Справа № 367/7370/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1372/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 10.12.2015

УХВАЛА
Іменем України
10 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

секретаря ОСОБА_6

представника Ірпінського

виправного центру № 132 ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в режимі відеоконференції з Ірпінським виправним центром № 132 матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 28 жовтня 2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_8 про його умовно-дострокове звільнення, -

В С Т А Н О В И Л А:
15.10.2015 року засуджений ОСОБА_8 звернувся до Ірпінського міського суду Київської області з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 28 жовтня 2015 року в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 відмовлено.

Своє рішення суд мотивував тим, що ОСОБА_8 фактично не відбув 2/3 частини строку пом`якшеного покарання, а тому він не може бути умовно-достроково звільнений від відбування покарання.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просить ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 28 жовтня 2015 року скасувати та постановити нову, якою задовольнити подане ним клопотання та звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_8 вказує, що станом на 15.10.2015р. ним відбуто 2/3 від основного строку покарання, він позитивно характеризується проти його клопотання в судовому засіданні не заперечував ні прокурор, ні представник Ірпінського виправного центру №132, а тому вважає, що є всі підстави для його задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого ОСОБА_8 ,який підтримав подану апеляційну скаргу і просив її задовольнити, представника Ірпінського виправного центру № 132, який підтримав апеляційну скаргу ОСОБА_8 , прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги ОСОБА_8 , оскільки останній не відбув 2/3 частини строку пом`якшеного покарання, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 був засуджений за ч. 3 ст. 185, ст. 395, ст.ст. 70, 71 КК України вироком Сумського районного суду Сумської області від 26.12.2012 р., який 31.10.2013 р. в частині призначеного покарання був змінений ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, де йому було визначено остаточне покарання на підставі ч.1 ст.70, 71 КК України у виді 5 років позбавлення волі та штрафу 1700 грн.
Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 27.03.2015 р. ОСОБА_8 було змінено невідбуту частину покарання 2 роки 3 місяця 20 днів позбавлення волі на більш м`яке - 02 роки 03 місяці 20 днів обмеження волі, зарахувавши до строку відбування покарання час слідування до виправного центру №132 та час утримання його під вартою з 27.03.2015 р. по 28.04.2015 р.
До Ірпінського виправного центру №132 засуджений ОСОБА_8 прибув для відбування покарання 28.04.2015 р., де допустив одне порушення вимог режиму відбування покарання та отримав одне заохочення.

Відповідно до ч.5 ст.82 КК України до осіб, яким покарання замінене більш м`яким, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення за правилами, передбаченими статтею 81 цього Кодексу.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

За змістом п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання щодо засудженого, покарання якому було пом`якшено за рішенням суду, фактично відбута частина покарання повинна обчислюватися, виходячи з покарання, встановленого рішенням суду.

Отже, вирішуючи питання про можливість застосування до ОСОБА_8 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, суд має виходити не із загального строку покарання, призначеного йому вироком Сумського районного суду Сумської області від 26.12.2012 р., який був змінений ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 31.10.2013 р., а зі строку покарання у виді обмеження волі, встановленого ухвалою Березанського міського суду Київської області від 27.03.2015 р.
Крім того відповідно до п.8 ст.154 Кримінально-виконавчого кодексу України особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням або в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, якщо вони були направлені у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом, можуть бути знову представлені до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким не раніше як через один рік з дня винесення ухвали про направлення у місця обмеження волі або позбавлення волі.

Тому висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_8 на час розгляду справи в суді не відбув 2/3 частини строку пом`якшеного покарання, а тому відсутні підстави для його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги є безпідставні.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 370 КПК України щодо законності, обґрунтованості і вмотивованості, підстав для її зміни чи скасування немає.

З огляду на це в задоволенні апеляційної скарги засудженого слід відмовити, а ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 537 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 28 жовтня 2015 року, якою в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про його умовно-дострокове звільнення відмовлено, залишити без змін.

Судді: _____________________ ______________________ ____________________