Справа № 359/7159/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1150/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 01.10.2015

УХВАЛА
Іменем України
01 жовтня 2015 року Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

при секретарі ОСОБА_6

з участю прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31.08.2015 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 00001044 за обвинуваченням ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, повернуто прокурору для складання в порядку та спосіб, встановлений КПК України.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :
До Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло кримінальне провадження № 00001044 за обвинуваченням ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Ухвалою від 31.08.2015 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 00001044 за обвинуваченням ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, повернуто прокурору для складання в порядку та спосіб, встановлений КПК України. Обґрунтовуючи своє рішення суд послався на те, що відповідно обвинувального акту ОСОБА_11 зазначена ІНФОРМАЦІЯ_1 . Разом з тим в судовому засіданні встановлено невідповідність її анкетних даних, оскільки вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 . Адреса обвинуваченого ОСОБА_10 зазначена неповністю ( відсутній номер будинку).Крім того невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, полягає в порушенні п.5 а саме чітко не сформулювано обвинувачення ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованого злочину.Неконкретність обвинувального акту стосовно ОСОБА_10 та ОСОБА_12 спричинила незавершеність версії слідства сформульованої обвинувальним актом, а саме за версією слідства ОСОБА_10 діяв в групі осіб, але при цьому прокурор не виокремлює які дії в співучасті вчинив саме ОСОБА_10 , та які дії вчинили ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . В обвинувальному акті не деталізовано і відповідно не вбачається зв`язку між вказаними подіями злочину, які слідували одна за одною, їх послідовності та мотивів вчинення зазначеними особами, а лише схематично перераховані обставини вчинення злочину. Обвинувальний акт не містить посилання на правоустановчі документи ОСОБА_15 відносно господарських, або за визначенням слідчого «Сарайних» приміщень, відповідно місце вчинення злочину не встановлено. В порушення вимог ст.109 КПК України, доданий до обвинувального акту реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вказаним вимогам закону. Крім того прокурором порушено послідовність вчинення процесуальних дій встановлену ст.ст.290-291 КПК, а саме обвинувальний акт складено 31.07.2015 року до ознайомлення захисту з матеріалами провадження 03.08.2015 року, відповідно до реєстру внесено відомості про процесуальні дії вчинені після складання обвинувального акту. Крім того реєстр не містить відомостей про дату завершення досудового розслідування, яке згідно повідомлення слідчого закінчено 24.07.2015 року, відповідно сторони провадження 27.07.2015 року ознайомлені з матеріалами провадження. Крім того реєстр містить відомості про проведення слідчих дій після завершення досудового розслідування 29.07.2015 року (протоколи допитів свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 від 29.07.2015р), що встановлює не відповідність обвинувального акту приписам ст. 291 КПК.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить ухвалу скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, обвинувальний акт повернути для розгляду до того ж суду для виконання вимог ст..ст. 314-316 КПК України. Обґрунтовуючи свої вимоги, зазначає, що в обвинувальному акті щодо ОСОБА_11 та ОСОБА_10 викладено дату, час, місце спосіб вчинення кримінального правопорушення та всі інші фактичні обставини, що мають значення для вказаного кримінального провадження, у тому числі, анкетні дані обвинуваченого, форму його вини, анкетні дані потерпілого, наслідки кримінального правопорушення матеріальна шкода. Однак, при вирішенні питання про підстави повернення обвинувального акту прокурору , суд вдався до дослідження документів, що не підлягають дослідженню на стадії підготовчого провадження а також для з`ясування обставин, які виходять за межі питань, що з`ясовуються на стадії підготовчого провадження та не впливають на вирішення питання щодо відповідності обвинувального акту вимогам КПК.

Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, захисника ОСОБА_9 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора та захисника ОСОБА_8 , який поклався на розсуд суду, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

У відповідності до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

На думку колегії суддів, даних вимог кримінального процесуального закону органом досудового розслідування дотримано не було.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від передбачено те, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню обвинувачення особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час судового розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії), п. 79). Крім того Європейський суд з прав людини нагадує,що положення зазначеного вище підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення, а також про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див. рішення від 20.04.2006 року у справі «І.Н. та інші проти Австрії, п. 34).
Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглянути у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «в» п. 3 ст. 6 Конвенції (див. рішення від 25.03.1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції , п. 54).
Так, в обвинувальному акті міститься індивідуалізованого формулювання обвинувачення кожному з обвинувачених.

Колегія суддів погоджується з висновком суд першої інстанції, що такий виклад фактичних обставин вчинення злочинів, їх правова кваліфікація та формулювання є неконкретним, незрозумілим і таким, що робить неможливим здійснення судового провадження у цій справі та відповідний правовий захист обвинувачених.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України та необхідністю його повернення прокурору для усунення недоліків.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення, а ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31.08.2015 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 00001044 за обвинуваченням ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, повернуто прокурору для усунення недоліків, без змін

С У Д Д І :