Справа № 1-417/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2011 року Рівненський міський суд

в особі головуючого

судді Кухарця В.М.

при секретарі судового засідання Андрійчук І.М.

за участі прокурора Костюка О.В.

представника потерпілої

(цивільного позивача) ОСОБА_1

представника відділу кримінальної міліції

в справах дітей Рівненського МВ

УМВС України в Рівненській області ОСОБА_2

законних представників

неповнолітніх підсудних

(цивільних відповідачів) ОСОБА_3, ОСОБА_4

ОСОБА_5

та їх захисників - адвокатів ОСОБА_6, ОСОБА_7

ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне кримінальну справу про обвинувачення неповнолітнього ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, учень 9-в класу Рівненської загальноосвітньої школи І-ІІІ ст.№8, раніше не судимий, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, за ч.2 ст.121, ч.2 ст.296 КК України;

неповнолітнього ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6 Російської Федерації, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, студент І-го курсу Технічного коледжу НУВГП, раніше не судимий, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_7, за ч.2 ст.121, ч.2 ст.296 КК України;

неповнолітнього ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, студент ІІ-го курсу Технічного коледжу НУВГП, раніше не судимий, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_9, за ч.2 ст.121, ч.2 ст.296 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

30 жовтня 2010 року о 18 год. 20 хв. неповнолітній ОСОБА_10 у групі з неповнолітніми ОСОБА_11 та ОСОБА_9, перебуваючи у дворі будинку №38 на вул.Макарова в м.Рівне, грубо порушили громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, оскільки діючи спільно за взаємною згодою неповнолітні безпричинно нанесли потерпілому ОСОБА_12 не менше 10-12 ударів в ділянку грудей і задньої поверхні тулубу, не менше 15-16 ударів в голову, внаслідок чого умисно заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть ОСОБА_12

Підсудний ОСОБА_10 свою вину в інкримінованих йому злочинах визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся і дав суду показання, з яких вбачається, що 30 жовтня 2010 року увечері він зустрівся зі своїми знайомими ОСОБА_11 та ОСОБА_9 біля будинку №38 на вул.Макарова в м.Рівне. Проходячи повз будинок, вони побачили потерпілого ОСОБА_12, який щось шукав у сміттєвому бачку і був у стані алкогольного спяніння. Вони запитали його, що він тут робить, на що ОСОБА_12 вилаяв їх нецензурною лайкою. Він потерпілому дав щигля, на що той обурився і вдарив ОСОБА_10 кулаком в груди. Після цього ОСОБА_9 вступив у бійку і вдарив потерпілого в спину. Потім хтось з хлопців ще наніс ОСОБА_12 удар кулаком в обличчя, а коли завязалася бійка, вони з ОСОБА_9 взяли потерпілого попід руки і потягли його до котельні будинку, де підперли під стіну приміщення котельні. Він там наніс ОСОБА_12 один чи три удари кулаком в обличчя, а ОСОБА_11 вдарив потерпілого два рази в область грудної клітки. Потім вони пішли в гуртожиток до дівчини ОСОБА_9, залишивши потерпілого лежати на землі, а згодом розійшлися кожен додому. Вказує, що особисто він наніс потерпілому не менше семи - восьми ударів руками і ногами в різні частини тіла.

Підсудний ОСОБА_9 свою вину в інкримінованих йому злочинах визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся і дав суду показання, з яких вбачається, що він підтвердив і не заперечив показання підсудного ОСОБА_10 щодо місця, часу, обставин і способу заподіяння ним потерпілому ОСОБА_12 умисного тяжкого тілесного ушкодження. Вказує, що особисто він наніс потерпілому не менше чотирьох - пяти ударів руками і ногами в обличчя і спину.

Підсудний ОСОБА_11 свою вину в інкримінованих йому злочинах визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся і дав суду показання, з яких вбачається, що він підтвердив і не заперечив показання підсудних ОСОБА_10 і ОСОБА_9 щодо місця, часу, обставин і способу заподіяння ним потерпілому ОСОБА_12 умисного тяжкого тілесного ушкодження. Вказує, що особисто він наніс потерпілому не менше трьох - чотирьох ударів руками і ногами в різні частини тіла.

Представник потерпілої (цивільного позивача) ОСОБА_13 ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що його довірителька на даний час не має майнових чи моральних претензій до будь-кого з підсудних та їх законних представників, оскільки предявлений нею під час досудового слідства цивільний позов в розмірі 60000 грн. (т.2, а.с.83 - 85) батьками підсудних їй було відшкодовано у повному обсязі.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, які підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, визнав недоцільним досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи та розміру цивільного позову, які ніким не оспорюються. При цьому суд з'ясував, чи правильно розуміють неповнолітні підсудні та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз'яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи та розмір цивільного позову в апеляційному порядку.

Дії підсудного ОСОБА_9 суд кваліфікує:

за ч.2 ст.121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого;

за ч.2 ст.296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

При призначенні підсудному покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, один з яких є тяжким злочином, особу неповнолітнього ОСОБА_9, який виховується матірю у неповній сімї, за місцем навчання характеризується позитивно, але піддається випливу сторонніх осіб, рівень психічного розвитку - середній, рівень фізичного розвитку - задовільний (т.2, а.с.131), ОСОБА_9 раніше не судимий і до кримінальної відповідальності не притягувався (т.2, а.с.135), на обліку у ВКМСД Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області та Службі у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської Ради не перебуває (т.2, а.с.132, 138); також суд враховує обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_9 не встановлено, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку (т.2, а.с.283), вчинення злочину неповнолітнім.

Враховуючи наявність кількох обставин, що пом'якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, з урахуванням особи неповнолітнього підсудного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_9 слід призначити основне покарання у виді позбавлення волі, що встановлене в санкції частини 2 статті 121 КК України, нижче від найнижчої межі.

Враховуючи наведені обставини справи, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_9 без відбування покарання.

Дії підсудного ОСОБА_10 суд кваліфікує:

за ч.2 ст.121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого;

за ч.2 ст.296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

При призначенні підсудному покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, один з яких є тяжким злочином, особу неповнолітнього ОСОБА_10, який виховується батьками у повній сімї, за місцем навчання характеризується позитивно, піддається впливу та вихованню батьків, рівень психічного розвитку - середній, рівень фізичного розвитку - задовільний (т.2, а.с.171), ОСОБА_10 раніше не судимий і до кримінальної відповідальності не притягувався (т.2, а.с.176), на обліку у ВКМСД Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області та Службі у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської Ради не перебуває (т.2, а.с.172, 179); також суд враховує обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_10 не встановлено, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку (т.2, а.с.284), вчинення злочину неповнолітнім.

Враховуючи наявність кількох обставин, що пом'якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, з урахуванням особи неповнолітнього підсудного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_10 слід призначити основне покарання у виді позбавлення волі, що встановлене в санкції частини 2 статті 121 КК України, нижче від найнижчої межі.

Враховуючи наведені обставини справи, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_10 без відбування покарання.

Дії підсудного ОСОБА_11 суд кваліфікує:

за ч.2 ст.121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого;

за ч.2 ст.296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

При призначенні підсудному покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, один з яких є тяжким злочином, особу неповнолітнього ОСОБА_11, який виховується батьками у повній сімї, за місцем навчання характеризується позитивно, піддається впливу та вихованню батьків, рівень психічного розвитку - середній, рівень фізичного розвитку - задовільний (т.2, а.с.211 - 213, 218), ОСОБА_11 раніше не судимий і до кримінальної відповідальності не притягувався (т.2, а.с.214), на обліку у ВКМСД Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області та Службі у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської Ради не перебуває (т.2, а.с.215, 219); також суд враховує обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_11 не встановлено, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку (т.2, а.с.87), вчинення злочину неповнолітнім.

Враховуючи наявність кількох обставин, що пом'якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, з урахуванням особи неповнолітнього підсудного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_11 слід призначити основне покарання у виді позбавлення волі, що встановлене в санкції частини 2 статті 121 КК України, нижче від найнижчої межі.

Враховуючи наведені обставини справи, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_11 без відбування покарання.

Керуючись ст.ст.299, 323, 324 КПК України, суд,

З А С У Д И В:

Визнати неповнолітнього ОСОБА_9 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.121, ч.2 ст.296 КК України та призначити йому:

за ч.2 ст.121 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років;

за ч.2 ст.296 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_9 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (пять) років.

На підставі ст.104 КК України звільнити засудженого ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю у 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на засудженого такі обов`язки:

не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

періодично з'являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Після набрання вироком законної сили, обраний ОСОБА_9 запобіжний захід: підписка про невиїзд скасувати.

Визнати неповнолітнього ОСОБА_10 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.121, ч.2 ст.296 КК України та призначити йому:

за ч.2 ст.121 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років;

за ч.2 ст.296 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_10 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (пять) років.

На підставі ст.104 КК України звільнити засудженого ОСОБА_10 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю у 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на засудженого такі обов`язки:

не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

періодично з'являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Після набрання вироком законної сили, обраний ОСОБА_10 запобіжний захід: підписка про невиїзд скасувати.

Визнати неповнолітнього ОСОБА_11 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.121, ч.2 ст.296 КК України та призначити йому:

за ч.2 ст.121 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років;

за ч.2 ст.296 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_11 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (пять) років.

На підставі ст.104 КК України звільнити засудженого ОСОБА_11 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю у 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на засудженого такі обов`язки:

не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

періодично з'являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Після набрання вироком законної сили, обраний ОСОБА_11 запобіжний захід: підписка про невиїзд скасувати.

Речових доказів та судових витрат по справі немає.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом пятнадцяти діб з моменту проголошення вироку.

Головуючий: