Перемишлянський районний суд Львівської області
Справа № 449/829/13-к
П О С Т А Н О В А

08.09.2015м.Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

підсудного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

представника потерпілого адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Перемишляни кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого ст.289 ч.2 КК України

В С Т А Н О В И В:
Органом досудового слідства підсудний ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що на початку жовтня 2011 року знаходячись в м.Перемишляни по вул..Чуперносівська,15 Львівської області, шляхом зловживання довірою ОСОБА_7 , з метою подальшого перепродажу, незаконно заволодів автомобілем марки VOLKSWAGEN TRANSPORTER T-4 д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належав ОСОБА_7 , вартістю 116300, 00 гривень, чим завдав значну шкоду потерпілому.

Підсудній ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні даного злочину не визнав. На досудовому слідстві та в суді пояснював, що в літку 2009 року він знаходився на заробітках у м.Києві, де познайомився з ОСОБА_7 , який також займався роботами по будівництву. З цього часу він став посередником між ОСОБА_7 , який шукав роботу та робочими, які цю роботу виконували ( ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ). Весною 2010 року ОСОБА_7 взяв під забудову об`єкт в районі вул.Наумова, що у Києві. Підсудній з іншими робочими здійснювали там будівельні роботи. Однак за виконані роботи ОСОБА_7 з ними не розрахувався. Всього він заборгував їм 4000,00 долларів США. У жовтні 2011 року підсудний подзвонив до ОСОБА_7 , щоб взяти автомобіль для перевезення будівельних матеріалів. Даний автомобіль був йому переданий ОСОБА_7 без технічного паспорту на нього, а через півтора тижні ОСОБА_7 передав йому і технічний паспорт. Даним автомобілем підсудній користувався до березня 2012 року. Оскільки, борг ОСОБА_7 перед підсуднім та іншими працівниками не був погашений, ОСОБА_7 повідомив підсудного, що він може цей автомобіль залишити собі в рахунок боргу і якщо в нього будуть клієнти на автомобіль, то ОСОБА_7 повідомить про це підсудного ОСОБА_4 . Згодом дійсно до підсудного подзвонив чоловік, яким в подальшому виявився ОСОБА_11 , якому підсудний ОСОБА_4 віддав («продав») цей автомобіль з технічним паспортом за 5500,00 долларів США. Доручення на ОСОБА_11 в підсудного не було і такого останній не вимагав. Сказав, що якщо буде потрібно, то він до нього подзвонить. З отриманих коштів, підсудний ОСОБА_4 розрахувався з робочими за виконані роботи. Про подальшу долю автомобіля йому нічого не відомо.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 , повідомив, що Пришляківський дійсно заборгував йому та іншим робочим десь 30 000, 00 грн. у 2010 році. Десь у лютому-березні він чув як ОСОБА_4 розмовляв з ОСОБА_7 по телефону і останній казав, щоб ОСОБА_4 забрав машину в рахунок боргу. Після продажу автомобіля ОСОБА_4 з ним розрахувався замість ОСОБА_7 (стор.213)

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 підтвердив наявність боргу ОСОБА_7 перед ним за виконані будівельні роботи у 2010 році в м.Києві. Не знає про те, яка загальна сума боргу, однак йому ОСОБА_7 мав заплатити десь біля 1500,00 долларів США. Після продажу автомобіля ОСОБА_4 з ним розрахувався замість ОСОБА_7 (стор.238-239).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 (сестра ОСОБА_7 ) була допитана в судовому засіданні, та повідомила, що даний автомобіль у жовтні 2011 року брат тримав на її подвір`ї в с.Чуперносів Перемишлянського району Львівської області. 23 жовтня 2011 року її брат ОСОБА_7 прийшов разом з ОСОБА_4 щоб забрати машину для передачі її підсудному для проведення ремонтних робіт. Вони з подвір`я виїхали разом. Після цього брат повернувся десь за годину. Згодом у травні 2012 року до неї приїхали на братовій машині чоловік з жінкою ( ОСОБА_14 та ОСОБА_15 ) і повідомили, що даний автомобіль вони купили і хочуть зняти його з реєстрації, тому шукали її брата ОСОБА_7 . Однак згодом вони поїхали і вона ні їх ні машини більше не бачила. (стор.238)

30.04.2015 року захисник підсудного ОСОБА_5 подала клопотання про направлення справи на додаткове розслідування, посилаючись на те, що

1. В обвинувальному висновку зазначено, що сума заподіяних збитків ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_7 становить 18 424, 00 доларів США. Ця сума є необгрунтованою та безпідставною, оскільки на досудовому слідстві не проводилось авто товарознавчої експертизи та на сьогоднішній день не встановлена вартість автомобіля яка була на момент передачі ОСОБА_7 ОСОБА_4 . Як вбачається з матеріалів справи на момент передачі автомобіля ОСОБА_7 , останній користувався ним на протязі трьох років. Автомобілю на час придбання ОСОБА_7 було п`ять років, і придбав він його за 18 424 доларів США, а на момент передачі ОСОБА_4 автомобілю було вісім років і відповідно вартість автомобіля набагато зменшилась у зв`язку з фізичним зносом автомобіля з плином трьох років. Як відомо з матеріалів справи ОСОБА_7 передав автомобіль ОСОБА_4 у не справному стані і ОСОБА_4 за власні кошти проводив відновлюванні роботи автомобіля та замінював комплектуючі в даному автомобілі, це не заперечує і сам ОСОБА_7 . Отже, вартість автомобіля зросла за рахунок ремонтних робіт які провів ОСОБА_4 за власні кошти з відома потерпілого ОСОБА_7 . Відтак, для встановлення дійсної вартості автомобіля необхідно провести ряд слідчих дій, встановити які саме агрегати і запчастини на момент передачі автомобіля були у несправному стані і які підлягають заміні, з врахуванням здобутих даних провести авто товарознавчу експертизу на вирішення якої поставити наступне питання:

А. Яка була вартість автомобіля Volkswagen Transporter Т-4 д.н.з. НОМЕР_1 2003 року випуску станом на 23 жовтня 2011 року.

Б. Дослідити, в якому стані даний автомобіль перебував до передачі його ОСОБА_4 які саме ремонтні роботи та заміни комплектуючих провів ОСОБА_4 .

Також весною 2011 року ОСОБА_4 продав-автомобіль Вольцваген Т-4 за - 5 500 доларів США. На даний час не відомо вартість автомобіля Вольцваген Т-4, 2003 року випуску яка була станом на 23 жовтня 2011 року, тому сума на яку покликається слідство і зазначена в обвинувальному висновку як нанесена шкода ОСОБА_7 18 424 доларів США (116 300 грн. 00 коп.) є абстрактною, необгрунтованою та жодним чином нічим не підтвердженою, а відповідно кваліфікація злочину за ч. 2 ст. 289 КК України є лише припущенням.

2. Згідно протоколу очної ставки ОСОБА_7 та ОСОБА_4 . ОСОБА_7 зазначив, що з власної волі передав автомобіль ОСОБА_4 , тобто в не супереч волі власника, а навпаки з ініціативи власника.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 (сестра ОСОБА_7 ) повідомила, що 23 жовтня 2011 року її брат ОСОБА_7 прийшов разом з ОСОБА_4 до неї на подвір`я де стояв автомобіль, і передав його ОСОБА_4 для проведення ремонтних робіт. ОСОБА_7 з ОСОБА_4 з її подвір`я виїхали разом на вказаному автомобілі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 , повідомив, що ОСОБА_7 заборгував йому, ОСОБА_4 та іншим робочим кошти за виконанні будівельні роботи у місті Києві. Приблизно в лютому-березні він чув як ОСОБА_4 розмовляв з ОСОБА_7 по телефону і останній казав, щоб ОСОБА_4 забрав машину в рахунок боргу. Після продажу автомобіля ОСОБА_4 з ним розрахувався замість ОСОБА_7 .

3. На досудовому слідстві також, не було допитано представника банку «Надра» та не з`ясовано чи сплачував потерпілий заборгованість по банківському кредитному договору.

4. Спірний автомобіль не був вилучений для проведення авто товарознавчої експертизи, чи для повернення його потерпілому, чи для визнання його речовим доказом по справі, відповідно ставляться під сумнів всебічне, повне і об`єктивне дослідження справи. Хоча, слідству було відоме місце знаходження автомобіля та місце знаходження власника автомобіля, слідство цього не виконало чим, грубо порушило ст. 22 КПК України.

На даний час місце знаходження автомобіля Volkswagen Transporter Т-4 д.н.з. НОМЕР_2 2003 року випуску є невідомим.

5. Також, на досудовому слідстві не було встановлено особу та не допитано в якості свідка ОСОБА_16 жителя Івано - Франківської області, який саме дізнався що ОСОБА_4 продав автомобіль ОСОБА_11 , жителю с. Чепа, Берегівського району, Закарпатської області. Та не з`ясовано, як саме ОСОБА_17 дізнався про продаж автомобіля будучи жителем іншої області, та що йому відомо про обставини даної кримінальної справи. Зі слів ОСОБА_7 , він разом з ОСОБА_18 їздили до ОСОБА_4 01.07.2012 року додому.

Постановами суду від 10.12.2013р., 04.02.2014, 14.04.2014р., 16.06.2014р. в порядку ст..315-1 КПК України СВ Перемишлянського УМВСУ у Львівській області було надано судове доручення для здійснення досудового слідства у вказаній кримінальній справі , в тому числі :

- встановити особу ОСОБА_19 жителя Івано-Франківської області та здійснити його допит в якості свідка;

- встановити місце реєстрації , фактичне знаходження автомобіля марки Volkswagen Transporter Т-4, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2003 року випуску, колір синій, номер двигуна НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , який був зареєстрований на ОСОБА_7 , 15.10.2012р., жителя АДРЕСА_2 та доставлення даного автомобіля для огляду в судове засідання.

Однак дані постанови суду СВ Перемишлянського УМВСУ у Львівській області виконані не були.

Учасники процесу клопотання підтримали. Вважалм встановлення вищевикладених обставин необхідними і такими, що, як виявилось, не можуть бути усунуті під час судових засідань та окремих доручень.

Вислухавши захисника підсудного, захисника потерпілого, прокурора та підсудного ОСОБА_4 та дослідивши матеріали справи суд вважає, що клопотання слід задоволити з огляду на таке.

Клопотання щодо встановлення місця знаходження автомобіля та дослідження його в якості речового доказу, а також встановлення його вартості на момент передачі підсудному з призначенням автотоварознавчої експертизи без сумніву є обґрунтованим та необхідним. Тим паче, що потерпілим поданий цивільний позов в даному процесі та визначення дійсної вартості цього автомобіля в подальшому може вплинути на правову кваліфікацію даного злочину.

Необхідним також є встановити особу ОСОБА_16 та допитати його з приводу відомих йому обставин даної справи, що в судовому засіданні зробити не можлива у зв`язку з відсутністю будь-якої інформації про цю особу (дата народження, місце проживання тощо).

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, автомобіль було продано на підставі довіреності виданої на ОСОБА_11 ОСОБА_7 (стор. 150) На підставі постанови від 16 листопада 2012 року виданої старшим слідчим Перемишлянського РВ ГУМВС У у Л/о Максимівом по факту підроблення даного доручення, матеріали справи щодо цього було виділено в окреме провадження та направлено до Виноградівського РВ УМВС України в Закарпатській області. Їх подальша доля не відома. (стор.158). Чи мала місце підробка даного доручення і ким вона була вчинена суду не відомо. Не відомо чи має до цього відношення підсудній. Не кажучи про те, що доручення видане не на підсудного ОСОБА_20 , а на ОСОБА_11 .

Що стосується допиту представника банку «Надра» та встановлення належного чи неналежного виконання ОСОБА_7 своїх обов`язків по кредитному договорі (сплата внесків та укладення договору повного КАСКО), то дані обставини можна встановити під час судового засідання викликавши представника банку чи/або допитавши потерпілого ОСОБА_7 . Тому це, на думку суду, не може бути підставою для направлення справи на додаткове розслідування, однак у випадку направлення цієї справи на додаткове розслідування встановлення даних обставин не буде зайвим.

У відповідності до ст.281 КПК України повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

Якщо виникне питання про повернення справи на додаткове розслідування, суд, вислухавши думку прокурора та інших учасників судового розгляду, вирішує це питання мотивованою ухвалою, а суддя - постановою в нарадчій кімнаті.

Оскільки, судом давались окремі доручення слідчому з метою з"ясування даних обставин під час розгляду справи але дані доручені не були виконані, - то

справу слід направити на додаткове розслідування, під час якого слід з`ясувати:

- Місцезнаходження автомобіля VOLKSWAGEN TRANSPORTER T-4 2003 року випуску з даними номера двигуна та номеру кузова, що містяться в матеріалах справи;

- Дослідити, в якому стані даний автомобіль перебував до передачі його ОСОБА_4 у жовтні 2011 року, хто і які роботи по його ремонту проводив;

- Встановити вартість даного автомобіля на момент передачі його ОСОБА_4 у жовтні 2011 року та на момент направлення справи до суду, а також інші обставини пов`язані з цим автомобілем;

- встановити особу ОСОБА_16 та допитати його з приводу відомих йому обставин даної справи;

- Зібрати інформацію з приводу виконання ОСОБА_7 його обов`язків за кредитним договором (періодичність сплати внесків, укладення договорів повного КАСКО тощо);

- З`ясувати обставини справи, які стосуються видачі доручення від імені ОСОБА_7 на ім`я ОСОБА_11 (зокрема, чи видавалось таке доручення нотаріусом, що вказаний в копії даного доручення, яка долучена до матеріалів справи, а також чи містить воно ознаки підробки тощо), а також встановити особу зображену на копії паспорту нібито потерпілого ОСОБА_7 (а.с.128 Т.2).

Керуючись ст.281 КПК (1960р.), суд, -

П О С Т А Н О В И В
Клопотання захисника ОСОБА_5 від 30.04.2015 року про направлення даної кримінальної справи прокурору на додаткове розслідування задоволити.

Направити кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ст.289 ч.2 КК України прокурору на додаткове розслідування.

При проведенні додаткового розслідування виконати вимоги, викладені у даній постанові.

Міру запобіжного заходу до ОСОБА_4 , підписку про невиїзд з постійного місця проживання, залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області на протязі 7 діб з дня її винесенння.

Суддя ОСОБА_1