ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.02.2016 року Московський районний суд м.Харкова у складі : головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003463 від 21 липня 2015 року за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Запоріжжя, громадянки України, маючої середню освіту, незаміжню, офіційно не працюючої, раніше не судима, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 ; тел. НОМЕР_1 ,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 301 КК України;
ВСТАНОВИВ :
Приблизно наприкінці грудня 2014 року, точної дати та часу встановити не виявилося можливим, діючи умисно, із корисливих спонукань, з метою незаконного збагачення за рахунок виготовлення та збуту відеопродукції порнографічного характеру в мережі Інтернет ОСОБА_5 зареєструвалася на сайті всесвітньої інформаційної мережі Інтернет під доменним ім`ям «manyvids» під ніком « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». У невстановленому досудовим розслідуванням місці, ОСОБА_5 встановила комп`ютерну техніку, яку підключила до мережі Інтернет, забезпечивши собі тим самим технічну можливість для виготовлення відеопродукції порнографічного характеру, вступила в статевий акт з невстановленим в ході досудового слідства чоловіком на ім`я ОСОБА_6 . Після чого отриману відеопродукцію завантажила на сайт «manyvids» з метою розповсюдження.
20.07.2015 ОСОБА_5 було добровільно надано флеш-карту «Team team group FI08 2 G»
Згідно висновку судово-мистецтвознавчої експертизи від 04.08.2015 року № 1985/15 в наданій на дослідження флеш-карті містяться матеріали порнографічного змісту.
Своїми умисними противоправними діями ОСОБА_5 , вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 301 КК України, саме виготовлення з метою розповсюдження відеопродукції порнографічного характеру.
ОСОБА_5 у судовому засіданні повністю та беззастережно визнала свою вину у вчиненні вказаного злочину та обставин, викладених у обвинувальному акті. Вину у скоєному визнає повністю щиросердно розкаюється.
Під час досудового розслідування між сторонами кримінального провадження - прокурором та підозрюваною було досягнуто та підписано угоду від 7 жовтня 2015 року про визнання винуватості, за змістом якої вони погодились, що ОСОБА_5 повністю визнає свою вину виготовленні з метою розповсюдження відеопродукції порнографічного характеру та погодились, що ОСОБА_5 понесе покарання за ч.2 ст.301 КК України у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн.

В угоді зазначено наслідки її укладення та затвердження, передбачені ст.473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному проваджені може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним.

Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості. Шкода не спричинена.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 себе винуватою у вчиненні злочину визнала, щиро розкаялася, підтвердила, що угоду про визнання винуватості вона укладала добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для неї є зрозумілими. Просила затвердити зазначену угоду.

Прокурор та захисник також просили затвердити угоду.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України, а також відповідає положенням КК України щодо правової кваліфікація злочину та узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті, передбаченої ч.2 ст.301 КК України

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб і є наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення обвинуваченої і відповідає загальним засадам призначення покарання та особі обвинуваченого.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами кримінального провадження: прокурором та ОСОБА_5 , і призначення останньої узгодженої сторонами міри покарання за вчинення злочину , передбаченого ч.2 ст.301 КК України ухвалення обвинувального вироку.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 474, 475 КПК України, суд,-

засудив:

Угоду про визнання винуватості між прокурором прокуратури Московського району м.Харкова ОСОБА_7 та обвинуваченою ОСОБА_5 - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винною у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.301 КК України призначити їй покарання у вигляді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює - 1700 грн.

Вирок на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційний суд Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення:

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Суддя