В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"07" вересня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0001887 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, працюючого в таксі «Корона» водієм, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-19.05.1989 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч.3 ст.81, ч.2 ст.140, ч.2 ст. 142, ч.2 ст. 141 КК України, до 5 років позбавлення волі, звільнений 01.04.1992 року умовно-достроково з не відбутим строком покарання 1 рік 6 місяців 28 днів;
-18.06.1993 року Київським міським судом за ч.3 ст.142 КК України до 11 років позбавлення волі, звільнений 15.07.2003 року умовно-достроково з невідбутим строком покарання 4 місяці 4 дні;

-14.02.2008 року Обухівським районним судом Київської області за ч.2 ст.286 КК України, до 3 років позбавлення волі, звільнений 09.09.2009 року умовно-достроково з невідбутим строком покарання 1 рік 5 місяців 13 днів;

-21.07.2011 року Деснянським районним судом м. Києва за ч.2 ст.309 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 09.08.2013 року з Білоцерківської ВК №35 Київської області, на підставі постанови Білоцерківської міського суду Київської області від 01.08.2013 року, умовно-достроково з невідбутим строком покарання 9 місяців 25 днів,

-27.03.2015 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч.2 ст.309 КК України, до 3 років позбавлення волі, звільнений згідно ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 , 03 лютого 2015 року, приблизно о 20 годині 10 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «SKODA OCTAVIA TOUR», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по другій (крайній лівій) смузі проїзної частини вул. А. Малишка в напрямку від вул. Братиславської, в бік бул. Дарницького в м. Києві.

В той час, проїзну частину вул. А. Малишка, напроти автостоянки «Сигнал», розташованої по вул. А. Малишка, 6, в межах нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожніми знаками 5.35.1; 5.35.2 та дорожньою розміткою 1.14.1 «Зебра», переходив пішохід Пільтяй Р.В.

Проїзна частина вул. А. Малишка розділена по дві смуги для руху транспорту в обох напрямках. На проїзній частині нанесена дорожня розмітка 1.3; 1.5 ПДР України. Максимально дозволена швидкість на даній ділянці дороги 60 км/год.

В порушення вимог п.п. 10.1., 11.4., 12.3, 18.1 Правил дорожнього руху України ОСОБА_5 , під`їжджаючи до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебував пішохід ОСОБА_4 не зменшив швидкість свого автомобіля аж до його зупинки, продовжив рух не переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, змінив напрямок руху та виїхав на призначений для зустрічного руху бік дороги, не впевнившись, що це буде безпечним і не створить небезпеки для пішохода ОСОБА_4 , внаслідок чого на нерегульованому пішохідному переході, здійснив наїзд правою передньою частиною автомобіля «SKODA OCTAVIA TOUR» д.н.з. НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_4 .
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження, а саме: забійну рану м`яких тканин потиличної ділянки голови, що згідно висновку судово-медичної експертизи № 303/Е від 16.03.2015 року, відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я; закриту травму лівої гомілки у вигляді перелому проксимального епіметафізу малогомілкової кістки», що згідно висновку судово-медичної експертизи № 303/Е від 16.03.2015 року, відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу.

Порушення ОСОБА_5 Правил дорожнього руху України знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті та цивільний позов визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно 03 лютого 2015 року, приблизно о 20 годині 10 хвилин, він керуючи технічно справним автомобілем «SKODA OCTAVIA TOUR», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині вулиці А. Малишка, зі сторони вул. Братиславської, в напрямку Дарницького бульвару, в місті Києві. Проїжджаючи нерегульований пішохідний перехід, який розташований напроти автостоянки, біля будинку № 6, по вулиці А. Малишка, в місті Києві, він не побачив пішохода ОСОБА_4 та здійснив на нього наїзд передньою правою частиною свого автомобіля від чого останній отримав тілесні ушкодження.

Покази ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, а саме: у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_5 , суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який неодружений, працює, за місцем проживання характеризується позитивно /т.1 а.с.101/, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває /т.1 а.с. 98/, з 11.02.2005 року перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом з діагнозом: розлади психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності /т.1 а.с. 99/, раніше притягався до кримінальної відповідальності.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає, щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, наявності пом`якшуючої вину обставини, суд вважає за доцільне призначити йому покарання у виді штрафу.

Крім того в судовому засідання обвинувачений просив не позбавляти його права керування транспортними засобами, мотивуючи це тим, що вказане обмеження завадить йому працювати та відшкодовувати цивільний позов. Така позиція обвинуваченого на погляд суду є обґрунтованою, тому суд не вбачає за доцільне застосовувати до ОСОБА_5 додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Вирішуючи питання цивільного позову потерпілого ОСОБА_4 , суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідно до п. 5 вказаної статті, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Процесуальні витрати суд вирішує відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день постановлення вироку становить 3400 гривень без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 27.03.2015 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.309 КК України, до 3 років позбавлення волі, звільнено на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки виконувати самостійно.

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_4 20 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Речові докази DVD-R диск Videx та DVD-R диск Ridata зберігати при матеріалах кримінального провадження /т. 1 а.с. 44, 51/.

Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати в розмірі 921 гривні 60 копійок за проведення авто-технічної експертизи № 293/ат від 15.06.2015 року, на користь держави /т.1 а.с.62-71/.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя: