Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/1546/14-к
Провадження №: 1-кс/332/125/14
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 р. м. Запоріжжя

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , розглянувши винесене в кримінальному провадженні № 0000381 від 16.02.2014 року клопотання слідчого СВ Заводського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_2 , яке погоджено з прокурором прокуратури Заводського району м. Запоріжжя ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів, а також додані до провадження документи, -

ВСТАНОВИВ:
25.03.2014 року до суду звернувся слідчий СВ Заводського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_2 з клопотанням у кримінальному провадженні № 0000381 від 16.02.2014 року, яке погоджено з прокурором прокуратури Заводського району м. Запоріжжя ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів.

Під час досудового розслідування встановлено, що 15.02.2014 року, приблизно о 21-00 годині, ОСОБА_4 за попередньою змовою з двома невстановленими в ході досудового розслідування особами, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, усвідомлюючи, що за їхніми злочинними діями спостерігають, знаходячись біля будинку АДРЕСА_1 , спричинивши один удар правою рукою в область обличчя потерпілій та в подальшому поваливши її на землю відкрито викрали коричневу сумку ОСОБА_5 , яка не представляє матеріальної цінності, в якій знаходилося майно останньої, а саме: мобільний телефон «Нокиа С1-01» в корпусі чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , з сім картою оператора « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № НОМЕР_2 , вартістю 197 гривень 64 копійки, ключі від квартири, перепустка на завод, банківська карта на ім`я ОСОБА_6 , медична страховка, які не представляють матеріальної цінності та гаманець з грошовими коштами у розмірі 20 гривень, чим завдалипотерпілій матеріальну шкоду на суму 217 гривень 64 копійки.

Згідно витягу кримінального провадження ЄРДР№ 0000381 СВ Заводського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області розпочато досудове розслідування, кримінальне правопорушення кваліфікується за ознаками ч. 2 ст. 186 КК України. 27.02.2014 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру.

Установлено, що зазначене місце перебуває у зоні покриття наступних ретрансляційних антен компанії стільникового зв`язку « ІНФОРМАЦІЯ_2 »: LАС 36091; СІD 55356, 55551.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначив, що крім аналізу моніторингу з`єднань абонентів стільникового зв`язку, що діяли у зоні покриття ретрансляційних антен операторів мобільного зв`язку біля буд. АДРЕСА_1 , не можливо встановити місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 , який вчинив вказаний злочин.

Перевіривши доводи клопотання, вивчивши надані матеріали, суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з урахуванням наступного.

До клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів частиною другою ст. 160 КПК України висунуті певні вимоги. В порушення норм зазначеної статті слідчим не зазначено у володіння якої юридичної особи перебуває або може перебувати затребувана інформація, що унеможливлює здійснити виклик зазначеної особи.

У клопотанні слідчий просить надати дозвіл на отримання інформації, яка знаходиться у оператора стільникового зв`язку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у зоні покриття певних ретрансляційних антен за період часу з 08 години 14.02.2014 року по 08 годину 16.02.2014 року біля будинку АДРЕСА_1 , але при цьому не конкретизовано, яку саме інформацію слідчий просить витребувати. Незрозумілим також є значення цієї інформації.

Частиною 6 статті 163 КПК України зазначено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншим способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Так, необґрунтованою залишилась не можливість іншим способом довести вищезазначені обставини. Надаючи пояснення під час допиту в якості підозрюваного, ОСОБА_4 назвав номер свого мобільного телефону, а том,у в даному випадку, було б доцільніше перевірити прив`язку до базових станцій в установлений час вчинення злочину саме номеру мобільного телефону підозрюваного, а не цікавитись моніторингом з`єднань необмеженої кількості абонентів за дві доби.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 159-166, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити слідчому СВ Заводського РВ ЗМУ ГУМВС України ОСОБА_2 в задоволенні клопотання про тимчасовий доступ до інформації, яка знаходиться у оператора стільникового зв`язку « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на неї може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1