№ 5-1092 ск 16
постанова
8 лютого 2016 рокум. Київ

Суддя судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_1 , розглянувши касаційну скаргу заступника прокурора Миколаївської області на ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 25 грудня 2015 року,

встановив:

вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 7 жовтня 2014 року засуджено: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за ст. ст. 27 ч. 4, 5, ст. 15 115 ч. 2 п. 11, 12; ст. 14 115 ч. 2 п. 11, 12, 13; ст. 263 ч. 1, 70 КК до покарання у виді 12 років позбавлення волі; ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) за ст. ст. 17 ч. 2, 94 КК (в редакції 1960 року), ст. 27 ч. 4, 15, ст. 15 ч. 2, 115 ч. 2 п. 11, 12, 13; ст. 14 ч. 1, ст. 115 ч. 2 п. 11, 12, 13; ст. 27 ч. 4, 5, ст. 115 ч. 2 п. 11, 12, 13, ст. 70 КК до покарання у виді 12 років позбавлення волі; ОСОБА_3 за ст. ст. 17 ч. 2 93 п. п. «а», «и», «і»; ст. 19 ч. 6 93 п. п. «а», «и», «і» КК (в редакції 1960 року); ст. 14 ч. 1, ст. 115 ч. 2 п. 6, 11, 12, 13; ст. 70 КК до покарання у виді 10 років позбавлення волі; ОСОБА_4 за ст. 15 ч. 2, ст. 115 ч. 2 п. п. 6, 11, 12, 13 КК до покарання у виді 11 років позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 25 грудня 2015 року на підставі ст. 72 КК та Закону України від 26.11.2015 року № 838-VIII«Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» звільнено з-під варти ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

У касаційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду, посилаючись на те, що ОСОБА_2 (1958 р.н.), ОСОБА_2 (1977 р.н.), ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звільнено на підставі вказаного Закону України, оскільки апеляційний суд звільнив засуджених з-під варти на стадії провадження у справі, яку не передбачено законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 383 КПК 1960 року в касаційному порядку можуть бути перевірені вироки місцевих судів, постанови (ухвали) цих судів у справах про застосування примусових заходів виховного чи медичного характеру, інші постанови (ухвали), які перешкоджають подальшому провадженню у справі, ухвали апеляційного суду, постановлені щодо цих вироків, постанов (ухвал).
Як убачається зі змісту скарги та долученої копії ухвали апеляційного суду, прокурор оскаржує судове рішення, постановлене в порядку виконання Закону України від 26.11.2015 року № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», відповідно до якого, рішення щодо зарахування строку попереднього ув`язнення мають прийматися на стадії судового розгляду кримінального провадження та стадії досудового розслідування цього провадження. Апеляційним судом рішення щодо вказаних осіб прийнято на стадії розгляду кримінального провадження, тобто згідно з п. 24 ч. 1 ст. 3 КПК.

Отже, касаційна скарга прокурора, відповідно до ч. 2 ст. 383 КПК 1960 року та ч. 5 ст. 72 КК, не може бути предметом касаційного розгляду, оскільки: по-перше, не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню, по-друге, в ній не оскаржується судове рішення по суті, оскільки прокурор не ставить під сумнів його законність та обґрунтованість.

На підставі викладеного та керуючись статтями 383, 388 КПК 1960 року, пунктами 11, 15 розділу XI Перехідних положень Кримінального процесуального кодексу України,

постановив:

Відмовити прокурору у витребуванні кримінальної справи щодо ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1