Справа №11а-645/ 2010 р. Головуючий у І інстанції - Донченко Ю.В.
Категорія - ч. 1 ст.286 Доповідач - Тенюх В.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 жовтня 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого: Тенюха В.П.

суддів: Партики І..В., ОСОБА_1

з участю прокурора: Клісовського Й.

адвоката: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальну справу за апеляціями потерпілого ОСОБА_3, його законного представника ОСОБА_4, його адвоката ОСОБА_5 та засудженого ОСОБА_6 на вирок Шевченківського районного суду м Львова від 29 червня 2010 року,

Цим вироком

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1,

раніше не судимий.

засуджений: за ч.1 ст.286 КК України на 2 (два) роки обмеження волі з

позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2

(два) роки.

На підставі ст.75 КК України його звільнено від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладенні на нього обов'язки.

У відповідності до ст.76 КК України зобов'язано засудженого протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти ці органи про зміну місця проживання, періодично з'являтись на реєстрацію в ці органи. Контроль за поведінкою засудженого покладено на кримінально-виконавчу інспекцію за місцем його проживання.

Іспитовий строк - рахувати з 29.05.2010р.

Вирішено питання з судовими витратами та речовими доказами, колегія судів -

встановила:

за вироком суду, ОСОБА_6 визнаний винним за те, що він, 29.03.2010 року близько 23 год. 30 хв. керуючи автобусом марки "ПАЗ 32 05 03" р.н. НОМЕР_1, рухаючись по вул. Миколайчика в м.Львові, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не врахував дорожні умови - нічний час, при виконанні маневру лівого повороту не переконався в його небезпеці, не дав дороги мопеду марки "Хонда Діо" під керуванням потерпілого ОСОБА_3, який рухався по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо, тим самим поставив останнього в такі умови, в яких потерпілий ОСОБА_3 був позбавлений технічної можливості уникнути зіткнення, внаслідок чого здійснив з ним зіткнення, чим порушив вимоги Р.1 п.п. 1.5, 1.10.; Р.2 п. 2.3. підпункту "б", Р.10 п.п. 10.1.; Р.16 п.16.13 ПДР України. В результаті зіткнення потерпілі ОСОБА_3, ОСОБА_7 згідно висновків судово-медичної експертизи № 208/10 від 12.05.2010 року, № 207/10 від 12.05.2010 року отримали тілесне ушкодження середньої тяжкості.

В своїх апеляціях захисник ОСОБА_5 в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_3, законний представник потерпілого ОСОБА_3 - ОСОБА_4, потерпілий ОСОБА_3 покликаються на те, що суд порушив процесуальні права неповнолітнього потерпілого, оскільки при розгляді даної кримінальної справи не був присутній його захисник з поважних причин (травма ноги). Захисник ОСОБА_5 заявляв клопотання про призначення повторної судово-медичної експертизи для визначення тяжкості тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_3 та про відкладення розгляду справи на інший день, надання можливості для ознайомлення з матеріалами справи, оскільки ордер був виписаний 29.06.2010 року, у задоволенні даних клопотань було відмовлено та у протоколі судового засідання такі клопотання відсутні. Крім цього, захисник не мав змоги ознайомитись з матеріалами даної справи, тому вчасно не був з вини суду заявлений цивільний позов. Просять даний вирок скасувати, кримінальну справу повернути на новий судовий розгляд у інший суд першої інстанції.

В своїй апеляції засуджений ОСОБА_6 покликається на незаконність вироку в частині позбавлення його права керувати транспортними засобами строком на два роки, невідповідність висновків суду та неправильне застосування кримінального закону, адже мопед не є транспортним засобом. Крім цього, зазначає що покарання слід обирати в межах статті за якою кваліфіковано злочин у виді обмеження волі, а суд в резолютивній частині обрав додаткову міру покарання-позбавлення права керування транспортними засобами без врахування мотивувальної частини, що є порушенням норм процесуального права. Просить даний вирок змінити в частині покарання, а саме позбавлення права керування транспортними засобами строком на два роки на без позбавлення права керування транспортними засобами.

Вислухавши доповідача, захисника ОСОБА_5 в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_3, законного представника потерпілого ОСОБА_3 - ОСОБА_4, потерпілого, засудженого на підтримання апеляцій, прокурора про законність та обґрунтованість вироку, перевіривши матеріали та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що такі не підлягають до задоволення.

Висновок суду про доведеність винності засудженого у вчиненні зазначеного у вироку злочину відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтований.

Вина засудженого та правильність кваліфікації його дій не оспорюється в апеляції, які, на думку колегії, правильно кваліфіковано за ч.1 ст.286 КК України.

В місцевому суді ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст.286 КК України визнав повністю.

Доводи апеляції потерпілого, його захисника та законного представника про те, що суд порушив процесуальні права неповнолітнього потерпілого, оскільки при розгляді даної кримінальної справи не був присутній його захисник з поважних причин, визнаються колегією суддів як безпідставні та спростовуються даними протоколу судового засідання від 29.11.2010 року (а.с.191-202), з якого вбачається, що захисник ОСОБА_5 в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_3 був присутній під час розгляду даної справи.

В протоколі судового засідання немає даних, що адвокат ОСОБА_5 заявляв клопотання про призначення повторної судово-медичної експертизи потерпілому, зауважень на цей протокол ніхто не надавав, а тому доводи апелянтів в цій частині не можуть заслуговувати на увагу.

Призначаючи покарання засудженому, місцевий суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про його особу, пом'якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, це покарання відповідає вимогам ст.65 КК України, підстав для задоволення апеляції засудженого, колегія не вбачає.

Визначене місцевим судом покарання буде, на думку колегії, необхідне й достатнє для виправлення засудженого та попередження вчинення нових злочинів.

Будь-яких істотних порушень вимог кримінально-процесуального законодавства при розслідуванні та розгляді даної справи в районному суді, які б вплинули на правильність прийнятого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст.362, 366 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

вирок Шевченківського районного суду м.Львова від 29 червня 2010 року відносно засудженого ОСОБА_6 залишити без змін, апеляції захисника ОСОБА_5 в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_3, законного представника потерпілого ОСОБА_3 - ОСОБА_4, потерпілого ОСОБА_3 та засудженого - без задоволення.

Головуючий:

Судді: