Справа № 11-238/11Головуючий у 1-й інстанції Коломієць Н.В.
Категорія - ч.2, ч.4 ст.296 КК України Доповідач - Кунець І.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2011 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - Кунця І.М.

Суддів - Коструби Г. І.,Іващенка О.Ю.

з участю :

прокурора Маслюка О.П.

засудженого ОСОБА_1

захисника - ОСОБА_2,

розглянувши 27 липня 2011 року у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі кримінальну справу за апеляцією захисника ОСОБА_2 на вирок Чортківського районного суду Тернопільської області від 31 травня 2011 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком засуджено:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 13 Тернопільської області, громадянина України, військовозобовязаного, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого заступником директора ТОВ Агро- простір, не одруженого, потерпілого 4 тої категорії внаслідок Чорнобильської катастрофи, не судимого

за ч.4 ст.296 КК України на 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання звільнено з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

Згідно п. п.2,3 ст.76 КК України покладено на засудженого ОСОБА_1 обовязки:

не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

повідомляти органи кримінально- виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_1 у вигляді застави, після вступу вироку в законну силу повернути заставодавцю.

та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_5 24 А/54 Тернопільської області, громадянина України, військовозобовязаного, ІНФОРМАЦІЯ_6, одруженого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, не працюючого, є потерпілим четвертої категорії внаслідок Чорнобильської катастрофи, раніше не судимого

за ч.2 ст.296 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання звільнено з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

Згідно п. п.2, 3 ст.76 КК України покладено на засудженого ОСОБА_3 обовязки:

не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

повідомляти органи кримінально- виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишено попередній підписку про невиїзд.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 261 гривні 55 коп., моральну шкоду в сумі 4 тисячі гривень та понесені ним витрати на правову допомогу в сумі однієї тисячі гривень.

Згідно з вироком 05 грудня 2010 року біля 22 години ОСОБА_1 в групі з ОСОБА_3 С, з метою вчинення хуліганських дій, прибули в с. Сосулівка Чортківського району. Знаходячись біля входу в бар, який є громадським місцем, підійшли до жителя цього села ОСОБА_4 та діючи умисно, з особливою зухвалістю, безпричинно, проявляючи явну неповагу до норм моралі та правил нормального співіснування між людьми, які існують, грубо порушили громадський порядок, спокій та відпочинок ОСОБА_4. Прагнувши самоутвердитись за рахунок своїх зухвалих дій, ОСОБА_3 С, користуючись моральною підтримкою ОСОБА_1, демонстративно наніс один удар кулаком руки в обличчя ОСОБА_4, чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді забою м'яких тканин обличчя, що за своїм ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. В свою чергу, ОСОБА_1, грубо порушуючи громадський порядок, безпричинно, з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, демонстративно, перед людьми, почав шарпати ОСОБА_4 за одяг, від чого він впав на землю. Після цього, ОСОБА_5, використовуючи пістолет травматичної дії виконав постріл в область лівого плеча ОСОБА_4. Внаслідок таких хуліганських дій, направлених відносно ОСОБА_4, відпочинок та спокій його були порушені та йому були завдані тілесні ушкодження у вигляді вогнепального поранення м'яких тканин лівого плеча, що за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесні ушкоджень з короткочасним розладом здоров'я.

В апеляції захисник засудженого ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить вирок суду змінити, змінивши кваліфікацію дій ОСОБА_1 з ч.4 ст.296 КК України на ч.2 ст.125 КК України, призначивши йому мінімальне покарання, передбачене санкцією цієї статті. Також змінити вирок в частині задоволення цивільного позову ОСОБА_4, у відповідності до фактично підтверджених матеріальних витрат (39,35 гривень), та відмовити в задоволенні позову в частині стягнення моральної шкоди, оскільки суд 1 інстанції при винесенні вироку невірно застосував кримінальний закон, а також зробив висновки, які не відповідають фактичним обставинам справи, як досудовим, так і судовим слідством, не встановлено механізму проведення пострілу та нанесення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, а отже, існує сумнів щодо доведеності вини ОСОБА_1 відносно умисності нанесення цих тілесних ушкоджень вогнепального поранення мяких тканин лівого плеча.

Заслухавши суддю-доповідача , пояснення засудженого ОСОБА_1, його захисника ОСОБА_2, які підтримали апеляцію, думку прокурора, який вважає вирок суду законним і обгрунтованим , а апеляція задоволенню не підлягає, перевіривши матеріали кримінальної справи, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Вирок суду першої інстанції щодо засудження ОСОБА_3 не оскаржується.

Доводи апелянта стосовно засудження ОСОБА_1 зводяться до неправильності кваліфікації його дій за статтею, за якою його засуджено, і обгрунтовується тим, що ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження внаслідок випадкового пострілу з пістолета травматичної дії ОСОБА_1, в процесі бійки, що не було повязано з порушенням громадського порядку, тому його дії слід перекваліфікувати на ч.2 ст.125 КК України.

Висновки суду про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні злочину, за який його засуджено, відповідають фактичним обставинам справи, і обгрунтовані сукупністю розглянутих у судовому засіданні доказів, які суд належним чином дослідив.

Доводи захисника, наведені в апеляції про непричетність ОСОБА_1 до вчинення злочину, за який його засуджено, були предметом дослідження в суді 1 інстанції і вони спростовані такими доказами.

Як на досудовому слідстві, так і в суді 1 інстанції, ОСОБА_1 підтвердив, що він приймав участь в конфлікті, який мав місце 05 грудня 2010 року близько 22 годин, поряд бару с. Сосулівка Чортківського району, між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в процесі якого, внаслідок пострілу з його пістолета травматичної дії, який він мав при собі, було спричинено тілесні ушкодження останньому.

Засуджений ОСОБА_3 пояснював, що після нанесення удару в ніс ОСОБА_4, до них підійшов ОСОБА_1, який зчепився з ОСОБА_4, а він пішов до машини і вже звідти почув постріл.

Потерпілий ОСОБА_4 детально розповів про обставини конфлікту, його показання узгоджуються з іншими доказами по справі, а тому суд 1 інстанції підставно визнав їх правдивими, і сумніви з цього приводу, наведені в апеляції, є надуманими.

Як видно із показань свідка ОСОБА_6, до його конфлікту в барі з ОСОБА_4, ОСОБА_1 жодного відношення не має, і він не просив його приїжджати і розбиратися з ним. ОСОБА_1 по власній волі, вийшовши з автомашини, на якій вони приїхали разом з ОСОБА_3, і накинувся на ОСОБА_4.

Факт конфлікту ОСОБА_7 з ОСОБА_4, під час якого він почув постріл з пістолета, підтвердив свідок ОСОБА_8

Експертними дослідженнями було встановлено, що куля, вилучена з мяких тканин лівого передпліччя ОСОБА_4, була складовою частиною 9 мм. патрона травматичної дії з пластичною кулею.

Тяжкість тілесних ушкоджень, спричинена ОСОБА_4, підтверджується висновком експерта.

Неможливість точного визначення механізму виконання пострілу, вчиненого ОСОБА_1, на що вказує в своєму поясненні експерт ОСОБА_9, жодним чином не підтверджує показання ОСОБА_1 про вчинення ним пострілу випадково, як про це стверджується в апеляції, і це спростовується матеріалами справи.

Стверджування в апеляції захисника, що ОСОБА_3 їхав з ОСОБА_1 рятувати свого брата, є безпідставними, оскільки конфлікт між ним і ОСОБА_4 був раніше, і матеріалами справи не встановлено, що була будь-яка реальна загроза для його життя і здоровя.

ОСОБА_1 до конфлікту між ОСОБА_4 і ОСОБА_10, який мав місце задовго до того, жодного відношення немає, оскільки він не перебуває в родинних стосунках з ним, і не просив його заступатися за нього. Суд першої інстанції не навів причин цього конфлікту, оскільки це не охоплюється предявленим засудженим обвинуваченням, і тому ці доводи апелянта не грунтуються на законі.

Отже, матеріалами справи доведено, що ОСОБА_1 вчинив грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що спростовувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб із умисним застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, і тому його дії правильно кваліфіковано за ч. 4 ст. 296 КК України.

Підстав змінювати вирок суду і перекваліфіковувати дії ОСОБА_1 з ч.4 ст.296 КК України, як про це просить апелянт, колегія суддів не вбачає.

Немає підстав також змінювати вирок суду в частині цивільного позову, оскільки його задоволено обгрунтовано, і в вироку суд це відповідно мотивував.

Покарання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 суд призначив у відповідності до вимог ст. 65 КК України, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ним злочину, особи засуджених та інших обставин і правильно застосував до них ст. 75 КК України.

На підставі наведеного, керуючись ст .ст. 362, 365, 366, 377 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію захисника ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вирок Чортківського районного суду Тернопільської області від 31 травня 2011 року стосовно ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - без зміни.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_11