10.11.2015 Єдиний унікальний № 371/1692/15-к
Провадження №1-кп/371/123/15

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2015 року Миронівський районний суд Київської області

в складі:головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миронівка кримінальне провадження №0000484 від 18 вересня 2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Худолаз, РФ, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , башкира, гр-на України, освіта середня, одруженого, не працюючого, раніше судимого:

- 02 лютого 2005 року Миронівським районним судом Київської області за ст.ст. 152 ч.2, 153 ч.2, 185 ч.3 КК України до семи років п/волі;

Звільнився 15 грудня 2010 року умовно-достроково на невідбутий строк 10 міс. 4 дні,-

за ст. 185 ч.3 КК України,-
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи засудженим 02 лютого 2005 року Миронівським районним судом Київської області за ст.ст. 152 ч.2, 153 ч.2, 185 ч.3 КК України до семи років п/волі та звільненим 15 грудня 2010 року умовно-достроково на невідбутий строк 10 міс.4 дні, на шлях виправлення не став, а знову вчинив корисливий злочин.

Так, 11 вересня 2015 року біля 21.00 години обвинувачений ОСОБА_4 , проходив по АДРЕСА_2 та вирішив викрасти металевий господарський візок, що знаходився на подвірї будинку потерпілої ОСОБА_5 , що розташований по АДРЕСА_2 .

З корисливого мотиву, з метою крадіжки чужого майна обвинувачений через огорожу зі сторони городу проник на територію вказаного будинку, біля сараю побачив металевого візка вартістю 800грн., скориставшись відсутністю очевидців, умисно таємно викотив його на дорогу та прикотив на подвіря до свого будинку, що по АДРЕСА_1 . У подальшому викрадений візок був виявлений за місцем проживання обвинуваченого та повернутий потерпілій ОСОБА_5 .

Своїми діями обвинувачений завдав потерпілій майнової шкоди на загальну суму 800грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України визнав повністю, пояснив, що 11 вересня 2015 року ввечері він назбирав металолому, проходячи повз будинок потерпілої ОСОБА_5 вирішив викрасти у неї металевого візка, щоб перевезти металолом. З цією метою він через город прийшов до хвіртки, що веде на подвіря, відчинив хвіртку, зайшов на подвіря будинку, взяв возика і викотив його на дорогу. Там склав металолом і на возику привіз до місця свого проживання. Наступного дня до нього прийшла потерпіла і виявила свого возика.

У вчиненому щиро кається, просить суворо не карати.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням даних, що характеризують особу винного, оскільки ці докази учасниками судового провадження не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, вони не викликають сумнівів у добровільності їх позицій. Судом розяснено, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого за ст.185 ч.3 КК України як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно та поєднане з проникненням у інше сховище.

Відповідно до ст.65 КК України при призначенні обвинуваченому міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, який негативно характеризується за місцем проживання, обставини, що помякшують покарання.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття обвинуваченого, його правдиві покази, тяжких наслідків від його дій не настало, викрадене повернуто потерпілій і вона до обвинуваченого претензій не має, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

Враховуючи наявність декількох обставин, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає за можливе призначити йому покарання у виді позбавлення волі та звільнити від відбування покарання, оскільки його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, застосувавши ст.ст.75, 76 КК України. Підстав для застосування ст.69 КК України суд не вбачає.

Таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Питання про долю речового доказу суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк на один рік.

Відповідно до п.2, 3, 4 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання чи роботи, періодично з`являтись в цей орган для реєстрації.

Речовий доказ-металевий візок вважати повернутим потерпілій ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення в Апеляційний суд Київської області через Миронівський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Відповідно до ч.3 статті 376 КПК України розяснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію цього вироку.

Суддя підпис ОСОБА_1 .

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_1