Провадження № 1-кс/592/2710/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2013 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Литовченко О.В., при секретарі Лесняк В.О., за участі начальника Слідчого відділення Лінійного відділу на ст. Суми підполковника міліції ОСОБА_1, представника Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_2 Транс ОСОБА_3, розглянув клопотання начальника Слідчого відділення Лінійного відділу на ст. Суми ОСОБА_1 про накладення арешту на майно за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000218 16.10.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 292, ч.5 ст. 191 КК України.

Перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку начальника Слідчого відділення Лінійного відділу на ст. Суми ОСОБА_1, представника Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_2 Транс ОСОБА_3,

встановив:

Слідчий своє клопотання мотивує тим, що 16.10.2013 року до чергової частини ЛВ на ст. Суми по телефону від старшого сержанта міліції взводу супроводження УДАІ УМВС України в Сумській області ОСОБА_4 надійшло повідомлення про те, що 16.10.2013 року на автошляху Суми - Стецьківка при вїзді в м. Суми було зупинено дві автоцестерни: DAP, державний номер НОМЕР_1 та SCANIA, державний номер НОМЕР_2 з сирою нафтою без належних документів на вантаж.

Вказані відомості 16.10.2013 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000218 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 240 ч. 1 КК України та слідчим СВ ЛВ на ст. Суми ОСОБА_5 розпочато досудове розслідування.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на ділянці "473 км" магістрального нафтопроводу "Мічуринськ - Кременчук" з км 451+00 по км 479+00 пошкоджено нафтопровід, на якому без відповідних документів проводяться роботи по вивільненню нафти, що призвело до порушення нормальної роботи нафтопроводу.

21.10.2013 року злочин у кримінальному провадженні перекваліфіковано з ч. 1 ст.240 КК України на ч.1 ст.292 КК України.

Крім цього 16.10.2013 року до чергової частини Сумського РВ УМВС України в Сумській області надійшло повідомлення співробітників Сумської прокуратури з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері про те, що співробітниками ДАІ були затримані автомобілі, які перевозили нафтопродукти без дозвільних документів.

Вказані відомості 17.10.2013 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001245 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України після чого матеріали направлені за підслідністю до Сумської прокуратури з нагляду за додержанням законів в транспортній сфері.

27.10.2013 року вказані вище кримінальні провадження обєднані в одне під спільним номером №0000218 та направлені для розслідування до CB ЛВ на ст. Суми УМВС України на Південній залізниці.

Досудовим розслідуванням встановлено, що під час проведення огляду місця події 18.10.2013 року слідчім СВ Сумського РВ УМВС України в Сумській області лейтенантом міліції ОСОБА_6 в присутності двох понятих було виявлено та вилучено автомобіль DAF, моделі TG 47XS типу сідловий тягач -Е державний номер НОМЕР_3 з напівпричепом-цистерною - Е сірого кольору державний номер НОМЕР_4 та передані на зберігання на території АТП № 15955.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль DAF моделі TG 47XS типу сідловий тягач -Е державний номер НОМЕР_5 1999 року випуску, маса без навантаження 8080 повна маса 26500, зареєстрований 30.08.2012 року на ОСОБА_7, Дніпропетровська область, Кіровське вул. Шмідта,53.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу напівпричіп-цистерна - Е сірого кольору державний номер НОМЕР_6 1987 року випуску, маса без навантаження 8100, повна маса 34000, зареєстрований 31.08.2012року на ОСОБА_7, Дніпропетровська область, Кіровське вул. Шмідта,53.

21.10.2013 року злочин у кримінальному провадженні Сумською прокуратурою з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері перекваліфіковано з ч.1 ст.240 КК України на ч. 1 ст.292 КК України та надані письмові вказівки у порядку ст. 36 КПК України.

Під час проведення досудового розслідування, також було встановлено, що транспортний засіб, який було затримано працівниками ВДАІ 18.10.2013 року належать ТОВ ОСОБА_2 Транс, власником яких є ОСОБА_7. Згідно договору №023 від 01.10.2013 про перевезення вантажів автомобільним транспортом, укладеного між ТОВ ОСОБА_2 Транс та ТОВ Автофорвард, даний автомобіль здійснював перевезення небезпечного вантажу, який належить ПДМН ПАТ Укртранснафта. Дане перевезення здійснювалось за умовами договору №04-09-09 про транспортно - експедиційне обслуговування перевезення нафтопродуктів автомобільним транспортом від 09.09.2013 року.

Беручи до уваги вище викладене та те, що автомобіль DAF, моделі TG 47XS типу сідловий тягач -Е червоного кольору, державний номер НОМЕР_3 з напівпричепом-цистерною - Е сірого кольору, державний номер НОМЕР_4 є знаряддям скоєння злочину, а вміст цистерн є предметом злочину, для встановлення всіх обставин скоєного злочину, підтвердження його правової кваліфікації, необхідності встановлення яка саме речовина знаходиться в напівпричепі - цистерні - Е державний номер НОМЕР_4, чи ідентична вона тій, що знаходиться в магістральному нафтопроводі та інших напівпричепах - цистернах, що знаходяться на ділянці "473 км" магістрального нафтопроводу "Мічурінськ - Кременчук", керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 170-174 КПК України, просить накласти арешт на автомобіль DAF, моделі TG 47XS типу сідловий тягач -Е червоного кольору державний номер НОМЕР_7 з напівпричепом-цистерною - Е сірого кольору державний номер НОМЕР_6, 1987 року випуску, маса без навантаження 8100, повна маса 34000, зареєстрований 31.08.2012 року на ОСОБА_7, Дніпропетровська область, Кіровське вул. Шмідта,53, та які передані на зберігання до ПАТ Сумське АТП № 15955, що знаходяться за адресою м. Суми вул. Білопільський шлях, 11.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав в повному обсязі, просить його задовольнити.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_2 Транс ОСОБА_3 зазначив, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки слідчий не довів необхідності арешту майна в даному кримінальному провадженні, цивільні позови відсутні, санкція статті кримінального закону не передбачає конфіскації майна, слідчим порушено вимоги ст. 171 ч. 5 КПК України, просив відмовити в задоволенні клопотання.

Вивчивши клопотання та додані матеріали, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Відповідно до ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною пятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення;

3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову;

4) наслідки арешту майна для інших осіб;

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Майно, про арешт якого просить в клопотанні слідчий, було вилучено протоколом огляду місця події 18.10.2013 року. Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. Проте слідчий звертається з клопотанням про арешт майна лише 11.11.2013 року, чим допускає порушення вимог вищевказаного процесуального закону.

Крім того, слідчим не наведено переконливих підстав для накладення арешту на майно.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 167, 170-173, 175 КПК України,

ухвалив:

У задоволенні клопотання начальника Слідчого відділення Лінійного відділу на ст. Суми ОСОБА_1І про арешт майна від 11.11.2013 року відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом пяти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: О.В. Литовченко