Апеляційний суд Черкаської області
Справа № 10-385/2010 Головуючий по 1 інстанції
Категорія : ч. 2 ст. 364 КК ОСОБА_1
України Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2010 р. Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого Швидкого Д.М.

суддів Єльцова В.О., Ільченка A.M.

за участю

прокурора Демиденка П.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси матеріали за апеляцією прокурора Драбівського району Литвина М.І., на постанову судді Золотоніського міськраионного суду Черкаської області від 17.08.2010 року, якою скасована постанова прокурора Драбівського району Литвина МІ. від 19.03.2010 року про порушення кримінальної справи за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України відносно службових осіб відділу культури та туризму Драбівської районної державної адміністрації, -

встановила:

Постановою прокурора Драбівського району Литвина М.І. від 19.03.2010 року, порушена кримінальна справа за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, за фактом зловживання службовими особами відділу культури та туризму Драбівської районної державної адміністрації своїм службовим становищем за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, які протягом 2007-2009 років у смт. Драбів , Черкаської області, діючи умисно, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби та в інтересах третьої особи - дирекції кіновідеомережі Драбівського району, яка не має статусу бюджетної установи та є комунальним підприємством, в порушення вимог п. п. З, 22, 29 Порядку складання, розгляду, затвердження та основні вимоги до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.02 № 228, здійснювали фінансування витрат на оплату праці, комунальних та інших платежів, придбання паливно-мастильних матеріалів на загальну суму 1313613,69 грн., чим спричинили шкоду інтересам держави на вказану суму, що є тяжкимІ наслідком.

На вказану постанову ОСОБА_3 02.04.2010 року подала до Драбівського районного суду скаргу в порядку ст. ст. 236-7, 236-8 КПК України, в якій зазначила, що постанова про порушення кримінальної справи є незаконною, та просила її скасувати.

Постановою Драбівського районного суду від 08.04.2010 року скарга була задоволена.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 01.06.2010 року постанова Драбівського районного суду від 08.04.2010 року скасована, а матеріали повернуті на новий судовий розгляд.

Постановою Драбівського районного суду від 17.06.2010 року скарга була задоволена.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 13.07.2010 року постанова Драбівського районного суду від 17.06.2010 року скасована, а матеріали повернуті на новий судовий розгляд до Золотоніського міськрайонного суду.

Постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області скаргу ОСОБА_3 задоволено, скасовано постанову про порушення кримінальної справи за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України відносно посадових осіб відділу культури та туризму Драбівської РДА.

На вказану постанову прокурора Драбівського району М.І. Литвин подав апеляцію, в якій просив її скасувати, а провадження по справі закрити та передати скаргу до прокуратури Драбівського району Черкаської області для її розгляду в порядку, передбаченому ст. 236 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора про задоволення апеляції, пояснення ОСОБА_3 про залишення постанови судді без змін, вивчивши матеріали та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона до задоволення не належить з наступних підстав.

За змістом ст. 236-8 КПК України, суд, розглядаючи скаргу на постанову про порушення кримінальної справи, повинен перевіряти наявність приводів і підстав для винесення зазначеної постанови, законність джерел отримання даних, які стали підставою для винесення постанови про порушення справи, і вправі розглядати й заздалегідь вирішувати ті питання, які вирішуються судом при розгляді справи по суті.

Зокрема, як орган досудового слідства так і суд повинні перевіряти чи були наявними на час порушення справи, передбачені ч. 1 ст. 94 КПК України приводи; чи мала особа, яка порушила справу, достатньо даних, що вказували на наявність ознак злочину ( ч. 2 ст. 94 КПК України); чи компетентна особа прийняла рішення про порушення кримінальної справи і чи було додержано нею встановлений для цього порядок ( ст. 98 КПК України).

Вказаних вимог кримінально-процесуального закону суд, дотримався в повному обсязі. Проте орган, який проводив дослідчу перевірку, згаданих вимог закону не виконав.

Так. як вбачається з постанови прокурора, що міститься в матеріалах дослідної перевірки, кримінальна справа порушена за фактом зловживання службовими особами відділу культури Драбівської райдержадміністрації своїм службовим становищем за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України без зазначення конкретних осіб, що прямо суперечать положенням ст. 98 ч. 2 КК України про те, що якщо на момент порушення кримінальної справи встановлено особу, яка вчинила злочин, кримінальну справу повинно бути порушено щодо цієї особи.

Не викликають сумніву ті обставини, що прокуророві Драбівського району було достеменно відомо про те, які службові особи відділу культури Драбівської райдержадміністрації, як на його думку, вчинили злочину. Одначе, з невідомих причин він порушив кримінальну справу не щодо цих осіб, а за фактом вчинення злочину.

Окрім того, згідно ч. 2 ст. 98 КК України, прокурор, слідчий, орган дізнання або суддя зобов'язані в постанові про порушення кримінальної справи, вказати приводи і підстави до її порушення. Проте, як видно із змісту постанови про порушення справи, посилання на приводи та підстави в ній відсутні.

Згідно з ч. 2 ст. 94 КПК України підставою для порушення кримінальної справи є достатні дані, що вказують на наявність ознак злочину. Відповідно до ч. 1 ст. 11 КК України ознаками злочину є : визначення діяння злочинним у Кримінальному кодексі; суспільна небезпека діяння; його протиправність; винність; вчинення діяння суб'єктом злочину.

Як зазначено вище, прокурором порушена кримінальна справа за фактом зловживання службовими особами своїм службовим становищем за ознаками злочину,

передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України. Диспозиція даного закону визначає ознаки злочину, за якими може бути порушена кримінальна справа, а саме : зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з корисливих мотивів чи інших особистих інтересах або інтересах третіх осіб, використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотну шкоду охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремим громадянам або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб і якщо воно спричинило тяжкі наслідки.

Із змісту апеляції прокурора випиває, що приводом до порушення справи стало безпосереднє виявлення ним ознак злочину, що передбачено п. 5 ч. 1 ст. 94 КК України. При цьому прокурором не вказано за якими ознаками ним було виявлено склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Як видно із наведеної диспозиції даної статті, обов'язковою ознакою злочину, який кваліфіковано за ч. 2 ст. 364 ПК України, є заподіяння істотної шкоди та спричинення тяжких наслідків.

Проте, згідно висновків, що містяться в акті ревізії фінансово-господарської діяльності відділу культури і туризму Драбівської районної державної адміністрації за період з 01.02.2007 по 31.10.2009 p. p., внаслідок допущених порушень, які виявлено ревізією, відділу культури матеріальної шкоди (збитків) не завдано. При таких обставинах у прокурора Драбівського району достатніх даних, які б вказували на наявність у службових осіб відділу культури Драбівської райдержадміністрації не було, а тому його висновки про наявність таких даних є хибними, а значить і постанова про порушення кримінальної справи є незаконною і підлягає скасуванню.

За таких обставин постанова судді є законною та обґрунтованою, а висновки судді про те, що постанова слідчого від 19.03.2010 року про порушення кримінальної справи винесена з порушенням вимог статей 94 та 98 КПК України не спростовані прокурором в апеляції.

Тому апеляція задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 362, 366, 382 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Постанову судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 17 серпня 2010 року за скаргою ОСОБА_3 про скасування постанови прокурора Драбівського району від 19.03.2010 року про порушення кримінальної справи - залишити без змін, а апеляцію прокурора - без задоволення.

Головуючий

Судді