№ 336/3844/15-к
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2015 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відносно:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, що не має зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання, без постійного фактичного місця проживання (перебування), останнє місце реєстрації: АДРЕСА_1 , за яким реєстрацію припинено 11 серпня 2011 року, судимого вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12 травня 2015 року за ч. 1 ст. 185 КК України до вісімдесяти годин громадських робіт,

- за ст. 185 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений, який має судимість за вчинення посягання проти чужої власності, до засудження його попереднім вироком вчинив таємне заволодіння чужим майном за таких обставин.

Приблизно о 19 годині 40 хвилин 14 квітня 2015 року обвинувачений, керуючись умислом на крадіжку, з земельної ділянки біля під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_2 таємно викрав кришку чавунного люку, яку витягнув з колодязя із застосуванням фізичної сили.

Описаними діями комунальному підприємству «Водоканал» заподіяно майнову шкоду у сумі 607 грн. 12 коп.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав винність у вчиненні таємного заволодіння чужим майном за вказаних в обвинуваченні обставин і дав детальні показання про мотиви і фактичні обставини вчинення кримінально караного діяння.

Пояснив, що в день, до якого відноситься подія злочину, він прогулювався в районі медичного закладу по вул. Брюллова в м. Запоріжжі, де його увагу пригорнув чавунний люк, кришку якого він витяг з колодязю з застосуванням спеціально приготовленого інструмента. Він відкотив цю кришку в район міської інфекційної лікарні, яка в теперішній час не працює і руйнується, де він провів ніч, а вранці продав її за 200 грн. незнайомому чоловіку в районі вул. Авангардної в м. Запоріжжі.

У вчиненні злочину щиро розкаявся. Пояснив, що усвідомив протиправність вчиненого та щиро жалкує про скоєні дії.

Зі згоди учасників кримінального провадження в силу ч. 3 ст. 349 КПК України інші докази щодо обставин, які ніким не оспорюються, при з`ясуванні обставин справи не досліджувалися.

Суд погоджується з кваліфікацією дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України як таємного викрадення чужого майна (крадіжки), що вчинене повторно.

При призначенні покарання суд виходить із ступеня тяжкості вчиненого діяння, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обвинувачений скоїв кримінально каране правопорушення середньої тяжкості до засудження його попереднім вироком за аналогічне діяння.

У вчиненому він щиро покаявся, активно сприяв суду у встановленні істини, через повернення майна потерпілому усунуті наслідки у вигляді майнової шкоди для потерпілого.

Перелічені обставини суд визнає такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого, і не вбачає обставин, що обтяжують його покарання.

З урахуванням згаданих пом`якшуючих обставин суд вважає можливим при призначенні покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції частини статті звинувачення, але в мінімальному розмірі, що передбачений для цього виду покарання, звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, що, на думку суду, не зашкодить реалізації цілей покарання.

З описаних міркувань суд вважає за можливе застосувати правила часткового складання покарань при призначенні покарання за сукупністю злочинів у відповідності до ч. 4 ст. 70 КК України.

Беручи до уваги відсутність у обвинуваченого постійного місця проживання, суд вважає недоцільним при звільненні його від відбування покарання з випробуванням покладення на нього обов`язку з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Речовий доказ предмет викрадення, переданий на зберігання представнику потерпілого, - підлягає поверненню потерпілому за належністю.

У зв`язку з належною процесуальною поведінкою обвинуваченого суд вважає за можливе не застосовувати до нього до набрання вироком законної сили запобіжний захід, який на стадії досудового розслідування не обирався.

Процесуальних витрат, які в силу ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого, в провадженні немає.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, що передбачений ст. 185 ч. 2 КК України, та призначити покарання у вигляді одного року позбавлення волі.

При складанні покарання за сукупністю злочинів перевести згідно із ст. 72 КК України вісімдесят годин громадських робіт, призначених за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.05.2015 року, у відповідні їм десять днів позбавлення волі.

Покарання за сукупністю злочинів у відповідності до ч. 4 ст. 70 КК України призначити шляхом часткового складання покарання за цим вироком і покарання за вироком суду від 12.05.2015 року, остаточно визначивши строк, що підлягає відбуттю, в один рік п`ять днів позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнити, якщо обвинувачений протягом іспитового строку тривалістю в один рік не скоїть нового злочину і виконає покладений на нього в силу ст. 76 КК України обов`язок повідомляти кримінально-виконавчій інспекції про зміни в місці проживання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно обвинуваченого не обирати.

Речовий доказ кришку чавунного люка, передану на зберігання представнику потерпілого, - повернути міському комунальному підприємству «Водоканал» за належністю.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1