Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
5-260кз15: не визначено.
Надіслано судом: не визначено. Зареєстровано: 16.09.2015. Забезпечено надання загального доступу: 16.09.2015.
Номер судового провадження: не визначено
Номер кримінального провадження в ЄРДР: не визначено
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2,

суддів: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши в судовому засіданні 11 вересня 2015 року в м. Києві заяву засудженого ОСОБА_1 про перегляд ухвали Верховного Суду України від 19 жовтня 2006 року щодо нього,

в с т а н о в и л а:

у поданій заяві засуджений порушує питання про перегляд ухвали від 19 жовтня 2006 року, ухваленої Верховним Судом України, як судом касаційної інстанції, в якій просить скасувати зазначене рішення касаційного суду за касаційною скаргою ОСОБА_1, а кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Як убачається зі змісту заяви, засуджений, як на підставу своїх вимог, посилається на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм кримінального закону щодо подібних суспільно небезпечних діянь, що, на його думку, зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень (п. 1 ч. 1 ст. 400-12 КПК України 1960 року).

На обґрунтування такого твердження ОСОБА_1 посилається на отримані з Єдиного державного реєстру судових рішень і долучені ним до заяви копію ухвали від 8 червня 2006 року ухвалену Верховним Судом України, як судом касаційної інстанції, та копію ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 червня 2015 року.

Заслухавши суддю-доповідача та перевіривши доводи заяви, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Відповідно до статті 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке, між іншим, складається з відповідних положень Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України).

Дія цього Кодексу в часі регламентується ст. 5 КПК України, відповідно до якої процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно із положеннями цього Кодексу, чинним на момент початку виконання дії або прийняття такого рішення.

Як убачається зі змісту заяви, обґрунтовуючи свої вимоги, засуджений керується нормами процесуального закону 1960 року, який втратив чинність.

На час звернення ОСОБА_1 із заявою про перегляд судового рішення провадження у Верховному Суді України регламентовано Главою 33 чинного Кримінального процесуального кодексу України від 13 квітня 2012 року.

Згідно зі статтею 444 КПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у кримінальних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

У статті 445 КПК України (в редакції Закону України № 192-УШ від 12 лютого 2015 року) визначено вичерпний перелік підстав для перегляду судових рішень Верховним Судом України, що набрали законної сили, який розширеному тлумаченню не підлягає.

Положення п. 1 ч. 1 ст. 445 КПК України встановлюють, що підставою для перегляду судових рішень Верховним Судом України є неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, у подібних правовідносинах, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень (крім питань неоднакового застосування санкцій кримінально-правових норм, звільнення від кримінальної відповідальності чи покарання).

Визначення терміну «закон України про кримінальну відповідальність» наведено в п. 7 ч. 1 ст. 3 КПК України і він означає «законодавчі акти України, які встановлюють кримінальну відповідальність (Кримінальний кодекс України та закон України про кримінальні проступки)».

У своїй заяві засуджений ОСОБА_1 не наводить конкретних норм (статей) закону України про кримінальну відповідальність, які, на його думку, неоднаково застосовані судами касаційної інстанції при розгляді його справи та справ щодо інших осіб. Крім того, заявник не конкретизував, у чому саме полягає ця неоднаковість та взагалі не аргументував свою позицію.

З огляду на викладене, колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України вважає, що подана засудженим ОСОБА_1 заява про перегляд судового рішення касаційного суду щодо нього є необґрунтованою і не вбачає підстав для допуску справи до провадження Верховного Суду України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 445, 451 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

відмовити ОСОБА_1 у допуску справи щодо нього до провадження у Верховному Суді України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2ОСОБА_3 ОСОБА_4

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...