Номер провадження: 11-сс/785/54/16
Номер справи місцевого суду: 511/63/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.01.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисників затриманого ОСОБА_9 адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 13 січня 2016 року, -
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 13 січня 2016 року задоволено клопотання керівника Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_10 та до громадянина Турецької Республіки ОСОБА_9 застосований тимчасовий арешт на 40 діб до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Турецької Республіки.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді захисники затриманого ОСОБА_9 адвокати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 подали апеляційні скарги.

Адвокат ОСОБА_7 у свої апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати в зв`язку з відсутністю законних підстав для затримання ОСОБА_9

та істотним порушенням його процесуальних прав.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що ОСОБА_9 переслідується Турецькою владою виключно за національною ознакою і з політичних мотивів, оскільки затриманий за національністю є курдом та під час проживання на території Туреччини постійно знаходився під тиском місцевої влади та піддавався образам і гонінням зі сторони окремої частини місцевого населення.

Також адвокат ОСОБА_7 зазначає, що під час затримання ОСОБА_9 в порядку ст.208 КПК України були допущені істотні порушення його процесуальних прав, а саме йому не було повідомлено зрозумілою для нього мовою про підстави затримання, не було роз`яснено його права, передбачені частиною четвертою вказаної норми права. Також захисник вказує, що перекладач ОСОБА_9 був наданий лише через 14 годин після його затримання.

Адвокат ОСОБА_8 у своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в застосуванні тимчасового арешту до затриманого ОСОБА_9 .

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що в матеріалах провадження відсутні будь-які данні щодо скоєння його підзахисним злочинів на території інших країн. Також адвокат ОСОБА_8 зазначає, що матеріали провадження не містять відомостей про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме, що ОСОБА_9 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, продовжити злочинну діяльність та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Крім того, захисник зазначає, що в порушення положень ст.583 КПК України уряд іноземної держави не був повідомлений судом про затримання її громадянина.

Заслухавши суддю-доповідача, захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які підтримали доводи апеляційних скарг, думку прокурора, яка заперечувала проти їх задоволення, дослідивши матеріали провадження апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до положень ст.583 КПК України до затриманої особи, яка вчинила злочин за межами України, застосовується тимчасовий арешт до сорока діб або інший встановлений відповідним міжнародним договором України строк до надходження запиту про її видачу.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_9 за обліками eASF Генерального секретаріату Інтерполу (червона картка № А-5464/8-2012 від 27.08.2012) розшукується правоохоронним органами Турецької Республіки для приведення до виконання вироку турецького суду (Istanbul 11 criminal court in Turkey) від 19.03.2010 року, яким ОСОБА_9 засуджено до 9-ти років 9-ти місяців 8 днів позбавлення волі за вчинення на протязі січня 2004 року вересня 2009 року злочинів, передбачених ст.ст.53/1-2-3, 58/9, 62, 117/1, 220/2 (створення злочинного угруповання з метою вимагання коштів на території Туречиини, хуліганські дії при обтяжуючих обставинах) Турецького кримінального кодексу №5237. Ордер на арешт вказаної особи виданий 08.12.2011 року.

Статтею16 Європейської конвенції «Про видачу правопорушників» від 13 грудня 1957 року, яка була ратифікована Законом України № 43/98-ВР від 16.01.1998 року, передбачено, що у запиті про тимчасовий арешт повідомляється про існування одного з документів, зазначених у пункті 2а ст.12 конвенції, а саме, оригінала або завіреної копії обвинувального вироку та постанови суду або постанови про негайне затримання чи ордера на арешт або іншого розпорядження, яке має таку ж силу і видане відповідно до процедури, передбаченої законодавством запитуючої сторони.

Відповідно до положень ч.6 ст.583 КПК України при розгляді клопотання прокурора про застосування тимчасового арешту до затриманого, слідчий суддя встановлює особу затриманого, пропонує йому зробити заяву, перевіряє наявність документів, що містять дані про вчинення особою злочину на території іноземної держави, вислуховує думки учасників судового провадження та виносить ухвалу про застосування тимчасового арешту або відмову в застосуванні тимчасового арешту, якщо для його обрання немає підстав.

Вирішуючи питання про застосування тимчасового арешту до ОСОБА_9 слідчий суддя, виконав вимоги Європейської конвенції «Про видачу правопорушників» від 13 грудня 1957 року та ч.6 ст. 583 КПК України, перевірив наявність протоколу про затримання, документи, що підтверджують особу затриманого та містять дані про вчинення ним злочину на території іноземної держави, а саме дослідив паспорт серії НОМЕР_1 від 27.07.2011 року, копію повідомлення НЦБ Інтерполу Туреччини, ордер на арешт ОСОБА_9 , копію червоної картки № А-5464/8-2012 від 27.08.2012 року, та обґрунтовано задовольнив клопотання керівника Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_10 про застосування тимчасового арешту ОСОБА_9 , до надходження від компетентного органу Турецької Республіки запиту про його видачу.

Доводи апеляційних скарг сторони захисту про неможливість тимчасового арешту ОСОБА_9 з посиланням на те, що він був затриманий з порушенням вимог КПК України, є необґрунтованими, оскільки з відповідними скаргами на дії правоохоронних органів затриманий та його захисники не звертались. Як стверджує сам захисник ОСОБА_7 у своїй апеляційній скарзі, ОСОБА_9 протягом 14 годин з моменту затримання, був наданий перекладач, який здійснював переклад процесуальних дій та документів а приймав участь у розгляді слідчим суддею клопотання про тимчасове затримання.

Крім того, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційних скарг про незаконність тимчасового арешту не узгоджуються з вимогами ст.583 КПК України, оскільки для тимчасового арешту ОСОБА_9 існували відповідні підстави - останній перебував у міжнародному розшуку правоохоронних органів іноземної держави і відносно нього існує рішення відповідного суду про арешт. При цьому, чинний КПК України передбачає негайне звільнення особи з-під арешту у випадку, коли будуть встановлені обставини, за якими буде неможлива екстрадиція. Останні обставини можуть бути встановлені лише при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для забезпечення видачі затриманої особи (екстрадиційний арешт), що передбачено статтею 584 КПК України.

Апеляційний суд вважає передчасними доводи захисника ОСОБА_7 про відсутність підстав для екстрадиції ОСОБА_9 до республіки Туреччина у зв`язку з політичним переслідуванням останнього, оскільки відповідно до ст.587 КПК України екстрадиційна перевірка обставин, що можуть перешкоджати видачі особи, проводиться центральним органом України або за його дорученням чи зверненням відповідною регіональною прокуратурою, а тому це питання не відноситься до компетенції слідчого судді при розгляді клопотання про тимчасовий арешт затриманої особи.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 12, 16 Європейської конвенції «Про видачу правопорушників» від 13 грудня 1957 року, статтями 405, 407, 418, 419, 422, 583 КПК України, апеляційний суд,
УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні апеляційних скарг захисників затриманого ОСОБА_9 адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Ухвалу слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 13 січня 2016 року, якою задоволено клопотання керівника Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_10 та застосований тимчасовий арешт на 40 діб до громадянина Турецької Республіки Кутсал ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Турецької Республіки залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4