11-кп/775/401/2015(м)
263/8961/15-к

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2015 року м. Маріуполь

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:

суддів: ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання

за участю прокурора

за участю захисника

та обвинуваченого ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6

ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного 13 серпня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0003026, за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Жовтневого району м. Маріуполя Донецької області прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на вирок Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 17 серпня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Атка Магаданської області (Росія), маючого середню освіту, неодруженого, працюючого в ЖСК «Перемога» слюсарем-сантехніком, раніше судимого:

1) 07.06.2012 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.;

2) 08.05.2013 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч.2 ст.263 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 150 год.,

проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

засуджено за ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік і покладено обов`язки, передбачені п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст.76 КК України, тобто: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати з проведення судово-хімічної експертизи 196,56 грн.,

встановила:

вказаним вироком ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, за наступних обставин.

12 серпня 2014 року приблизно о 08.00 год. ОСОБА_9 , перебуваючи біля ЗОШ № 7, розташованої по вул. Леваневського, 7 в Жовтневому районі м. Маріуполя, умисно, повторно, переслідуючи мету незаконного придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, для особистого вживання, незаконно придбав (знайшов) поліетиленовий пакет з рослинною речовиною сіро-зеленого кольору коноплі, який помістив за пояс одягнених на нього брюк та став незаконно зберігати при собі для особистого вживання без мети збуту, пересуваючись по території Жовтневого району м. Маріуполя.

Того ж дня, о10.10 год. працівники міліції біля будинку № 85 «б» по пр. Леніна в Жовтневому районі м. Маріуполя, затримали ОСОБА_7 , який вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.178 КУпАП та доставили у відділення міліції № 37, розташованого в будинку № 91 по пр. Леніна в м. Маріуполі, де під час особистого огляду ОСОБА_7 , за участю двох понятих виявили та вилучили з-за поясу одягнених на ньому брюк поліетиленовий пакет з рослинною речовиною сіро-зеленого кольору, масою 38,19 гр., яка є особливо небезпечним наркотичним засобом каннабісом, маса якого (суха речовина) становить 35,13 гр.

Не погодившись із судовим рішенням прокурор подав апеляцію.

Не оскаржуючи кваліфікацію дій обвинуваченого та доведеність його вини, посилаючись на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, просить вирок скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч.2 ст.309 КК України покарання у виді 2 років позбавлення волі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що хоч суд першої інстанції і зазначив у вироку, але фактично не врахував дані про особу та обставини, що обтяжують покарання. Зокрема, судом не надано належної оцінки вчиненню ОСОБА_7 кримінального правопорушення за наявності рецидиву злочинів. Не врахувавши належним чином вказані обставини кримінального правопорушення та дані, що характеризують особу обвинуваченого, суд призначив ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст.75 КК України, яке є явно несправедливим, внаслідок м`якості, та не сприяє його виправленню та попередженню нових злочинів.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, просила скасувати вирок в частині призначеного покарання та ухвалити новий, яким ОСОБА_7 засудити за ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, обвинуваченого та його захисника, які заперечували стосовно задоволення апеляції прокурора та просили вирок суду, як законний і обґрунтований залишити без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, за який його засуджено, та кваліфікація його дій у апеляційній скарзі прокурора не оскаржуються, апеляційний суд розглядає справу в межах поданої апеляційної скарги.

Посилання прокурора на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, як і на необґрунтоване звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, є безпідставними.

Так, відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для їх виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно зі ст.75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд з достатньою повнотою врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, що відноситься згідно ст.12 КК України до категорії злочинів середнього ступеня тяжкості, особу винного, який раніше мав судимості, за місцем колишньої та теперішньої роботи характеризується позитивно, обставини, що пом`якшують покарання повне визнання вини, щире каяття у вчиненому; у якості обставини, що обтяжує покарання, судом доцільно визнано рецидив злочину, обставини кримінального провадження, відношення обвинуваченого до вчиненого, наслідки, що настали від вчиненого.

За таких умов районний суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання за ч.2 ст.309 КК України в межах санкції частини статті без ізоляції від суспільства та обґрунтовано прийняв рішення про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 цього Кодексу.

Виходячи з обставин справи, з призначеним покаранням колегія суддів погоджується, оскільки воно відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових злочинів. Обставин, які б вказували на необхідність реального відбування ОСОБА_7 призначеного покарання матеріали провадження не містять, крім того, колегія суддів приймає до уваги, що обвинувачений після ухвалення вироку працевлаштувався, на даний час працює, що у свою чергу свідчить про бажання ОСОБА_7 стати на шлях виправлення.

За таких обставин, враховуючи викладене, підстав передбачених ст.409 КПК України, для скасування або зміни судового рішення, колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу прокурора прокуратури Жовтневого району м. Маріуполя Донецької області прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 17 серпня 2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді:

_______________ ________________ ________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3