Провадження №: 1-в/752/246/14

У Х В А Л А
26.12.2014 року м. Київ
Суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , засудженого ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в режмі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2014 р.», суд,-
вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 22.05.2014 р. ОСОБА_3 був засуджений за ст. 186 ч. 2, 71 КК України до 6 років позбавлення волі.
Засуджений ОСОБА_3 , 06.07.2014 р., 22.07.2014 р.. 15.09.2014 р. звертався до суду з клопотанням про звільнення його від відбування покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 р.» або застосування до нього ст. 6 вказаного Закону та скорочення наполовину не відбутої частини покарання.
Прокурор не з"явився у судове засідання, про день час та місце розгляду повідомлявся належним чином, тому суд вважає за можливе у відповідності до ч. 4 ст. 537 КПК України провести розгляд за його відсутності.
Засуджений підтримав свої клопотання.
Суд, заслухавши сторін, вважає, що клопотання засудженого не підлягають задоволенню з таких підстав.
Так, відповідно до п. «в» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2014 р.», звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних із позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України осіб, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим законом мають дітей яким не виповнилось 18 років.
Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про амністію у 2014 р.» підлягає скороченню наполовину не відбутої частини покарання засудженим, що відбувають позбавленню волі, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-5 цього Закону.
Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про амністію у 2014 р.» амністія не застосовується до осіб, зазначених у ст. 4 ЗУ «Про застосування амністії в України», а також до осіб які звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.
Відповідно до п. «в» ст. 4 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.
Як встановлено, ОСОБА_3 28.03.2013 р. засуджений за вироком Шполянського районного суду Черкаської обл. за ст.ст. 185 ч. 3, 75, 76 КК України та 22.05.2014 р. засуджений за вироком Голосіївського районного суду м. Києва за ст.ст. 186 ч. 2, 71 КК України, тобто двічі засуджений за тяжкі умисні злочини які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими, крім того останнє кримінальне правопорушення ОСОБА_3 вчинив під час іспитового строку, а тому відповідно до ЗУ «Про амністію у 2014 р.» та ЗУ «Про застосування амністії в Україні» до нього не може бути застосовано амністію.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 4 ЗУ «Про застосування амністії в Україні», ст. 8 ЗУ «Про амністію в 2014 р.», суд -
у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення його від відбування покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 р.» або застосування до нього ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 р.» та скорочення наполовину не відбутої частини покарання, - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва протягом 7 діб з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1