Справа № 682/3532/15-к
провадження № 1-кп/682/9/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
в с т а н о в и в.
23 жовтня 2015 р близько 22 год 40 хв в с. Миньківці, Славутського району, Хмельницької області по вул. Центральній, 93А, у вхідному тамбурі приміщення магазину "Вишенька" ОСОБА_5 під час суперечки на грунті раптово виниклих неприязних стосунків умисно наніс один удар долонею лівої руки в ділянку правої щоки та один удар долонею правої руки в ліву ділянку лівої щоки ОСОБА_4 , спричинивши тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-лицевої травми з переломами нижньої щелепи справа та зліва, підшкірними гематомами правої та лівої половини обличчя, які не є небезпечними для життя і здоров"я і не потягли за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України та відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за кваліфікуючою ознакою тривалості розладу здоров`я.
Таким чином ОСОБА_5 своїми умисними діями заподіяв умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненому і пояснив, що 23 жовтня 2015 р о 22 год знаходився з ОСОБА_6 в магазині "Вишенька" в центрі села Миньківці Славутського району, пив каву. До них підходив ОСОБА_7 , який знаходився в стані алкогольного сп"яніння. Біля 22:40 год він з ОСОБА_6 вийшли на подвір"я. В цей час з приміщення магазину в його тамбур вилетів ОСОБА_7 і упав. Він помітив, що ОСОБА_7 виштовхав з магазину ОСОБА_4 . Тому обурюючись, зайшов в приміщення магазину і викликав ОСОБА_4 на розмову. Коли ОСОБА_4 вийшов в тамбур магазину, він спитав за що останній виштовхав ОСОБА_7 та одразу ж наніс ОСОБА_4 один удар долонею правої руки в нижню щелепу зліва та один удар долонею лівої руки в нижню щелепу зправа. ОСОБА_4 втратив рівновагу, тому він тримав ОСОБА_8 за плечі. В цей час до них підійшов ОСОБА_6 і з метою припинити конфлікт вивів його на вулицю. Вже на вулиці біля магазину він побачив, що ОСОБА_4 вийшов з тамбуру магазину, прикриваючи руками нижню частину обличчя, спльовував кров та пішов за приміщення магазину. Він зайшов в магазин за верхнім одягом, а коли знову вийшов на вулицю, то побачив, що ОСОБА_9 повіз автомобілем ОСОБА_4 додому. В скоєному щиро розкаявся. Цивільний позов потерпілого про відшкодування витрат на лікування, харчування та придбання паливно-мастильних матеріалів для поїздок в лікарню на суму 4835 грн визнав повністю. Частково визнав позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, зокрема, на суму 4000 грн, так як вважає, що бійка була спровокована потерпілим ОСОБА_4 , який виштовхав ОСОБА_7 з магазину.
Свідок ОСОБА_10 показала, що 23 жовтня 2015 року торгувала в магазині "Вишенька" в с. Миньківці, Славутського району. Біля 21 год в магазин прийшли ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , взяли каву і сиділи за столиком. Біля 22 год прийшов ОСОБА_4 з ОСОБА_9 . ОСОБА_4 підійшов до прилавку і став з нею розмовляти. В їх розмову неодноразово втручався ОСОБА_7 , який перебував у стані алкогольного сп"яніння. ОСОБА_4 декілька разів зробив ОСОБА_7 зайваження, просив відійти і не заважати, але ОСОБА_7 і далі продовжував їм заважати. Тоді ОСОБА_4 взяв ОСОБА_7 за комір куртки і вивів у тамбур. Через декілька хвилин в магазин зайшов з вулиці ОСОБА_5 та викликав ОСОБА_4 на вулицю на розмову. Вона зрозуміла, що між ОСОБА_5 і ОСОБА_4 може виникнути конфлікт, тому вийшла за ними теж. На вулиці побачила ОСОБА_4 , який тримався руками за нижню щелепу, в його роті була кров. Вона пішла закривати магазин, а потім дізналася, що ОСОБА_12 повіз ОСОБА_4 в лікарню. Протягом тривалого часу ОСОБА_4 перебував на лікарняному у зв"язку з отриманими травмами нижньої щелепи, не міг говорити, вживати їжу. Вона неодноразово навідувала ОСОБА_4 вдому і бачила його стан. ОСОБА_4 не міг також спілкуватися з іншими особами, не виходив з дому, харчувався соками, йогуртами.
Свідок ОСОБА_6 показав, що 23 жовтня 2015 р вечором відпочивав з ОСОБА_5 в магазині "Вишенька" в с. Миньківці, Славутського району. Біля 22:30 год виходив з ОСОБА_5 курити. Побачив, як ОСОБА_4 виштовхав з приміщення магазину в тамбур ОСОБА_7 , який упав. ОСОБА_5 з обуренням пішов в магазин і викликав для розмови ОСОБА_4 , а він допоміг ОСОБА_7 вийти на вулицю. Чув як ОСОБА_5 питав у ОСОБА_4 за що той виштовхав з магазину ОСОБА_11 , а потім почув удари і зрозумів, що ОСОБА_5 вдарив ОСОБА_4 , тому пішов їх розбороняти і вивів ОСОБА_5 на вулицю Бачив у ОСОБА_4 кров на обличчі.
Свідок ОСОБА_7 показав, що 23 жовтня 2015 року біля 22 год був п"яний в магазині "Вишенька" в с. Миньківці Славутського району; втручався в розмову ОСОБА_4 і ОСОБА_13 . Не пам"ятає хто його вивів з магазину і не бачив хто побив ОСОБА_4 .
Свідок ОСОБА_9 показав, що 23 жовтня 2015 р разом з ОСОБА_4 вечором пішов на каву в магазин "Вишенька" в с. Миньківці Славутського району. В магазині спілкувавсчя з відвідувачами, а ОСОБА_4 розмовляв з продавчинею ОСОБА_10 . Біля 22:30 год він вийшов на вулицю за магазин, розмовляв по телефону. А коли через 10-15 хв повертався, то побачив ОСОБА_4 , який тримався руками за нижню щелепу і щось незрозуміле проговорив та рухався в напрямку за магазин. Хтось з відвідувачів магазину йому сказав, що ОСОБА_4 побив ОСОБА_5 . Він забрав ОСОБА_4 в автомобіль та повіз в м. Славуту в міліцію, а потім на обстеження в лікарню. Наступного дня щелепний хірург в ДЗ СМСЧ №4 в м. Нетішині вправив ОСОБА_4 щелепу та зафіксував її шинами. Але ОСОБА_4 понад місяць не міг розмовляти, їсти, не спілкувався з друзями, не виходив з будинку, не займався професійними обов"язками, часто їздив до лікарів в м. Славуту, в м. Нетішин та м. Хмельницький. Він неодноразово відвозив ОСОБА_4 по лікарнях, а потерпілий оплачував йому вартість пального.
Свідок ОСОБА_14 показав, що 23 жовтня 2015 року біля 22:30 год він був біля магазину "Вишенька" в с. Миньківці Славутського району, бачив як хтось виштовхнув з магазину ОСОБА_7 . ОСОБА_5 , який стояв біля нього, одразу ж пішов в приміщення магазину з обуренням. А він і ОСОБА_6 допомогли ОСОБА_7 вийти на вулицю. Потім він бачив, як ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вийшли з приміщення магазину в тамбур, а через хвилину з тамбуру вийшов ОСОБА_4 , тримаючи руками нижню щелепу та спльовуючи кров.
Свідок ОСОБА_15 показав, що 23 жовтня 2015 р біля 22:30 год він був біля приміщення Миньковецької сільради Славутського району і побачив через дорогу біля магазину "Вишенька" незрозумілий рух відвідувачів. Підійшов до магазину і зустрівся із ОСОБА_4 , який повідомив, що ОСОБА_5 переломав йому щелепу. В цей час до нього надійшов дзвінок від оперативного чергового Славутського РВ УМВС з повідомленням про цю подію. Він з"ясував обставини випадку і повернувся на чергування до сільської ради.
Свідок ОСОБА_16 показав, що 23 жовтня 2015 року в с. Миньківці Славутського району ніс службу по охороні громадського порядку. Біля 22:30 год пішов до магазину "Вишенька" по чай та зустрів ОСОБА_4 , на обличчі якого була кров. ОСОБА_4 говорити не міг і пішов за магазин, а ОСОБА_5 пояснив, що це він наніс ОСОБА_4 тілесні ушкодження. про обставини випадку повідомив у відділ міліції.
Крім особистого визнання, показань потерпілого, свідків, винуватість ОСОБА_5 у скоєнні суспільно-небезпечного діяння стверджується дослідженими та проаналізованими судом письмовими доказми:
- витягом з ЄРДР про реєстрацію факту кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та відкриття кримінального провадження (а.с.1 т. 1);
- рапортом чергового та заявою потерпілого ОСОБА_4 про заподіяння йому тілесних ушкоджень 23.10.2015 р біля 22:34 год та притягнення до відповідальності ОСОБА_5 і залучення його в якості потерпілого (а.с.4, 9 т. 1);
- довідкою Славутської ЦРЛ № 2043 від 28.10.2015 р, з якої вбачається, що 23.10.2015 р о 23:30 ОСОБА_4 звернувся за медичною допомогою і й ому був встановлений попередній діагноз Перелом нижньої щелепи (а.с.14 т. 1);
- висновком судово-медичної експертизи № 143 від 08.12.2015 р, відповідно до якого у гр. ОСОБА_4 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-лицевої травми з переломами нижньої щелепи зправа та зліва, підшкірними гематомами правої та лівої половини обличчя. Заподіяні тілесні ушкодження ОСОБА_4 потягли за собою виникнення післятравматичної ецефалопатії, з приводу якої потерпілий перебував на амбулаторному лікуванні в Славутській ЦРЛ до 28.11.2015 року. Вказані тілесні ушкодження заподіяні внаслідок прикладання травмуючих предметів в ділянку обличчя зправа та зліва, виникли незадовго до звернення за медичною допомогою 23.10.2015 року о 23:30 год, що може відповідати часу, вказаному в постанові, і відповідно до вимог п. 2.2. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, наказу МОЗ України №6 від 17.01.1995 року "Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України" відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за кваліфікуючим критерієи тривалого розладу здоров"Я. Виявлені у потерпілого ОСОБА_4 тілесні ушкодження не могли виникнути в результаті падіння на дорогу, асфальт, сходи, з висоти власного зросту, в тому числі з прискоренням, оскільки мають ознаки локального ударного прикладання травмуючих предметів до поверхні обличчя. Ушкоджень на тілі обстежуваного за властивостями та локалізацією характерних для самооборони, не виявлено (а.с. 24-25 т. 1);
- висновком судово-медичної експертизи № 184 від 11.12.2015 р, відповідно до якого місцями прикладання травмуючих предметів є права та ліва половини обличчя в межах розташування нижньої щелепи ОСОБА_4 , на що вказує локалізація переломів нижньої щелепи зправа та зліва, наявність гематом правої та лівої половини обличчя. Подвійний перелом нижньої щелепи в ОСОБА_4 міг виникнути як в результаті нанесення одного удару в ліву частину нижньої щелепи, так і в результаті нанесення двох ударів в ділянку правої та лівої половини обличчя. Виявлені та зафіксовані у ОСОБА_4 тілесні ушкодження за властивостями та локалізаціями можуть відповідати даним нанесення ударів у фототаблицях, проведеного 09.12.2015 р слідчого експерименту із ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 (а.с.63-64 т. 1).
Судом досліджено протоколи слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 09.12.2015 р та встановлено, що ОСОБА_4 вказує і показує спосіб нанесення йому ударів кулаком лівої руки в праву половину обличчя та долонею правої руки в ліву половину обличчя (а.с.49-52); в свою чергу ОСОБА_5 розказав та показав спосіб нанесення ним ударів ОСОБА_4 долонею лівої руки в праву половину обличчя потерпілого та долонею правої руки в ліву половину обличчя потерпілого (а.с.53-57 т. 1).
В ході судового розгляду потерпілий дав суперечливі покази з приводу нанесення йому ударів ОСОБА_5 кулаком, оскільки одного разу він вказав, що це був кулак лівої руки, в іншому випадку - кулак правої руки.
ОСОБА_5 в свою чергу давав послідовні покази про те, що обидва удари він наніс відповідно долонею лівої та долонею правої руки.
Тому, оцінивши показання потерпілого та обвинуваченого в сукупності з висновками судово-медичної експертизи, суд прийшов до висновку про заподіяння обвинуваченим ударів потерпілому долонями лівої та правої руки відповідно в праву та ліву половини обличчя.
На підставі викладеного суд знаходить правильною кваліфікацію дій ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 122 КК України, так як дослідженими доказами доведено його винуватість у вчиненні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я потерпілого.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного, особу винного.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , не встановлено.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_5 позитивно характеризується за місцем проживання (а.с.81 т. 1), працездатний (а.с. 80 т. 1), але не працює, на обліку у нарколога, невропатолога чи психіатра не перебуває (а.с.79 т. 1), до кримінальної відповідальності раніше не притягувався (а.с.77 т. 1).
На підставі наведеного суд знаходить за можливе призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України у виді обмеження волі.
Враховуючи тяжкість злочину, особу винного, думку потерпілого щодо призначення ОСОБА_5 покарання не пов"язаного з позбавленням чи обмеженням волі, те, що обвинувачений усвідомив наслідки своїх дій та розкаюється у вчиненому, суд знаходить за можливе застосувати ст. 75 КК України та звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням протягом іспитового строку та покласти на нього обов"Язки, передбачені ст. 76 КК України.
В ході судового розгляду потерпілий ОСОБА_4 вказав, що квитанція, наявна в матеріалах кримінального провадження про придбання продуктів харчування в м. Києві в магазині "ЕКО Маркет" на суму 174,04 грн не стосується витрат на його лікування чи харчування, тому не заперечує проти її виключеня з розрахунку розміру спричиненої йому обвинуваченим майнової шкоди.
Провівши відповідні розрахунки (а.с.22-27 т. 2), встановлено, що потерпілим ОСОБА_4 витрачено 4660,96 грн на придбання ліків, продуктів хорчування та пального для поїздок в лікувальні заклади. Означену суму визнав обвинувачений як шкоду, спричинену його неправомірними діями і не заперечує проти її відшкодування.
Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
на підставі викладеного цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди слід задовольнити частково на суму 4660,96 грн.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини . Як вбачається з ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.
Згідно із ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
На підставі викладеного, дослідивши відомості про перебіг хвороби ОСОБА_4 (а.с.13-21, 27-29 т. 2), суд знаходить обгрунтованою позовну вимогу потерпілого ОСОБА_4 про відшкодування йому моральної шкоди, яка полягає в фізичному болю та стражданнях внаслідок ушкодження його здоров"я, у душевних стражданнях з приводу протиправної поведінки щодо нього, тривалого розладу здоров"я, позбавлення його можливості протягом тривалого часу реалізовувати свої професійні здібності, можливості спілкування з близькими та друзями .
Процесуальні витрати та речові докази відсутні.
Підстав для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 370, 374-376 КПК України, суд
з а с у д и в.
ОСОБА_5 визнати винним за ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання два роки обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням протягом іспитового строку два роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов"Язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання чи роботи; періодично з"являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Протягом тридцяти днів з дня проголошення на вирок може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Хмельницької області через Славутський міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Головуючий суддя