначення йому покарання у виді громадських робіт.

Призначене ОСОБА_8 покарання відповідає вимогам закону, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

За таких обставин, підстав для скасування вироку та ухвалення нового - виправдувального, про що ставиться питання в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_8 , колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Волинської області,

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_12 залишити без задоволення, а вирок Любомльського районного суду Волинської області від 01 липня 2015 року щодо нього - без змін.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення її апеляційним судом.
Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_2