Справа № 367/4054/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/969/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 39 25.08.2015

УХВАЛА
Іменем України
25 серпня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

представника ІВЦ №132 ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги: засудженого ОСОБА_7 та його захисника, адвоката ОСОБА_9 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 29 липня 2015 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про звільнення від відбування покарання умовно-достроково, -

В С Т А Н О В И Л А :
Згідно вироку Апеляційного суду Київської області від 20.05.2014 року щодо ОСОБА_7 ухвалено новий вирок за яким йому призначено покарання за ст.309ч.2, 71 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Ухвалою Білоцерківського міського суду Київської області від 08.07.2014року, невідбуту частину покарання, призначеного вироком Апеляційного суду Київської області від 20.05.2014р. з урахуванням уточнень відповідно до ухвали цього ж суду від 30.07.2014 року 3 роки 6 місяців скорочено наполовину на підставі Закону України «Про амністію в 2014 році», що склало 1 рік 9 місяців 16 днів.

Ухвалою Білоцерківського міського суду Київської області від 29.04.2015р. ОСОБА_7 на підставі ст.82 КК України невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі, яка складає 09 місяців 06 днів замінено більш м`яким обмеженням волі.

Засуджений ОСОБА_7 звернувся до Ірпінського міського суду Київської області із клопотанням, про звільнення його від подальшого відбування покарання умовно-достроково, посилаючись не те, що за час відбування покарання він сумлінно виконував всі вимоги адміністрації колонії, має заохочення та позитивну характеристику.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 29 липня 2015 року в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 відмовлено, у зв`язку з тим, що з моменту заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, засудженим не відбуто 2/3 частини покарання та він своєю поведінкою не довів своє виправлення.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 , просить, ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 29 липня 2015 року скасувати. Постановити нову ухвалу, якою його клопотання про звільнення від відбування покарання умовно-достроково задоволити, посилаючись на те, що суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні клопотання, не вірно, на його думку, застосував норми ст.154 КВК України та ст.81 КК України. Вважає, що він підлягає звільненню від відбування покарання умовно-достроково у зв`язку з тим, що ним відбуто 2/3 строку покарання починаючи з дня ухвалення вироку, а саме з 20.05.2014р.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 просить, усунути протиріччя, що виникли при виконанні вироку Апеляційного суду Київської області від 20.05.14р. Скасувати ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 29 липня 2015 року. Постановити нову ухвалу, якою задоволитиклопотання ОСОБА_7 про звільнення від відбування покарання умовно-достроково. Вважає, що строк відбуття покарання необхідно відраховувати від дати ухвалення вироку Апеляційним судом Київської області 20.05.14р, а тому засуджений вже відбув 2/3 строку покарання і має право на умовно-дострокове звільнення.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який просив в задоволенні апеляційних скарг засудженого та його захисника відмовити, засудженого, який підтримали свою апеляційну скаргу з підстав викладених в ній, представника виправного центру, який вважає, що засуджений своєю поведінкою не довів своє виправлення, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Зазначеним вимогам Закону ухвала суду відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 засуджений за ст.309ч.2; 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про звільнення ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання умовно-достроково, суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_7 ухвалою Білоцерківського міського суду Київської області від 08.07.2014року, з урахуванням уточнень відповідно до ухвали цього ж суду від 30.07.2014 року, скорочено невідбуту частину покарання, призначеного вироком Апеляційного суду Київської області від 20.05.2014р. 3 роки 6 місяців наполовину на підставі Закону України «Про амністію в 2014 році», що склало 1 рік 9 місяців 16 днів.

Дана ухвала сторонами не оскаржувалася і в матеріалах справи даних про її скасування немає.

Ухвалою Білоцерківського міського суду Київської області від 29.04.2015р. засудженому ОСОБА_7 на підставі ст.82 КК України, невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі, яка складає 09 місяців 06 днів замінено більш м`яким покаранням обмеженням волі.

Ірпінський міський суд Київської області ухвалою від 29.07.2015 року в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про звільнення від відбування покарання умовно-достроково відмовив, пославшись на не відбуття засудженим 2/3 частин призначеного покарання з урахуванням застосування до нього Закону України «Про амністію в 2014 році».

Згідно ст.81ч.3п.2 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не меншу двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин та з урахуванням вимог ч.2 чт.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання з може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці доведе своє виправлення.

Відповідно до ч.8 ст.154 КВК України, особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням або в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, якщо вони були направлені у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом, можуть бути знову представлені до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким не раніше як через один рік з дня винесення ухвали про направлення у місця обмеження волі або позбавлення волі.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про неможливість звільнення засудженого ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання умовно-достроково є вірним, обґрунтованим та таким, що ґрунтується на нормах Закону, оскільки з моменту заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, засудженим невідбуто 2/3 частини цього покарання.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції викладені в ухвалі відповідають обставинам справи, а тому апеляційні скарги засудженого та його захисника задоволенню не підлягають.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 29 липня 2015 року, щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

С УД Д І:___(підпис)___ ___(підпис)___ ____(підпис)___