Справа № 737/1164/14-к
Провадження № 1-кп/737/38/15
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
10 грудня 2015 року смт. Куликівка
Куликівський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю учасників судового провадження:
прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
захисника обвинуваченого - ОСОБА_5
4) 19.09.2014 року Ріпкинським районним судом Чернігівської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ст.70 КК України, до 4 років 8 місяців позбавлення волі; 5) 29.12.2014 року Чернігівським районним судом Чернігівської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.1 та ч.4 ст.70 КК України, до 4 років 10 місяців позбавлення волі; 6) 08.06.2015 року Городнянським районним судом за ч.2 ст.185 КК України, із застосуванням ст.70 КК України, до 5 років позбавлення волі, вирок набрав законної сили, покарання не відбуте, судимість не погашена; перебуваючого під вартою з 15.04.2014 року у Чернігівському слідчому ізолятору управління Державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області; у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України, -
Обвинувачений ОСОБА_4 , який раніше засуджувався за злочини проти власності, повторно, на початку вересня 2013 року, у післяобідній час, знаходячись в будинку АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу, таємно викрав гроші у сумі 700 гривень, належні ОСОБА_6 .
Продовжуючи свою злочинну діяльність, обвинувачений ОСОБА_4 , повторно, в середині жовтня 2013 року, у післяобідній час, знаходячись в будинку АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, таємно викрав гроші у сумі 300 гривень, належні ОСОБА_7 .
В подальшому, обвинувачений ОСОБА_4 , повторно, маючи єдиний умисел на таємне викрадення чужого майна, в кінці жовтня 2013 року, в денний час, через двері проник в будинок АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав гроші в сумі 2000 гривень, належні ОСОБА_8 .
Своїми умисними діями, що виразились у таємних викраденнях чужого майна (крадіжках), вчинених повторно, та у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, поєднаній з проникненням у житло, ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України.
Цивільні позови по справі не заявлено.
Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою винність, у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, не визнав і показав, що інкримінованих крадіжок не здійснював, а заяви та визнавальні свідчення про свою причетність до здійснення перелічених крадіжок написав на умовляння працівників міліції. В ході досудового слідства та при первісному судовому розгляді справи він давав визнавальні свідчення, оскільки так його просили працівники міліції. З часом він зрозумів чим це йому загрожує і вирішив дати правдиві свідчення. В звязку з викладеним просить виправдати його по всіх епізодах крадіжок.
Незважаючи на заперечення обвинуваченого ОСОБА_4 своєї причетності до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, його винність, окрім його свідчень, доведена іншими доказами, добутими в ході судового розгляду справи.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що проживає в своєму будинку на хуторі Веселий села Вересоч Куликівського району. Є пенсіонеркою і отримує пенсію. На початку вересня 2013 року вона виявила крадіжку грошей в сумі 700 гривень. Хто вчинив крадіжку не знала, тому в міліцію не зверталась. Лише в травні 2014 року до неї прибули працівники міліції, які повідомили, що у вчиненні крадіжки признався ОСОБА_4 та відібрали у неї відповідну заяву. Дійсно, в період вчинення крадіжки, в неї в гостях декілька разів був ОСОБА_4 . Але оскільки, крадіжка була вчинена до його появи в будинку, то вона не вірила, що крадіжку вчинив ОСОБА_4 .. Разом з тим ОСОБА_4 у своєму зізнанні навів такі подробиці, які могла знати лише особа, що вчинила крадіжку.
Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що в середині жовтня 2013 року, в нього вдома три дні гостював ОСОБА_4 , з яким він вживав алкогольні напої. Коли останнього вечора вони лягли спати, то вранці наступного дня він прокинувся і виявив, що ОСОБА_4 вже не було, а з кишені його бушлату зникли гроші в сумі 300 гривень. Про вчинену крадіжку в міліцію не повідомляв. Лише в травні 2014 року до нбого прибули працівники міліції, які повідомили, що у вчиненні крадіжки признався ОСОБА_4 та відібрали у нього відповідну заяву. Він з самого початку був впевнений, що крадіжку вчинив ОСОБА_4 . Окрім того ОСОБА_4 у своєму зізнанні навів такі подробиці, які могла знати лише особа, що вчинила крадіжку.
В зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_2 потерпілої ОСОБА_8 , в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 не допитувалась. В заяві про вчинений злочин, яка зареєстрована в ЄРДР 15.09.2014 року, потерпіла ОСОБА_8 вказала, що в період часу з вересня 2013 року по березень 2014 року невстановлена особа вчинила крадіжку грошей в сумі 2000 гривень з її будинку АДРЕСА_3 (т.1 а.к.п.71-72).
Заява ОСОБА_4 про вчинення ним крадіжки у потерпілої ОСОБА_8 зареєстрована в ЄРДР 11.09.2014 року (т.1 а.к.п. 68-69).
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що проживає в селі Вересоч Куликівського району разом з ОСОБА_6 , яка є пенсіонеркою і отримує пенсію. Частину отримуваної пенсії ОСОБА_6 , як правило, ховала в домоволодінні. На початку вересня 2013 року вона виявила крадіжку грошей в сумі 700 гривень. Хто їх вкрав вони не знали. В міліцію про крадіжку не повідомляли. Лише в травні 2014 року до них прибули працівники міліції, які повідомили, що у вчиненні крадіжки признався ОСОБА_4 , який декілька разів перебував у них вдома на початку вересня 2013 року.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що проживає в селі Вересоч Куликівського району і знайомий з ОСОБА_6 , яка є пенсіонеркою і отримує пенсію. Йому відомо, що на початку вересня 2013 року у Ансімової була вчинена крадіжка грошей в сумі 700 гривень. Хто їх вкрав вони не знали. Лише в травні 2014 року до ОСОБА_6 прибули працівники міліції, які повідомили, що у вчиненні крадіжки признався ОСОБА_4 , який декілька разів гостював у неї вдома на початку вересня 2013 року.
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показала, що в середині жовтня 2013 року вона познайомилась з ОСОБА_4 , який гостював у її знайомого ОСОБА_7 та вживав з ним алкогольні напої. Після від`їзду ОСОБА_4 ОСОБА_7 виявив зникнення грошей в сумі 300 гривень, які зберігалися в кишені його бушлату. В крадіжці потерпілий підозрював ОСОБА_4 , але в міліцію із заявою не звертався. Лише в травні 2014 року від працівників міліції стало відомо, що ОСОБА_4 зізнався у вчиненні крадіжки про що написав відповідну заяву.
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показала, що проживає в будинку АДРЕСА_3 разом з батьком ОСОБА_13 . Восени 2013 року у них вдома близько двох місяців проживав ОСОБА_4 , який часто пригощав алкогольними напоями та продуктами харчування. Він ніде не працював і постійно відлучався на короткий час, після чого в нього з`являлися гроші.
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показав, що проживає в будинку АДРЕСА_3 разом з дочкою ОСОБА_12 . Восени 2013 року у них вдома близько двох місяців проживав ОСОБА_4 , який часто пригощав алкогольними напоями та продуктами харчування. Він ніде не працював зате часто відлучався на короткий час, після чого в нього з`являлися гроші.
Свідок ОСОБА_14 повідомив, що він працює в Ріпкинському РВ УМВС і в травні 2014 року займався розкриттям злочинів вчинених ОСОБА_4 . В ході бесіди ОСОБА_4 повідомив, що він вчинив ряд злочинів на території інших районів області, в тому числі 3 злочини на території Куликівського району. Про отриману інформацію він по телефону повідомив відповідних працівників Куликівського РВ УМВС. До ОСОБА_4 приїжджав працівник Куликівського РВ УМВС, якому обвинувачений розповів подробиці вчинення злочинів. ОСОБА_4 також повідомив про вчинення ряду раніше невідомих злочинів на території Ріпкинського району. При перевірці заяви обвинуваченого підтвердилися і злочини були взяті на облік. ОСОБА_4 зізнався у вчиненні злочинів добровільно. Ніякого примусу або заохочення до нього не застосовувалося.
Свідок ОСОБА_15 повідомив, що він працює в Куликівському РВ УМВС і в травні 2014 року займався розкриттям злочинів вчинених ОСОБА_4 . В цей період з Ріпкинського РВ УМВС по телефону надійшла інформація, що ОСОБА_4 добровільно зізнався у вчиненні декількох злочинів на території Куликівського району. Через деякий час надійшли відповідні заяви з оперчастини СІЗО. Він виїзджав в Ріпкинський РВ УМВС де мав зустріч з обвинуваченим. В ході бесіди ОСОБА_4 повідомив, що він вчинив у вересні 2013 року крадіжку грошей в сумі 700 гривень із будинку АДРЕСА_1 , належні ОСОБА_6 , а в середині жовтня 2013 року, знаходячись в будинку АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, таємно викрав гроші у сумі 300 гривень, належні ОСОБА_7 . По вказаних правопорушеннях заяви до Куликівського РВ УМВС не надходили. Він виїхав за вказаними адресами і встановив, що крадіжки мали місце. В звязку з викладеним він прийняв відповідні заяви, які були занесені до ЄРДР. Досудове розслідування було доручене слідчим. ОСОБА_4 зізнався у вчиненні злочинів добровільно. Ніякого примусу або заохочення до нього не застосовувалося.
Свідок ОСОБА_16 повідомив, що у вересні 2014 року він був призначений начальником кримінального розшуку Куликівського РВ УМВС. В цей період з Чернігівського СІЗО надійшла заява ОСОБА_4 в якій він добровільно зізнався у вчиненні осінню 2013 року крадіжки грошей в сумі 2000 гривень із будинку АДРЕСА_3 . По вказаному правопорушенні заява до Куликівського РВ УМВС не надходила. Він виїхав за вказаною адресою і встановив, що крадіжка мала місце. В звязку з викладеним він прийняв відповідну заяву, яка була занесена до ЄРДР. Досудове розслідування було доручене слідчим. Він зустрічався із ОСОБА_4 , який повідомив подробиці вчинення злочину, а також підтвердив, що зізнався у вчиненні злочинів добровільно. Ніякого примусу або заохочення до нього не застосовувалося.
Свідок ОСОБА_17 повідомила, що їй, в період роботи слідчою СВ Куликівського РВ УМВС, довелось розслідувати кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 . ОСОБА_4 без будь-якого примусу або заохочення розповідав подробиці вчинення крадіжок на території Куликівського району та підписував відповідні процесуальні документи.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень доведена також іншими доказами, добутими в ході судового розгляду, а саме:
протоколом огляду місця події від 15.09.2014 року, з якого вбачається, що до господарства АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_8 , було проникнення, в результаті чого зникли гроші в сумі 2000 гривень (т.1 а.к.п. 73);
заявою ОСОБА_4 від 12.05.2014 року про вчинення крадіжки у ОСОБА_6 (т.1 а.к.п.21);
заявою ОСОБА_6 від 20.05.2014 року про вчинення в неї крадіжки грошей (т.1 а.к.п.24);
заявою ОСОБА_4 від 12.05.2014 року про вчинення крадіжки у ОСОБА_7 (т.1 а.к.п.44-45);
заявою ОСОБА_7 від 16.05.2014 року про вчинення в нього крадіжки грошей (т.1 а.к.п.49);
вироком Городнянського районного суду від 08.06.2015 року (т.3 а.с.к.п. 28-33).

Заслухавши прокурора, обвинуваченого, захисника обвинуваченого, потерпілих та свідків, а також дослідивши документи кримінального провадження, суд доходить висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень доведена повністю.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 , які виразились у таємних викраденнях чужого майна (крадіжках), вчинених повторно, та у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчинених повторно, поєднаними з проникненням у житло, необхідно кваліфікувати як кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України.

Суд критично відноситься до свідчень ОСОБА_4 та його захисника в частині того, що заяви обвинуваченого про вчинені злочини були написані ним на вмовляння працівників Куликівського РВ УМВС та під їх диктовку з ціллю покращити показники по розкриттю злочинів. Стороною захисту не надано жодних доказів на підтвердження цих заяв. Стороною обвинувачення доведено, що ініціатором виявлення цих злочинів був начальник кримінального розшуку Ріпкинського РВ УМВС ОСОБА_14 , який не міг знати про злочини, вчинені на території Куликівського району, та які ніяким чином не впливали на його показники роботи. За свідченнями потерпілих, вони в міліцію із заявами про вчинені злочини звернулися через тривалий проміжок часу лише після надходження заяв ОСОБА_4 із визнавальними повідомленнями про вчинені кримінальні правопорушення. Таким чином вказані злочини були латентними і ніяким чином не впливали на статистику роботи Куликівського РВ УМВС. Орган досудового слідства подробиці вчинених злочинів встановив із свідчень обвинуваченого. Потерпілі в послідуючому лише підтвердили правдивість заяв обвинуваченого. Потерпілі і свідки однозначно підтвердили, що обвинувачений у періоди вчинення злочинів знаходився в районі вчинення злочинів і мав можливість їх вчинити. Із сукупності доказів вбачається, що злочини вчинив ОСОБА_4 . Припущення ОСОБА_6 , що ОСОБА_4 не міг вчинити крадіжку, оскільки він до цього не був у неї вдома, не протирічать доказам обвинувачення, оскільки крадіжка - це таємне викрадення чужого майна, а потерпіла не приймала участь у крадіжці, а також їй невідома точна дата і час вчингення. Твердження ОСОБА_4 про непричетність до вищезазначених крадіжок суд розцінює як намагання обвинуваченого уникнути відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення.

Обвинуваченому ОСОБА_4 в ході досудового слідства була інкримінована обставина, яка обтяжує покарання, у вигляді вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Суд вважає, що дана обставина інкримінована безпідставно, оскільки стан алкогольного сп`яніння не підтверджений жодним доказом по справі.

Обвинуваченому ОСОБА_4 в ході досудового слідства була інкримінована обставина, яка помякшує покарання, у вигляді щирого каяття та активного сприяння розкриттю злочину.

Суд вважає, що дана обставина не може бути врахованою, як помякшуюча покарання, оскільки обвинувачений повністю заперечує свою причетність до вчинення цих злочинів.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, сукупність обставин, що їх характеризують, особу винного, незайнятість обвинуваченого суспільно-корисною працею до арешту, працездатний вік та стан здоров`я, той факт, що визначеного місця проживання не має, наявність невідбутого покарання за попередніми вироками, вартість викраденого, обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, у вигляді з`явлення із зізнанням; обставину, що обтяжує покарання у вигляді вчинення злочину щодо особи похилого віку, і доходить висновку, що обвинуваченому необхідно обрати покарання у вигляді позбавлення волі.

Обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів необхідно призначити за правилами ч.1 ст.70 КК України, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

При винесенні рішення підлягає врахуванню також вирок Городнянського районного суду Чернігівської області від 08.06.2015 року, яким ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі.

Враховуючи, що інкриміновані ОСОБА_4 кримінальні правопорушення в даному кримінальному провадженні скоєно обвинуваченим до постановлення попереднього вироку, остаточне покарання йому необхідно призначити за сукупністю злочинів, за правилами ч.4 ст.70 КК України, застосувавши принцип часткового складання призначених покарань.

Суд враховує, що термін утримання ОСОБА_4 під вартою продовжений до 19.01.2016 року.

Суд вважає, що у строк відбуття покарання необхідно зарахувати строк перебування обвинуваченого під вартою за попередніми вироками та по цьому кримінальному провадженню і обчислювати перебіг строку відбуття покарання з 15.04.2014 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 370 та 371 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України, і за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 02 (два) роки, а за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 04 (чотири) роки. Керуючись ч.1 ст.70 КК України, та застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 04 (чотири) роки.

Керуючись ч.4 ст.70 КК України та застосувавши принцип часткового складення призначених покарань, за сукупністю злочинів, до покарання, призначеного за цим вироком, приєднати частину покарання у вигляді одного року шести місяців позбавлення волі невідбутого покарання за попереднім вироком Городнянського районного суду Чернігівської області від 08.06.2015 року, і остаточно призначити покарання у вигляді 5 (пяти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

В строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зарахувати строк перебування під вартою за попередніми вироками, а також по цьому провадженню, і обчислювати перебіг строку відбуття покарання з 15.04.2014 року.

На вирок суду до апеляційного суду Чернігівської області через Куликівський районний суд Чернігівської області може бути подана апеляція протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок суду набере законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку повинна бути вручена негайно після його проголошення.

Суддя Куликівського

районного суду ОСОБА_1