Справа № 357/4786/15-к
Провадження № 1-кп/362/292/15
У Х В А Л А
Іменем України
04.09.2015

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі колегії суддів:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі - ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0005187 від 20.11.14 про кримінальне правопорушення, передбачене ч.ч.1, 2, 3, 4 ст.190 КК України щодо ОСОБА_8 , -

В с т а н о в и л а :
Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_6 звинувачується в тому, що в період із травня 2013 року по 18 листопада 2014 року, перебуваючи в приміщенні відділення в м. Узин ПАТ КБ «ПриватБанк» за адресою: м. Узин Білоцерківського району Київської області, вул. Поповича, 2/23, умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману, маючи на меті незаконно заволодіти чужими грошовими коштами, повідомляючи клієнтам банку неправдиву інформацію про можливість отримання прибутку з проведення операцій, пов`язаних з обміном національної валюти України на іноземну валюту у вигляді доларів США в касі відділення в м. Узин Пат КБ «ПриватБанк» з адресою: АДРЕСА_1 , отримала та не повернула грошові кошти від громадян, чим спричинила матеріальну шкоду: ОСОБА_9 на суму 75 102, 5 грн., ОСОБА_10 на суму 2 473 800 грн., ОСОБА_11 на суму 270 080 грн., ОСОБА_12 на суму 13 050 грн., ОСОБА_13 на суму 225 000 грн., ОСОБА_14 на суму 68 580 грн., ОСОБА_15 на суму 45 500 грн., ОСОБА_16 на суму 1 053 085 грн., ОСОБА_17 на суму 225 150 грн., ОСОБА_18 на суму 1 350 000 грн., ОСОБА_19 на суму 215 000 грн., ОСОБА_20 на суму 25 800 грн., ОСОБА_21 на суму 25 000 грн., ОСОБА_22 на суму 21 265 грн., ОСОБА_23 на суму 30 300 грн., ОСОБА_24 на суму 14 000 грн., ОСОБА_25 на суму 7 125 грн., ОСОБА_26 на суму 300 000 грн., ОСОБА_27 на суму 250 000 грн., ОСОБА_28 на суму 250 000 грн., ОСОБА_29 на суму 500 000 грн., ОСОБА_30 на суму 335 000 грн., ОСОБА_31 на суму 45 740 грн., ОСОБА_32 на суму 82 440 грн., ОСОБА_33 на суму 54 250 грн., ОСОБА_34 на суму 20 000 грн., ОСОБА_35 на суму 27 000 грн., та таким чином спричинила потерпілим матеріальної шкоди на загальну суму 8 002 267,5 грн.

ОСОБА_6 перебуває під вартою в Київському СІЗО Управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 надійшло до Васильківського міськрайонного суду 03.09.2015 року.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_6 був обраний ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 листопада 2014 року. Строк тримання під вартою неодноразово продовжувався, а ухвалою Апеляційного суду Київської області від 06.08.2015 строк тримання під вартою було продовжено на 30 діб, і який спливає 5 вересня 2015 року.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив про необхідність продовження щодо ОСОБА_6 на час судового розгляду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки продовжує існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України: можливість переховуватись від суду, впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Заслухавши думку учасників процесу щодо заявленого прокурором клопотання та доводів на його обґрунтування, захисника, що заперечує щодо продовження строку тримання під вартою, обвинувачену, яка відмовилась висловити свою думку щодо заявленого клопотання , суд дійшов висновку про те, що клопотання слід задовольнити, виходячи з такого.

Як убачається з обвинувального акту ОСОБА_6 звинувачено у вчиненні кримінальних правопорушень, що відносяться до злочинів невеликої, середньої тяжкості, тяжких та особливо тяжких злочинів, що свідчить про наявність обґрунтованої підозри у можливості продовження кримінальної протиправної поведінки ОСОБА_6 .

Відповідно до частини 3 ст. 314 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого, за відсутності таких клопотань сторін, застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Оскільки ст. 314 КПК України не визначено процедуру продовження на час судового розгляду такого запобіжного заходу як тримання під вартою, обраного під час досудового слідства, суд, вирішуючи заявлене клопотання виходить з вимог ст. 29 Конституції України , ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., ратифікованої 17.07.1997 р. Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 р., Першого протоколу та протоколів №2,4, 7 та 11 Конвенції» , якими передбачено гарантії права на свободу та особисту недоторканість, враховуючи, що «ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як вмотивованим рішенням суду тільки на підставах та в порядку, встановлених законом».

Статтями 13 і 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права» та змінюють практику застосування національного закону відповідно до Рішення цього Суду.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України «від 10.02.2011 року встановлено, що «відсутність чітко сформульованих положень, які б визначали, чи можливо належним чином продовжити (якщо так, то за яких умов) застосування на стадії судового слідства запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного на визначений період на стадії досудового слідства», «не відповідає критерію передбачуваності закону» для цілей пункту 1 статті 5 Конвенції (п.74 ).

Крім того, у цьому ж рішенні Суд зазначив, що «ст.46 Конвенції, у світлі її тлумачення в контексті статті 1 покладає на державу відповідача юридичний обов,язок вжити заходів загального характеру для забезпечення права стосовно інших осіб, ситуація яких аналогічна ситуації заявника, а саме: усунути проблеми, які призвели до таких висновків Суду ( п.97 )

Суд вважає, що задля запобігання встановленому в зазначеному Рішенні Судом системному порушенні, а саме: практиці, яка виникла «у зв,язку із законодавчою прогалиною і яка допускає можливість тримання особи під вартою протягом необмеженого і непередбачуваного строку за обставин, коли таке тримання під вартою не передбачається ні конкретним положенням законодавства, ні судовим рішенням, сама по собі суперечить принципу юридичної визначеності, який випливає з Конвенції і який є одним із основних елементів верховенства права «(п.74), питання про запобіжний захід ОСОБА_6 підлягає вирішенню в зазначеному підготовчому засіданні судом з ухваленням вмотивованого рішення.

Судом враховано, що ОСОБА_6 звинувачена у вчиненні злочинів невеликої, середньої тяжкості, тяжких та особливо тяжких злочинів, а отже існує високий ризик можливості вчинення інших протиправних діянь, ухилення від явки до суду, враховуючи резонансність справи та чисельність потерпілих, а отже наявність справжнього публічного інтересу, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи.

Керуючись ст.29 Конституції України, ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., ст.ст.314-316 , 392 КПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Обрати щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженки м. Узин Білоцерківського району Київської області,

зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого на час судового розгляду запобіжний захід у виді тримання під вартою в Київському СІЗО Управління пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області строком на 60 днів, до 03 листопада 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
ОСОБА_3