Справа № 211/5187/15-к
Провадження № 1-кп/211/483/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 вересня 2015 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0002189 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Красноярськ Росія, громадянки України, з середньою освітою, не заміжньої, маючої на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої: 08.12.2010 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ст.190 ч.1, 75, 76 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік; 03.02.2011 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 185 ч. 2, 70 ч.4 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75,76 КК України від відбування покарання звільнену з іспитовим строком 1 рік 6 місяців; 10.05.2011 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу, за ст. 190 ч.2, ст.71 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі, звільнену 07.02.2012 року по відбуттю строку покарання ( судимість не погашена відповідно до положень ч.4 ст. 90 КК України),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачена ОСОБА_4 , неодноразово раніше судима, маючи не зняту і непогашену судимість за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 10.05.2011 року, яким вона засуджена за ст. ст. 190 ч.2, 71 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі, звільнену 07.02.2012 року по відбуттю строку покарання ( судимість не погашена відповідно до положень ч.4 ст. 90 КК України), на шлях виправлення не стала і знову вчинила корисливий злочин за наступних обставин.
Так, 30.07.2015 року приблизно в 20-30 годин, ОСОБА_4 , знаходячись у парку відпочинку «Ювілейний», який розташований по вул. Блюхера в Довгинцівеькому районі м. Кривого Рогу, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прийшла до приміщення тиру разом із невстановленим слідством і раніше їй знайомим чоловіком на ім`я ОСОБА_7 . У цей час, ОСОБА_4 бажаючи у майбутньому протиправно заволодіти триколісним одномісним веломобілем марки «реdal go kart manualі» червоного кольору, використовуючи дружні стосунки із вказаним невстановленим слідством чоловіком на ім`я ОСОБА_7 , викликаючи своєю поведінкою до себе довіру з боку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який надавав на прокат веломобілі, не маючи намір виконувати у майбутньому свої зобов`язання з повернення чужого майна, завідома використовуючи довіру з боку гр. ОСОБА_8 , викликаючи у останнього почуття довіри до себе і оманливої впевненості, що він діє правильно і добросумлінно, отримала від нього за 5 грн. у прокат на 5 хвилин чуже майно, а саме триколісний одномісний веломобіль марки «реdal go kart manualі» червоного кольору, який належить його власнику гр. ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_5 , для їзди у межах вказаного парку.
Після цього, ОСОБА_4 заволодівши вказаним майном, діючи з метою його подальшого привласнення, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння, проїхавши приблизно 50 мерів від вказаного місця велопрокату, покинула межі зазначеного парку і зникла.
Надалі, 30.07.2015 року приблизно о 20 год.30 хв. ОСОБА_4 обернувши вказане чуже майно на свою користь, продала його як своє власне гр. ОСОБА_10 за 50 гривень, завдавши таким чином згідно товарознавчої експертизи № 105 від 04.08.2015 гр. ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 13574,00 гривень, що більше ніж у 22 рази перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину визнала повністю та підтвердила фактичні обставини викладені вище, а саме зазначила, що 30.07.2015 року, перебуваючи у парку відпочинку «Ювілейний», який розташований по вул. Блюхера м. Кривого Рогу, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, шляхом обману заволоділа триколісним одномісним веломобілем, який потім продала за 50 гривень, у вчиненому щиро розкаялася.

Суд, враховуючи, що обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе винною у повному обсязі щодо фактичних обставин вчинення злочину та вказані обставини ніким не оспорюються, а її свідчення в судовому засіданні дають достатні підстави не сумніватися у добровільності її позиції, на підставі ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, що маються у кримінальному провадженні, щодо обставин, які ніким не оспорюються та обмежив обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом обвинуваченої та дослідженням документів, що характеризують її особу.

При цьому судом, відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України встановлено, що учасники судового процесу правильно розуміють значення цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позицій, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

На підставі всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, беручи до уваги повноту належність та допустимість наданих суду доказів, позиції обвинуваченої, суд приходить висновку про доведеність обвинувачення та кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 190 КК України за ознаками заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Керуючись вимогами ст. 65 КК України при призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує, що вона вчинила кримінальне правопорушення, яке відповідно ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, раніше судима, перебуває на обліку у лікаря нарколога, у лікаря психіатра на обліку не перебуває.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої суд відносить те, що вона вину визнала повністю щиро розкаялася, має на утриманні двох малолітніх дітей. До обставин, що обтяжують її покарання суд відносить вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З врахуванням викладеного, суд приходить висновку, що покарання обвинуваченій повинно бути призначено у виді позбавлення волі з застосуванням положень ст. 75, 76 КК України, оскільки обвинувачена не працює та має на утриманні дітей віком до 14 років, підстав для застосування покарання у виді штрафу, виправних робіт та обмеження волі, суд не вбачає.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винною у учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України та призначити їй покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши випробувальний строк на два роки.

На підставі ст.76 п.2, 3 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: триколісний одномісний веломобіль марки «реdal go kart manualі» червоного кольору переданий потерпілому ОСОБА_9 вважати переданим за належністю.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1