УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №668/3287/16-к

24.02.2016 року Слідчий суддя Суворовського районного суду м.Херсона ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні клопотання прокурора військової прокуратури Херсонського гарнізону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000163, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,-
В С Т А Н О В И В:
Прокурор звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Мотивуючи клопотання, прокурор вказує, що начальник відділу протидії злочинам в аграрному секторі управління захисту економіки ГУ Національної поліції в Херсонській області майор поліції ОСОБА_5 та заступник начальник цього ж відділу підполковник поліції ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою, в один із днів листопада 2015 року, перебуваючи в приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (м. Херсон, вул. Філатова, 29), вимагали від громадянина ОСОБА_7 неправомірну вигоду у виді грошових коштів в сумі 10 (десяти) тисяч гривень за вирішення питання припинення та не проведення перевірок підприємницької діяльності ОСОБА_7 , а також закритті кримінального провадження, пов`язаного з підприємницькою діяльністю останнього, в якому очолюваний ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відділ управління захисту економіки поліції здійснює оперативне супроводження.
Будучи впевненим, що співробітники поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , як службові особи правоохоронного органу, що займають відповідальне становище, можуть вирішити питання про закриття кримінального провадження, пов`язаного з підприємницькою діяльністю ОСОБА_7 , а також не бажаючи проведення перевірок підприємницької діяльності з боку управління захисту економіки ГУ НП в Херсонській області, з огляду на вимоги ОСОБА_6 та ОСОБА_5 щодо обов`язковості надання їм неправомірної вигоди за вирішення вказаних питань, громадянин ОСОБА_7 змушений був погодися надати останнім вказану неправомірну вигоду.
В подальшому, 14 грудня 2015 року, ОСОБА_7 , знаходячись в кафе «Еспрессо», передав співробітникам поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_5 частину раніше обумовленої неправомірної вигоди у виді грошових коштів в сумі 5 (п`яти) тисяч грн., за вчинення ними вказаних дій в інтересах ОСОБА_7
29 грудня 2015 року, ОСОБА_7 , знаходячись в кафе «Еспрессо» (м. Херсон, вул. Філатова, 29), передав ОСОБА_6 та ОСОБА_5 другу частину раніше обумовленої неправомірної вигоди у виді грошових коштів в сумі 5 (п`яти) тисяч гривень, за вчинення вказаних дій в інтересах ОСОБА_7 .
Під час неодноразових зустрічей та розмов, у т.ч. під час передачі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 неправомірної вигоди за викладених вище обставин, останні вказали ОСОБА_7 на необхідність збільшення розміру коштів, які останньому необхідно було надати цим співробітникам поліції в якості неправомірної вигоди за не проведення перевірок підприємницької діяльності ОСОБА_7 (шиття одягу) та вчинення інших дій в його інтересах.
Як наслідок, 19 лютого 2016 року, близько 14 години, ОСОБА_7 , знаходячись біля адміністративної будівлі Херсонського окружного адміністративного суду по вул. Філатова, в салоні автомобіля Toyota RAV4, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким користується майор поліції ОСОБА_5 , передав останньому наступну частину обумовленої раніше неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів в сумі 2 (двох) тисяч грн. за не вчинення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 дій в інтересах ОСОБА_7
22 лютого 2016 року, близько 12 години 45 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись у м. Херсоні по вул. Миколаївське шосе, в салоні автомобіля Toyota RAV4, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_5 , передав останньому наступну частину раніше обумовленої неправомірної вигоди у виді грошових коштів в сумі 5 (п`яти) тисяч грн. за не вчинення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 дій в інтересах ОСОБА_7 .
В цей же день, безпосередньо після отримання наведеної неправомірної вигоди, злочинні дії ОСОБА_5 були виявлені співробітниками військової прокуратури та правоохоронних органів під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій, з вилученням отриманої суми неправомірної вигоди.
В діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, а саме одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, за попередньою змовою групою осіб, неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вчинення та не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, вчинене повторно та поєднане з вимаганням такої вигоди.
22 лютого 2016 року ОСОБА_5 затримано в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, як особа підозрювана у вчиненні даного злочину.
23 лютого 2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Беручи до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, прокурор просив обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Вивчивши клопотання, додані до нього матеріали, вислухавши пояснення прокурора, який підтримав клопотання, з підстав викладених у ньому, при цьому не заперечував проти обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на необґрунтованість підозри та недоведеність заявлених ризиків, просили обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, слідчий суддя дійшов до наступного.
За матеріалами клопотання маються докази, які у достатньої мірі вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним вказаного кримінального правопорушення.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, що дає підстави вважати, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом з тим, прокурором не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання вказаним ризикам.
За практикою Європейського суду з прав людини, обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п.4 ст. 5 Конвенції (п. 85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» ).
У справі «Смирнова проти Росії» зазначено, якщо держава не наведе «відповідних і достатніх» підстав для тримання під вартою обвинуваченої у правопорушенні особи, така особа завжди має бути звільнена після затримання і перебувати на волі до початку судового розгляду її справи (як класичний прецедент, рішення у справі «Вемгофф проти Німеччини» (Wemhoff v. Germany) від 27 червня 1968 року; рішення у справі «Яґчі і Сарґін проти Туреччини» (Yagci and Sargin v. Turkey) від 8 червня 1995 року.
Для відмови в досудовому звільненні особи принципи конвенційного прецедентного права передбачають чотири основні підстави: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення у справі «Штеґмюллер проти Австрії» (Stogmuller v. Austria) від 10 листопада 1969 року); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя (рішення у справі «Вемгофф проти Німеччини»), вчинення ним подальших правопорушень (рішення у справі «Мацнеттер проти Австрії» (Matznetter v. Austria) від 10 листопада 1969 року) або спричинення ним порушень громадського порядку (рішення у справі «Летельєр проти Франції» (Letellier v. France) від 26 червня 1991 року, серія А, № 207, п. 51).
Ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку; це слід робити з урахуванням низки інших відповідних фактів, які можуть або підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти (рішення у справі«W. проти Швейцарії» (W. v. Switzerland) від 26 січня 1993 року).
При вирішенні заявленого клопотання слідчий суддя враховує, що підозрюваний ОСОБА_5 має постійне місце проживання в м.Херсоні, де проживає разом з дружиною, за місцем проживання та місцем роботи характеризується позитивно, має міцні соціальні зв`язки, до кримінальної відповідальності не притягувався.

Крім того, слідчий суддя враховує вагомість наданих стороною обвинувачення доказів обгрунтованості підозри ОСОБА_8 . Так, у матеріалах клопотання відсутні докази, що гроші, які були вилучені у ході проведення обшуку у ОСОБА_5 були передані останньому ОСОБА_7 .

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити прокурору у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , та покласти на нього наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурору, слідчого судді, суду;
- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- не спілкуватися з потерпілими, свідками у даному кримінальному провадженні без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.
- цілодобово носити електронний засіб контролю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-205 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
У задоволені клопотання прокурора військової прокуратури Херсонського гарнізону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, а саме заборонивши йому цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , крім викликів до слідчого, прокурора або суду.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 22 квітня 2016 року, наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурору, слідчого судді, суду;
- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- не спілкуватися з потерпілими, свідками у даному кримінальному провадженні без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.
- цілодобово носити електронний засіб контролю.

Встановити строк дії ухвали до 22 квітня 2016 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її проголошення.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Апеляційного суду Херсонської області.

Слідчий суддяОСОБА_1