Справа № 199/8911/15-к
ВИРОК
іменем України
2016 року січня місяця 28 дня м. Дніпропетровськ

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження у Єдиному реєстрі досудових розслідувань № 0001696 від 14.08.2015 року, відносно:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Знаменівка Новомосковського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, із повною середньою освітою, працюючого не офіційно на будівництві підсобним робочим, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , маючого на утриманні непрацездатну дружину ОСОБА_6 , яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 125 КК України, -

за участі:

прокурора ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

представника потерпілої ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань вказане кримінальне провадження,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , 28.07.2015 близько о 19:30 годині знаходився біля свого будинку АДРЕСА_1 , де проходила раніше йому відома ОСОБА_8 , де між останніми несподівано виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 , продовжуючи знаходитись за вищевказаною адресою, в цей же день, близько о 19:30 годині підійшов до потерпілої ОСОБА_8 , яка прямувала в напрямку свого будинку АДРЕСА_2 , де зі спини наніс їй один удар своєю рукою по голові, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_8 закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, після чого схватив останню за задню зовнішню поверхню правого плеча у середній третині, чим подіяв потерпілій ОСОБА_8 синець по задній поверхні правого плеча у верхній третині, після чого відпустив останню і направився до свого автомобіля та зник з місця вчинення ним кримінального правопорушення.
В результаті злочинних дій ОСОБА_3 , потерпілій ОСОБА_8 ,згідно висновку експерта № 4554-Е від 29.09.2015, заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: внутрішньо-шкіряного крововиливу по задньо-зовнішній поверхні правого плеча у середній третині, які відносяться до легких тілесних ушкоджень що мають незначні скороминущі наслідки та закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі що спричинили короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день).
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених вище, визнав повністю, не оспорюючи фактичні обставини справи пояснив, що дійсно він 28.07.2015 приблизно о 19:30 годині він виїхав на належному йому автомобілі з двору свого домоволодіння і чекав родичів. На його мобільний телефон хтось подзвонив і він почав розмовляти. В цей момент до машини підійшла потерпіла ОСОБА_8 і почала йому погрожувати, після цього вона замахнулася на нього, але він відбив її руку. Потім потерпіла повторно замахнулася в його бік, на що він ухилився і завдав їй один удар в область голови. В цей момент на вулиці нікого не було. Обвинувачений вказав нате, що потерпіла ОСОБА_8 навмисно його провокувала на скандал, та погрожувала помститися через те, що він начебто винний у тім, що через нього до в`язниці потратив її чоловік, на що він їй пояснив, що її чоловік потрапив до в`язниці на підставі вироку суду.

Крім пояснень ОСОБА_3 , із визнанням винуватості, його вина у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України за обставин, викладених у вироку, знайшла своє підтвердження в ході судового слідства та підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- показами потерпілої ОСОБА_8 в судовому засіданні про те, що 28.07.2015 приблизно о 19:30 години вона проходила повз машину обвинуваченого, яка стояла біля будинку АДРЕСА_1 . В цей момент теща обвинуваченого ОСОБА_3 почала нецензурно висловлюватися в її адресу, в чому обвинувачений її підтримав. Після того, як вона пройшла повз будинок обвинуваченого ОСОБА_3 , останній підбіг до неї зі спини, і однією рукою почав тягнути за футболку, а іншою наніс їй один удар по голові. Від отриманого удару вона присіла на землю. Відразу після конфлікту вона звернулася до лікарні, де у неї було зафіксовано струс головного мозку. Після цього її поклали на стаціонар, де вона пробула 24 дня. Позовну заяву підтримує в повному обсязі та просить суд її задовольнити;

- показами свідка ОСОБА_10 в судовому засіданні, яка показала суду про те, що 28.07.2015 близько 19:30 години вона разом із сусідкою ОСОБА_11 перебувала біля домоволодіння АДРЕСА_1 і, на вулиці, почули жіночий крик. Коли вони вийшли за ворота домоволодіння, то побачили, як стара жінка стояла поруч з потерпілою і нецензурно висловлювалася в її сторону. В цей момент з-за керма автомобіля, що стояв біля будинку, вибіг обвинувачений і своєю правою рукою завдав один удар в ліву частину голови ОСОБА_8 , від якого остання присіла на землю. Після чого обвинувачений і стара жінка одразу сіли в машину та уїхали з місця події;

- показами свідка ОСОБА_12 в судовому засіданні, яка показала суду про те, що 28.07.2015 десь о 20:00 годині вона приїхала в гості до своєї дочки ОСОБА_8 по АДРЕСА_1 . Знаходячись біля будинку, вона почула жіночий крик та голос ще однієї жінки. Після цього вона вийшла на проїзну частину вулиці та побачила, як обвинувачений своєю правою рукою завдав один удар в голову її доньки;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 11.09.2015, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_8 в присутності понятих розповіла про спричинення їй тілесних ушкоджень раніше їй знайомим чоловіком ОСОБА_3 та показала механізм нанесення їй ОСОБА_3 тілесних ушкоджень 28.07.2015 неподалік будинку № 49 по вулиці Гіляровського в місті Дніпропетровську (том № 1 а.с. 54-55);

- висновком експерта № 4554-Е від 29.09.2015, згідно якого, у урахуванням наданої медичної документації та проведеної консультації у потерпілої ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, внутрішньо-шкіряного крововиливу по задній зовнішній поверхні правого плеча у середній третині, синця по задній поверхні правого плеча у верхній третині. Враховуючи характер, локалізацію та ступінь ознак загоєння (внутрішньо-шкіряний крововилив блідо-червоного кольору) виявленого у неї тілесного ушкодження в області задньо-зовнішньої поверхні правого плеча та дані медичної документації (закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку), можливо вказати, що ушкодження утворилися незадовго до звернення за медичною допомогою у лікувальний заклад, тобто, як вказує обстежена та слідчий в постанові; ушкодження в області правого плеча у верхній третині (синець синюшного кольору з відносно чіткими межами) міг утворитися в термін 2-4 доби до моменту огляду. Виявлені у потерпілої тілесні ушкодження спричинені в короткий проміжок часу, встановити послідовність їх нанесення не представляється можливим у зв`язку із відсутністю судово-медичних даних. Враховуючи характер, локалізацію та кількість виявлених у ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, можливо вказати, що їй було спричинено не менш як від 3-х механічних дій тупого твердого предмету (предметів). За своїм характером виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, на підставі п. 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день). Виявлені тілесні ушкодження в області правої верхньої кінцівки, на підставі п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. Локалізація та характер тілесних ушкоджень в області середньої третини задньо-зовнішньої поверхні правого плеча та голови не суперечать механізму їх утворення, на який вказує потерпіла ОСОБА_8 в ході проведення слідчого експерименту (том № 1 а.с. 57-58).
Оцінюючи докази в їх сукупності відповідно до ст. 94 КПК України, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 знайшла своє повне підтвердження в процесі судового розгляду.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, як такі, що виразилися в умисному спричиненні легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Свідок ОСОБА_13 , яка є тещею обвинуваченого, в судовому засіданні показала про те, що в кінці липня 2015 приблизно о 20:00 годині вони разом із зятем - ОСОБА_3 приїхали додому за адресою: АДРЕСА_1 . В цей момент вона зайшла у двір, а обвинувачений ОСОБА_3 залишився на вулиці. Через деякий час вона вийшла з двору на вулицю і побачила, як потерпіла ОСОБА_8 відходила від машини обвинуваченого і кричала в його бік, що вона йому ще влаштує за те, що посадили її чоловіка. Коли вона вийшла на вулицю з двору, то не бачила, щоб обвинувачений ОСОБА_3 наносив потерпілій ОСОБА_8 удари в область голови.

Аналізуючи покази свідка захисту, суд критично їх оцінює і знаходить такими, що не можуть бути прийняті судом як достовірні, оскільки покази свідка ОСОБА_13 спростовуються, як показами потерпілої ОСОБА_8 щодо розвитку подій 28.07.2015 і його наслідків, свідків: ОСОБА_10 і ОСОБА_12 в суді, показами потерпілої під час слідчого експерименту та об`єктивними судово-медичними даними, які є належними, допустимими та достовірними, а в їх сукупності і взаємозв`язку достатніми для визнання обвинуваченого ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому обвинуваченні, так і показами самого обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні про те, що 28.07.2015 приблизно о 19:30 годині, перебуваючи біля свого домоволодіння АДРЕСА_1 , ухилившись від замаху потерпілої ОСОБА_8 , не умисно завдав останній одного удару в область голови.

У свою чергу свідки: ОСОБА_10 та ОСОБА_12 вказали про спричинення потерпілій ОСОБА_8 тілесних ушкоджень в області голови саме 28.07.2015. Покази свідків: ОСОБА_10 та ОСОБА_12 та покази безпосередньо потерпілої ОСОБА_8 підтверджуються: протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_8 від 11.09.2015 (том № 1 а.с. 54-55) та Висновком експерта № 4554-Е від 29.09.2015(том № 1 а.с. 57-58), зокрема у даному висновку йдеться про те, що «Локалізація та характер тілесних ушкоджень не суперечать механізму їх утворення, на який вказує потерпіла ОСОБА_8 в ході проведення слідчого експерименту.
Крім вказаного, покази свідка ОСОБА_13 спростовуються показами свідка ОСОБА_12 , яка в судовому засіданні прямо вказала на ОСОБА_3 , як на особу, яка 28.07.2015, знаходячись біля будинку АДРЕСА_1 , спричинила потерпілій ОСОБА_8 тілесні ушкодження.

Тому, з огляду на зазначене, у суду відсутні правові підстави для визнання показань свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та потерпілої ОСОБА_8 недостовірними.
Таким чином, за наведених вище обставин суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, відповідно до ст. 94 КПК України, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 знайшла своє повне підтвердження в процесі судового розгляду, а його дії мали активний і послідовний характер, спрямований на умисне спричинення потерпілій ОСОБА_8 тілесних ушкоджень.
За таких обставин суд вважає, що всі дії обвинуваченого ОСОБА_3 були добре сплановані, мали активний і послідовний характер, спрямований на умисне спричинення потерпілій ОСОБА_8 тілесних ушкоджень.
Висновки суду про винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні вказаного злочину ґрунтуються на доказах, безпосередньо досліджених судом при розгляді даного кримінального провадження.

Досліджені судом і покладені в основу вироку докази у своїй сукупності і взаємозв`язку є допустимими, достовірними і достатніми для визнання ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.

Зокрема, під врахуванням особи винного слід розуміти врахування позитивних і негативних соціальних, фізичних, психічних і правових елементів характеристики особи, що вчинила злочин, які мають кримінально-правове значення. Соціальну характеристику особи становлять професія, фах, посада, ставлення до праці чи навчання, наявність державних та інших нагород, відзнак, почесних звань, наявність сім`ї, ставлення до інших членів суспільства, поведінка на роботі, в побуті, додержання вимог суспільного співжиття тощо. Соціальна спрямованість особи виражає коло її інтересів, потреб, світогляд, загальний культурний розвиток, сукупність принципів і мотивів поведінки. У правовому аспекті особу винного характеризує наявність ознак загального і спеціального суб`єкта, судимості, множинності вчинених ним злочинів тощо.

Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 злочину, який скоєно умисно, і, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав в повному об`ємі, раніше не судимий, у лікарів нарколога і психіатра на обліку не перебуває, працює не офіційно на будівництві підсобним робочим, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , також має на утриманні дружину ОСОБА_6 , яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною.

Суд відносить: знаходження на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до обставин, що пом`якшують покарання.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Так, призначаючи покарання, суд, відповідно вимог ст.65 КК України, враховує вищенаведені обставини, позицію прокурора який просив призначити обвинуваченому покарання у виді громадських робіт строком на 240 годин, представника потерпілої ОСОБА_9 , який просив призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців та позовну заяву потерпілої ОСОБА_8 задовольнити в повному обсязі, потерпілої ОСОБА_8 , яка просила призначити обвинуваченому найбільш суворе покарання в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України та позовну заяву задовольнити в повному обсязі, обвинувачений просив суд винести справедливе рішення, суд враховує дані про особу ОСОБА_3 , також суд враховує наявність обставин, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, дані про його особу, а також той факт, що обидві сторони даного конфлікту провокували один одного, у зв`язку із чим, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді громадських робіт в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України. Оскільки саме, це покарання, на переконання суду, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним злочинів.

Потерпілою ОСОБА_8 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 матеріальної шкоди в розмірі: 487.07 гривень, що складається з витрат на лікування і медичні препарати та моральної шкоди в розмірі 50 000.00 гривень.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 та її представник ОСОБА_9 позовні вимоги підтримали в повному обсязі та пояснили, що матеріальна шкода в сумі 487.07 гривень складається з витрат на придбання ліків, медичне обслуговування, транспортні витрати. Моральна шкода обґрунтовується спричиненням потерпілій тілесних ушкоджень, її приниження та знущання над нею, моральними стражданнями від побиття та вчинення щодо неї фізичного насилля.

Обвинувачений ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав в повному обсязі.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_8 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 матеріальної та моральної шкоди, заподіяних внаслідок злочину підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.ст. 127-129 КПК України, ст. ст. 16, 1166, ч.1 ст. 1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

З огляду на вказане, підлягає задоволенню позов в частині стягнення матеріальною шкоди на загальну суму 487.07 гривень, а саме понесених та документально підтверджених потерпілою витрат на лікування. (том № 1 а.с. 29-32).

Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Суд приходить до висновку, що в результаті отриманих потерпілою ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, їй була спричинена моральна шкода, яка, виходячи з п. 1) ч. 2 ст. 23 ЦК України, полягає у душевних стражданнях, які потерпіла зазнала у зв`язку з фізичним болем та моральними стражданнями у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями, яка підлягає частковому відшкодуванню обвинуваченим ОСОБА_3 на підставі ст.1167ЦК України, оскільки, відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини.

Згідно ч.3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення, також при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

За таких обставин, враховуючи роз`яснення, які містяться в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», у зв`язку із характером і глибиною моральних страждань, які перенесла потерпіла ОСОБА_8 , їх тривалістю, ґрунтуючись на принципах розумності і справедливості суд, враховуючи, що обидві сторони даного конфлікту провокували один одного, вважає, що заявлена сума 50.000 гривень, як компенсація моральної шкоди, є явно завищеною, тому з обвинуваченого ОСОБА_3 на підставі ст.ст. 23, 1167 ЦК України, відповідно до ст.ст. 127-129 КПК України, на її користь підлягає стягненню сума в розмірі 5.000 гривень. В задоволенні позову в іншій частині слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

Позовну заяву ОСОБА_8 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (паспорт серії НОМЕР_1 від 26.10.1996) на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди в результаті злочину 487 (чотириста вісімсот сім) гривень 07 (сім) копійок та в рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000.00 (п`ять тисяч) гривень, а всього 5 487 (п`ять тисяч чотириста вісімсот сім) гривень 07 (сім) копійок.

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_8 в іншій частині - відмовити.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Амур-Нижньодніпровського

районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_14