Справа № 534/1897/15-к
№ 1-в/534/188/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2015 року Комсомольський міський суд Полтавської області
в складі: головуючого судді при секретарі ОСОБА_1 ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3
засудженогоОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Комсомольського міського суду Полтавської області заяву засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення,

в с т а н о в и в :
18 серпня 2015 року до Комсомольського міського суду Полтавської області надійшла заява засудженого ОСОБА_4 , у якій він не погоджуючись із рішенням адміністрації, прохає розглянути питання щодо застосування відносно нього умовно-дострокового звільнення в порядку ст.81 КК України.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 прохав звільнити його умово-достроково від призначеного судом покарання та заявив, що не вважає порушенням режиму відбування покарання паління у невстановлених місцях. Крім того, зазначив, що за станом здоров`я він не може відбувати покарання, а у виправному центрі медичної допомоги йому не надають.

Прокурор проти умовно-дострокового звільнення засудженого заперечував, посилаючись на те, що ОСОБА_4 фактичного не відбув двох третин строку покарання, визначеного судом при пом`якшенні покарання, має посередні характеристики та непогашені стягнення.

Представник виправного центру, будучи належно повідомленим про час і місце розгляду справи, до залу суду не з`явився, причин неявки не повідомив, що не перешкоджає розгляду заяви засудженого.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали подання та особової справи засудженого, судом встановлено наступне.

Вироком Новосанжарського районного суду Полтавської області від 14.11.2012 року ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст.186 КК України, із застосуванням ст.71 КК України, до 4 років 1 місяця позбавлення волі. За вироком запобіжний захід змінено на тримання під вартою.

Відповідно до ухвали Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 13.02.2015 року до засудженого ОСОБА_4 було застосовано заміну покарання більш м`яким у виді обмеження волі на невідбуту частину строку покарання, що становить 01 рік 10 місяців 01 день.

За ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 10.03.2015 року у строк відбування покарання ОСОБА_4 зараховано час слідування під вартою до постановки на облік у виправному центрі терміном 09 днів у відповідності до вимог ст.72 КК України.

Засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в Комсомольському ВЦ №136 з 02.03.2015 року, куди прибув з Кременчуцької ВК №69.

Згідно з матеріалами приєднаними до заяви засуджений ОСОБА_4 за час відбування покарання у виправному центрі отримав три стягнення за порушення режиму, які є непогашені та не зняті. За наданою суду характеристикою засуджений бере участь у програмах диференційного виховного впливу, але відвідує їх не завжди, участі у громадському житті відділення не бере, підтримує стосунки з родичами.

Відповідно до ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання, зокрема, у виді обмеження волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. За положеннями ч.ч.2,3 вказаної статті умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув певний строк покарання, призначений судом, в залежності від ступеня тяжкості вчиненого ним злочину.

Виходячи із змісту ч.5 ст.82 КК України до осіб, яким покарання було замінене більш м`яким, умово-дострокове звільнення застосовується за встановленими статтею 81 цього Кодексу правилами.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким щодо засудженого, покарання якому було пом`якшено згідно з актом амністії, помилування або за рішенням суду, фактично відбута частина покарання повинна обчислюватись виходячи з покарання, встановленого актом амністії, помилування або рішенням суду.

З огляду на викладене та враховуючи, що при пом`якшенні покарання за судовим рішенням від 13.02.2015 року, було визначено строк невідбутої частини покарання у виді 01 року 10 місяців 01 дня, суд вважає, що строк відбуття ОСОБА_4 нового покарання підлягає обрахуванню з фактичної дати винесення ухвали про заміну йому покарання, тобто з 13.02.2015 року.

Таким чином, на момент розгляду судом справи про застосування умовно-дострокового звільнення, з урахуванням 09 днів, що були зараховані в строк відбування покарання ОСОБА_4 за ухвалою суду від 10.03.2015 року, засуджений відбув 6 місяців 25 днів, визначеного судом покарання, що є меншим за дві третини.

Враховуючи, що засуджений ОСОБА_4 посередньо характеризується, допускав порушення режиму тримання, за що має непогашені стягнення, та не відбув двох третин строку покарання призначеного судом, що є обов`язковою умовою в контексті ст.81 КК України, суд вважає заяву засудженого необґрунтованою та відмовляє в її задоволенні.

До того ж, суд критично ставиться до доводів засудженого про те, що він страждає на тяжку хворобу, яка перешкоджає відбуванню покарання, так як в особовій справі засудженого та в його медичній карті відсутні відомості про наявність у нього хвороби, зазначеній в «Переліку захворювань, які є підставою для подання в суд матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання». Відповідний висновок медичної комісії теж відсутній.

З огляду на викладене, суд вважає, що відсутні підстави для звільнення засудженого ОСОБА_4 від покарання за хворобою в порядку ст.84 КК України.

В медичній карті засудженого містяться відомості про те, що протягом квітня серпня 2015 року, тобто під час відбування покарання у виправному центрі №136, він неодноразово отримував консультації лікарів Комсомольської міської лікарні, а у травні місяці сім днів знаходився на стаціонарному лікування в хірургічному відділенні, тому суд вважає неспроможними твердження засудженого про те, що у виправному центрі йому не надають належної медичної допомоги.

На підставі викладеного та керуючись, ст.81 КК України, ст.ст. 370,537,539 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення - відмовити повністю.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через суд, який ухвалив рішення. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя підпис ОСОБА_1

Згідно з оригіналом.
Суддя ОСОБА_1