АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1425/15 Справа № 208/7807/15-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2015 року

16 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді - доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську матеріали за апеляційною скаргою старшого прокурора прокуратури Заводського району м. Дніпродзержинська ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 жовтня 2015 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 2, ст. 185 ч. 3 КК України по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 002035 від 15 жовтня 2015 року

за участю сторін кримінального провадження: прокурорів ОСОБА_6 та ОСОБА_8 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

На ухвалу слідчого судді прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить зазначену ухвалу скасувати як незаконну та необґрунтовану, та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обґрунтовує свої вимоги тим, що слідчим суддею не було надано оцінку обставинам, які згідно ст. 178 КПК України повинні бути враховані судом при обранні підозрюваному запобіжного заходу, а саме тому, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років; раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, маючи не зняту та непогашену в установленому законом порядку судимість, повторно вчинив кримінальне правопорушення проти власності; підозрюваний не має постійного місця роботи, власної родини та утриманців, а його посилання на перебуванні у нього на утриманні хворої матері не підтверджено жодними документами, як і його ствердження про начебто наявні у нього хронічні захворювання. Також вказує про наявність ризиків, передбачених ст. 177 ч. 1 п. п. 1, 5 КПК України, а саме що підозрюваний ОСОБА_7 перебуваючи під домашнім арештом за місцем свого проживання, яке знаходиться в іншому населеному пункті, що унеможливлює контроль за ним з боку органів внутрішніх справ, матиме можливість залишити місце свого фактичного проживання та переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, у тому числі проти власності, за скоєння яких він вже відбував покарання та у вчиненні якого наразі підозрюється.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 жовтня 2015 року було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого Заводського РВ Дніпродзержинського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 .

Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та покладено на нього наступні обов`язки: прибувати до слідчого СВ Заводського РВ Дніпродзержинського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , прокурора чи суду за першою вимогою; цілодобово не залишати місце постійного проживання: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду; носити електронний засіб контролю.

Обов`язки на підозрюваного ОСОБА_7 покладено на строк не більше двох місяців, тобто до 14 грудня 2015 року.

Своє рішення слідчий суддя обґрунтував наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15 жовтня 2015 року приблизно о 03.00 годині невстановлена особа, шляхом розбиття вікна проникла до приміщення магазину «Техно», звідки скоїла замах на таємне викрадення майна, але злочин не був завершений по причинам, які не залежали від останнього.

15 жовтня 2015 року факт про вчинення зазначеного кримінального правопорушення було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002035 із попередньою кваліфікацією за ст. 15 ч. 2, ст. 185 ч. 3 КК України.

15 жовтня 2015 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 2, ст. 185 ч. 3 КК України, тобто у замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням в інше приміщення.

Врахувавши, що у своєму клопотанні про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий та прокурор в судовому засіданні не зазначили та не довели суду, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України, слідчий суддя прийшов до висновку про доцільність обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього процесуальних обов`язків відповідно до вимог ст. 194 КПК України.

Заслухавши доповідь судді доповідача, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити; прокурора ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 та просив її задовольнити; вивчивши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_6 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Оскільки підозрюваний ОСОБА_7 не з`являвся в судові засідання 28 та 30 жовтня 2015 року та 02 та 09 листопада 2015 року, колегією суддів неодноразово постановлялися ухвали про доставку приводом підозрюваного ОСОБА_7 в судові засідання на 13, 20 та 27 листопада 2015 року та на 04 грудня 2015 року.

Відповідно до повідомлень працівників Ленінського РВ, а потім Ленінського НП ухвали апеляційного суду про привід підозрюваного ОСОБА_7 в судове засідання апеляційного суду виконані не були з тих підстав, що підозрюваний за місцем реєстрації не знаходився і його мати повідомила, що не знає адреси перебування останнього.

В судовому засіданні 04 грудня 2015 року прокурор ОСОБА_10 повідомив, що у зв`язку з залишенням підозрюваним ОСОБА_7 місця проживання, визначеного в ухвалі слідчого судді, 06 листопада 2015 року слідчий звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про надання дозволу на затримання ОСОБА_7 та доставки до суду для участі у вирішенні клопотання про заміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою про що слідчий суддя 06 листопада постановив ухвалу, кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 12 листопада 2015 року було зупинено, а підозрюваного ОСОБА_7 оголошено в розшук.

11 грудня 2015 року до суду надійшло повідомлення за №11 39600 прокурора Заводського району м. Дніпродзержинська О. Кабети про те, що 10 грудня 2015 року надано доручення до Ленінського ВП Дніпропетровського ВП щодо Затримання підозрюваного ОСОБА_7 та доставки до Заводського районного суду для вирішення питання про заміну запобіжного заходу. 10 грудня 2015 року подано клопотання про тимчасовий доступ до документів, що перебувають у операторів мобільного зв`язку з метою встановлення мобільних терміналів та абонентських номерів, якими користувався ОСОБА_7 а також зв`язків останнього; скеровано запити до ВРЕВ м. Дніпропетровська з метою встановлення транспортних засобів, що можуть бути в користуванні ОСОБА_7 ; надано запити до КЗ «Дніпропетровський протитуберкульозний диспансер» де на обліку перебуває ОСОБА_7 ; направлено вимогу на перевірку по інформаційним базам НП ОСОБА_7 ; направлено запит до Дніпродзержинського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області щодо можливості розміщення фотокартки та даних ОСОБА_7 на офіційному сайті як розшукуваного; надано запити до органів юстиції щодо заміни ОСОБА_7 прізвища; направлено запити до органів Державної прикордонної служби України щодо перетинання ОСОБА_7 Державного кордону України; направлено запит до «Придніпровської укрзалізниці» щодо використання ОСОБА_7 залізничного транспорту для пересування; направлено запит до Солонянської ВК щодо встановлення кола осіб, з якими ОСОБА_7 підтримував стосунки» направлено запит до ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо місця. Періоду та зв`язків ОСОБА_7 під час несення служби в ЗСУ; направлено запит до ГУДМС України щодо відомостей про отримання ОСОБА_7 , закордонного паспорту.

Станом на 16 грудня 2015 року прокурор ОСОБА_6 повідомив, що ніяких відомостей щодо місця перебування підозрюваного ОСОБА_7 не отримано.

На виклик в судове засідання 16 грудня 2015 року підозрюваний ОСОБА_7 не з`явився.

Як убачається з наданих матеріалів, оскаржувана прокурором ухвала слідчого судді від 16 жовтня 2015 року про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту діє лише до 14 грудня 2015 року, тобто до визначеного слідчим суддею строку.

Станом на 16 грудня 2015 року сплинув строк дії ухвали слідчого судді щодо застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 12 листопада 2015 року зупинено.

За таких обставин колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 за відсутності підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки строк дії ухвали слідчого судді сплинув 14 грудня 2015 року.

Що стосується ухвали слідчого судді від 16 жовтня 2015 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, то колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції таким, що ґрунтується на наданих слідчому судді доказах, виходячи з яких суддя прийшов до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 2, ст. 185 ч. 3 КК України та про наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Виходячи з встановлених обставин та з урахуванням того, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом і може визнаватися необхідним лише за конкретних обставин, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що для запобігання встановленим ризикам і у відповідності до вимог закону достатнім запобіжним заходом щодо ОСОБА_7 буде домашній арешт.

Колегія суддів погоджується з зазначеним висновком слідчого судді.

На час розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий не надав конкретних доказів та не довів, що застосування щодо ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 .

Про те, що висновок слідчого судді про достатність для запобігання наявним ризикам такого запобіжного заходу як домашній арешт був обґрунтованим свідчать і надані матеріали кримінального провадження, відповідно до яких ОСОБА_7 з`являвся на виклики слідчого після застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та приймав участь у досудовому розслідуванні.

Доводи прокурора про те, що перебування ОСОБА_7 під домашнім арештом в іншому населеному пункті за місцем постійного проживання унеможливить контроль за ним з боку органів внутрішніх справ суперечить вимогам чинного законодавства та є безпідставними.

Та обставина, що в листопаді 2015 року підозрюваний ОСОБА_7 перестав проживати за визначеною в ухвалі слідчого судді адресою не є підставою вважати, що слідчий суддя невірно оцінив надані йому матеріали та прийшов до необґрунтованого висновку про те, що на час розгляду клопотання були відсутні об`єктивні дані для застосування щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 15 ч. 2, ст. 185 ч. 3 КК України найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки зазначені обставини виникли пізніше постановлення слідчим суддею ухвали та наразі органами досудового розслідування взагалі не встановлено причини не проживання ОСОБА_7 за визначеною слідчим суддею адресою.

Що сталося в листопаді 2015 року і у зв`язку з чим ОСОБА_7 перестав проживати за визначеною слідчим суддею адресою органом досудового розслідування не встановлено та не отримано даних про те, що відсутні якісь поважні причини не перебування ОСОБА_7 за місцем проживання.

Що стосується доводів прокурора про те, що слідчий суддя не врахував відсутність у ОСОБА_7 , міцних соціальних зв`язків, висновок про які прокурор зробив виходячи лише з відсутності у ОСОБА_7 постійного місця роботи, власної родини та утриманців, то колегія суддів вважає факт відсутності у ОСОБА_7 постійного місця роботи до власної сім`ї непереконливим доказом відсутності міцних соціальних зв`язків, оскільки ОСОБА_7 має місце реєстрації де проживає разом зі своєю мамою.

Негативних даних про особу ОСОБА_7 , окрім довідки ІЦ про наявність у нього судимостей до клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу долучено не було.

Відсутні в наданих матеріалах і дані про стан здоров`я ОСОБА_7 та характеризуючи його особу дані.

Разом з тим, доводи прокурора про те, що залишились непідтвердженими посилання підозрюваного ОСОБА_7 в судовому засіданні на наявність у нього хронічних захворювань спростовуються повідомленням начальника Заводського ВП від 10 грудня 2015 року про те, що органи досудового розслідувань робили запит в КЗ «Дніпропетровський туберкульозний диспансер» де ОСОБА_7 перебуває на обліку.

З огляду на викладене, колегія суддів, вважає, що порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою і вмотивованою та скасуванню не підлягає, тому апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 - необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 405, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу старшого прокурора прокуратури Заводського району м. Дніпродзержинська ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 жовтня 2015 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: