Справа № 729/890/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/860/2015
Категорія - ч. 2 ст. 307 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000181 від 06.05.2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бобровиця Чернігівської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, працюючого механізатором філії ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України «Хлібна база-83», одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Носківці Жмеринського району, Вінницької області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, працюючого механізатором філії «Бобровицький райавтодор», одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за апеляційною скаргою прокурора на вирок Бобровицького районного суду Чернігівської області від 17 серпня 2015 року,

за участю прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Бобровицького районного суду Чернігівської області від 17 серпня 2015 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 307 КК України, і призначено покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

На підставі ст. 76 КК України, на ОСОБА_6 покладено певні обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишено без змін - домашній арешт.

ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1рік 6 місяців.

На підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_7 покладено такі обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати в сумі 1292 грн. 62 коп.

Речові докази вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_6 11.06.2015 року, близько 16 години, в м. Бобровиця по вул. Незалежності, з метою збуту придбав у невстановленої слідством особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, порошкоподібну речовину вагою 0,064 гр., яка містить в собі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - AB-PINACA-CHM, який зберігав при собі і в цей же день близько 16 години 30 хвилин збув за 250 грн. ОСОБА_10 11.06.2015 року в м. Бобровиця по вул. Червонопартизанській під час особистого огляду в останнього працівниками міліції був виявлений згорток з порошкоподібною речовиною, вагою 0,064 гр., яка згідно висновку експерта № 808(х) від 26.06.2015 р. містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено AB-PINACA-CHM, відсотковий вміст якого становить 92,00%.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , попередньо домовившись про вчинення крадіжки з цією метою 14.06.2015 року, близько 17 години, прибули на територію поля ТОВ «Світанок», де таємно викрали причіпний пристрій трактора ХТЗ, вартістю 4800 грн., дві металеві борони вартістю 1750 грн., чим завдали товариству майнової шкоди на загальну суму 6550 грн. Викраденим розпорядились на власний розсуд.

Не погоджуючись з вироком суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій, не заперечуючи проти правильного встановлення фактичних обставин у кримінальному провадженні та кваліфікації дій ОСОБА_6 , просить вирок суду щодо ОСОБА_6 скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання особі обвинуваченого та ступеню тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень внаслідок м`якості, постановити новий з призначенням обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 307 КК України 6 років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна. На підставі ст. 70 КК України, остаточно призначити покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією усього належного майна.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор зазначає, що суд, в порушення ч. 3 ст. 374 КПК України, своє рішення про звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання не мотивував, перелічив лише обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, та характеризуючи дані. Суд першої інстанції своє рішення про визнання додатковою пом`якшуючою обставиною тяжке захворювання його дружини, перебування на утриманні малолітньої дитини, що є даними про особу, жодним чином не мотивував. Безпідставно і необґрунтовано суд визнав пом`якшуючою обставиною визнання вини ОСОБА_6 , що є складовою такої пом`якшуючої обставини, як щире каяття. Крім того, суд мотивував необхідність застосування ст.75 КК України одними і тими ж обставинами, які були підставою для застосування ст. 69 КК України. Судом не враховано, що обвинувачений вчинив два умисні кримінальні правопорушення, одне з яких є тяжким; маючи законний дохід останній вчинив два злочини з корисливих мотивів.

Вирок суду щодо ОСОБА_7 учасниками судового провадження не оспорюється.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, які просили апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, думку прокурора, який просив подану ними апеляційну скаргу задовольнити, а апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В суді першої інстанції ОСОБА_6 повністю визнав свою вину в пред`явленому обвинуваченні і погодився на розгляд кримінального провадження у відповідності з вимогами ч. 3 ст. 349 КПК України.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні зазначених у вироку діянь за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, які учасниками судового провадження не оскаржуються, тому в цій частині вирок не перевіряється.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнав повністю та підтвердив фактичні обставини кримінального провадження, викладені у вироку суду. Зазначив, що у скоєному щиро кається та просить суворо його не карати.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Згідно вимог ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивуваши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті КК України, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання. Застосування ст. 69 КК України можливе в тому разі, коли для цього є як умови, так і підстави.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання суд з достатньою повнотою врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, одне з яких є тяжким, конкретні обставини справи, розмір збутого наркотичного засобу, який є незначним, також те, що здійснення контрольованої закупки виключало вільний вихід наркотичної речовини поза межі контролю з боку працівників міліції та ненастання у зв`язку з цим негативних наслідків для суспільства, відшкодування завданих збитків, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, працевлаштований, являється особою молодого віку, має позитивні соціальні зв`язки та схильності. Також враховано відсутність обтяжуючих покарання обставин та наявність кількох пом`якшуючих обставин, якими суд визнав те, що обвинувачений щиро кається у вчинених кримінальних правопорушеннях та активно сприяв розкриттю злочину, визнав вину, захворювання його дружини, перебування на його утриманні малолітньої дитини.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції встановлено таку сукупність обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, а тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що покарання ОСОБА_6 слід призначити із застосуванням ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст. 307 КК України, у виді позбавлення волі строком на 5 років, із застосуванням ст. 70 КК України.

Апеляційний суд не погоджується з доводами прокурора про те, що суд першої інстанції безпідставно визнав захворювання дружини та перебування на його утриманні малолітньої дитини пом`якшуючими обставинами, що, на думку апелянта, є даними про особу обвинуваченого, оскільки вказане твердження суперечить матеріалам кримінального провадження та нормам ст. 66 КК України.

Відповідно до ст. 75 КК України, рішення про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням може бути ухвалено, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі га строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

З врахуванням особи обвинуваченого та ряду обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про можливість виправлення та перевиховання останнього без ізоляції його від суспільства, із звільненням ОСОБА_6 на підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на певний строк, з покладенням на останнього певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Таким чином, покарання призначено обвинуваченому ОСОБА_6 згідно з положеннями ст. 65 КК України та є необхідним й достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.

З врахуванням вище викладеного, на думку колегії суддів, доводи прокурора про м`якість призначеного обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у зв`язку з безпідставним застосуванням ст. 69 КК України та звільненням його від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, є необґрунтованими.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування чи зміну судового рішення, у кримінальному провадженні не вбачається, тому вирок суду є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 404, 419 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора - залишити без задоволення.

Вирок Бобровицького районного суду Чернігівської області від 17 серпня 2015 року щодо ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4