Справа № 162/1246/15-к
Провадження № 1-кп/162/39/2015
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2015 року селище Любешів.

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

розглянувши дистанційно у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 0000155 про обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Деревок Любешівського району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, судимого: 16 жовтня 2012 року Ківерцівським районним судом Волинської області за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України до трьох років чотирьох місяців позбавлення волі та 13 січня 2015 року звільненого Маневицьким районним судом Волинської області від невідбутої частини покарання строком дев`ять місяців умовно-достроково; 23 липня 2015 року Рожищенським районним судом Волинської області за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України за застосуванням статті 71 Кримінального кодексу України до двох років позбавлення волі; який відбуває покарання у Маневицькій виправній колонії № 42 УДПтСУ у Волинській області;

встановив:

ОСОБА_5 близько 08 години 30 хвилин 04 липня 2015 року, скориставшись вільним доступом та перебуваючи у будинку ОСОБА_4 , що по АДРЕСА_2 , з гаманця, який лежав у шафі кухонної кімнати, таємно викрав 4990 гривень. Злочин, передбачений статтею 185 Кримінального Кодексу України (далі КК), вчинив повторно.

Березюк у судовому засіданні свою винуватість у скоєнні інкримінованих йому дій визнав повністю. Показав, що вранці 04 липня 2015 року, перебуваючи у селі Деревок Любешівського району, зайшов у хату до ОСОБА_6 запитати щодо прийому ними лікарських трав. Будинок був відкритий, проте у ньому нікого не було. У кухонній кімнаті він помітив сумку-гаманець з грошима, які він вирішив викрасти. Виходячи з будинку, зустрівся з дружиною потерпілого, поговорив з нею та пішов на автобус. Приїхавши у селище Любешів, украдені гроші частково потратив на базарі, решта у нього вилучили працівники міліції. У вчиненому розкаявся, попросив вибачення у потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні показав, що вранці 04 липня 2015 року його удома не було. Коли він повернувся, то дружина повідомила, що з гаманця зникли кошти, а в хату у цей день заходив обвинувачений.

Свідок ОСОБА_7 , дружина потерпілого, у суді показала, що вранці 04 липня 2015 року випроводжала свою доньку ОСОБА_8 на ринок у селище Любешів та дала їй з гаманця, який лежить у прибудові кухонної кімнати, 300 гривень. Донька пішла на автобус, вона залишилась у будинку сама. Через короткий проміжок часу до них у хату зайшов ОСОБА_9 , який розпитував її про умови прийому лікарських трав. Коли ОСОБА_8 повернулась з базару та повернула не витрачені гроші, вона їх вирішила знову покласти у гаманець. У цей момент і виявила пропажу. Вказана в обвинуваченні сума є точною, адже в цей день вона перерахувала гроші.

Свідок ОСОБА_10 , падчерка потерпілого, у судовому засіданні показала, що вранці 04 липня 2015 року вона збиралась їхати на ринок у селище Любешів. Мама дала їй 300 гривень. У автобусі вона бачила ОСОБА_9 , який мав при собі значну суму грошей. Повернувшись додому, вона повернула мамі не витрачені кошти. У цей момент і з`ясували, що з гаманця зникло близько п`яти тисяч гривень.

Близько 18 години 04 липня 2015 року під час особистого огляду ОСОБА_9 добровільно видав працівникам міліції 1759 гривень, мобільний телефон «Нокіа-105» з сім-картою оператора «МТС Україна», мобільний телефон «Самсунг» з сім-картою оператора «МТС Україна», сім запальничок, три гаманці, пляшку з парфумами «Emotion», банку дезодоранту «Agressia», пластмасовий зажим до волосся.

Обвинувачений ОСОБА_9 при проведенні слідчого експерименту вказав як він заходив у будинок ОСОБА_6 , місце у шафі кухонної кімнати будинку потерпілого, де знайшов сумку-гаманець з грошима. Повідомив, що добровільно видані ним працівникам міліції речі придбані 04 липня 2015 року на ринку у селищі Любешів.

У ході досудового розслідування потерпілому ОСОБА_6 повернуто 1729 гривень.

З змісту вироку Рожищенського районного суду від 23 липня 2015 року щодо ОСОБА_9 , який набрав законної сили, слідує, що він і раніше вчиняв крадіжки.

Таким чином, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, достовірності, допустимості, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, суд дійшов до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_9 у крадіжці, вчиненій повторно. Його дії підлягають кваліфікації за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України (далі КК).

Вирішуючи питання про покарання обвинуваченому, суд бере до уваги, що скоєне ним є злочином середньої тяжкості.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить каяття ОСОБА_9 , яке полягає у негативному ставленні до вчиненого; у судовому засіданні обвинувачений попросив вибачення у потерпілого.

До обставин, що обтяжують покарання, слід віднести рецидив злочинів.

Судом також береться до уваги негативна характеристика обвинуваченого по місцю проживання.

При визначенні виду покарання слід врахувати, що 23 липня 2015 року Рожищенським районним судом Волинської області з застосуванням статті 71 КК ОСОБА_9 засуджено за частиною 2 статті 185 КК до двох років позбавлення волі. На момент ухвалення вироку у цій справі обвинувачений уже відбуває покарання у Маневицькій виправній колонії № 42.

Скоєння ОСОБА_9 злочинів у період умовно-дострокового звільнення свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що для досягнення передбачених статтею 50, частиною 2 статті 65 КК цілей необхідним і достатнім буде призначення покарання в межах санкції частини 2 статті 185 КК у виді позбавлення волі із застосовуванням статті 71 КК з частковим приєднанням покарань.

У зв`язку з виконанням вироку Рожищенського районного суду Волинської області ОСОБА_9 затримано 07 вересня 2015 року. Таким чином, невідбута частина строку покарання за цим судовим рішенням становить 01 рік 10 місяців 14 днів.

Оскільки обвинувачений перебуває у місцях позбавлення волі, підстав для застосування щодо нього запобіжного заходу немає.

Процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.

Майно, придбане ОСОБА_9 за викрадені кошти, відповідно до пункту 6 частини 9 статті 100 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) слід конфіскувати.

Потерпілим заявлено цивільний позов. ОСОБА_6 просить стягнути з ОСОБА_9 3231 гривню майнової шкоди та одну тисячу гривень моральної шкоди, заподіяної злочином.

Обвинувачений ОСОБА_9 цивільний позов потерпілого визнав.

Відповідно до частини 4 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з частинами 1, 2 статті 22 Цивільного кодексу України (далі ЦК) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками зокрема є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до статті 23 ЦК особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 1167 ЦК моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини

Аналізуючи досліджені в суді докази, законодавство, суд вважає, що визнання обвинуваченим цивільного позову потерпілого не суперечить закону.

В суді встановлено, що з викрадених ОСОБА_9 4990 гривень у ході досудового розслідування ОСОБА_6 повернуто 1759 гривень. Таким чином, невідшкодованою внаслідок кримінального правопорушення є сума у розмірі 3231 гривня, яка і заявлена потерпілим у цивільному позові.

Розмір заявлених ОСОБА_6 сум в частині стягнення компенсації моральної шкоди не порушує принципів поміркованості, розумності та справедливості тощо.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 370, 374 КПК, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кримінального кодексу України шляхом частково приєднання покарання за цим вироком та невідбутої частини покарання за вироком Рожищенського районного суду Волинської області від 23 липня 2015 року у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік 10 (десять) місяців 14 (чотирнадцять) днів визначити остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Строк остаточного покарання за цим вироком рахувати з дати його ухвалення, тобто з 22 жовтня 2015 року.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 у користь ОСОБА_4 3231 (три тисячі двісті тридцять одну) гривню майновою шкоди та одну тисячу гривень моральної шкоди.

Речові докази, які знаходяться у камері зберігання речових доказів Любешівського РВ УМВС у Волинській області, а саме: стільниковий талефон «Самсунг» ІМЕІ НОМЕР_1 з зарядним пристроєм та сім картою ПрАТ «МТС» № НОМЕР_2 з упаковкою; стільниковий телефон «Нокіа 105» ІМЕІ НОМЕР_3 з паперовою коробкою, зарядним пристроєм та сім картою ПрАТ «МТС» № НОМЕР_4 з упаковкою; гаманець чорного кольору; гаманець коричневого кольору; гаманець з тканини чорного кольору; пляшку з парфумами «Emotion»; банку дезодоранту «Agressia»; зажим для волосся; сім запальничок конфіскувати.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення можуть бути подані апеляції до Апеляційного суду Волинської області через Любешівський районний суд. Обвинуваченому, який перебуває у місцях позбавлення волі, строк подачі апеляційної скарги обчислювати з дня вручення копії вироку.

Головуючий: суддя ОСОБА_1