Провадження № 1-кп/760/589/15
Справа № 760/7712/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 вересня 2015 року Солом`янський районний суд м. Києва
у складі: головуючого - судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000104 від 23.02.2015 року за фактом вчинення

ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Ситники, Корсунь-Шевченківського району, Черкаської області, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, без постійного місця реєстрації та проживання, раніше судимого: 11.03.2011 року Броварським міськрайонним судом Київської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 10.01.2014 року по відбуттю покарання;

кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-
за участю прокурорів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

ОСОБА_7 , ОСОБА_8

за участю захисника: ОСОБА_9

за участю обвинуваченого: ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , будучи неодноразово засудженим, останній раз 11.03.2011 року Броварським міськрайонним судом Київської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 10 січня 2014 року у зв`язку з відбуттям строку покарання, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, повторно вчинив умисний корисливий злочин за наступних обставин.

23.02.2015 року о 10:00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи в залі очікування №3 Центрального залізничного вокзалу станції Київ-Пасажирський, що за адресою: м. Київ, вул. Вокзальна, 1, що в Солом`янському районі м. Києва, помітив раніше не відому йому ОСОБА_10 , яка сиділа на пасажирському місці для сидіння у вказаному залі очікування, та помітив, що остання розмовляє по мобільному телефону, а після завершення розмови, поклала свій мобільний телефон у верхню кишеню своєї жіночої сумки, яка стояла біля неї із правої сторони. В цей час, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на заволодіння особистим майном ОСОБА_10 .

Так, ОСОБА_3 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, маючи на меті збагатитися за рахунок чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, прослідкувавши за діями потерпілої ОСОБА_10 , оцінивши ситуацію, усвідомлюючи протиправність своїх дій присів біля потерпілої із правої сторони, та скориставшись тим, що остання відвернула свою увагу від своїх речей, та за його діями ніхто не спостерігає, своєю рукою розстібнув блискавку закритої жіночої сумки та вийняв мобільний телефон марки «TV PHONE», який знаходився у чохлі чорного кольору в металевому корпусі чорного кольору: ІМЕІ 1) НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2) НОМЕР_2 , відповідно висновку експерта №147 від 04.03.2015 вартістю 470 грн., в якому знаходилися дві сім-карти мобільних операторів «МТС» а.н. НОМЕР_3 , «Київстар» а.н. НОМЕР_4 , та сім-карта мобільного оператору «Лайф», яка знаходилася у чохлі разом із телефоном, а.н. НОМЕР_5 , які матеріальної цінності для потерпілої не представляють, який поклав до лівої кишені чорної куртки в яку був одягнений та після чого із викраденим майном останньої попрямував до виходу із зали очікування №3 Центрального залізничного вокзалу станції Київ-Пасажирський, що за адресою: м. Київ, вул. Вокзальна,1. В цей час, потерпіла ОСОБА_10 , помітивши відсутність мобільного телефону у власній сумці, та побачивши, що особа, яка раніше сиділа біля неї, а саме ОСОБА_3 встав та попрямував до виходу, в свою чергу одночасно за останнім, однак після того, як ОСОБА_3 здійснив рух у напрямку виходу із зали очікування №3 Центрального залізничного вокзалу ст. Київ-Пасажирський, був затриманий працівниками міліції за проханням потерпілої ОСОБА_10 .

Допитий у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю і показав, що 10.01.2014 року звільнився з місць позбавлення волі по відбуттю покарання за ч.3 ст. 185 КК України. 23.02.2015 вранці він приїхав на вокзал «Київ-Пасажирський», трошки випив перед цим та пішов в зал очікування №3. В залі очікування №3 він побачив вільне місця та присів поряд з жінкою, з якою напередодні познайомився, однак остання в цей час спала, після того, як він присів, вона прокинулась та подивившись на нього відвернулася в інший бік. Побачив, що в неї є мобільний телефон, так як вона до цього розмовляла і поклала до своєї сумки. Після чого, скориставшись та дочекавшись того, поки остання відверне свою увагу та втратить пильність, пересвідчившись за його діями ніхто не спостерігає, відкрив непомітно блискавку на сумки та дістав звідти телефон і поклав до кишені куртки в яку був одягнений, після чого із викраденим майном попрямував до виходу. У подальшому був затриманий працівниками охорони вокзалу. Показав суду, що потерпілу побачив лише біля охорони.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_10 показала суду, що 23.02.2015 року перебуваючи на центральному залізничному вокзалі в м. Києві та чекаючи потяг, сиділа в кріслі залу очікування №3. Поряд з нею присів чоловік та між ними зав`язалася короткочасна розмова. З часом, поговоривши по своєму мобільному телефону, поклала його до своєї сумки, та відвернула голову, повернувшись побачила, що чоловіка який сидів рядом вже немає, а блискавка на її сумки була відкриті, а її мобільний телефон марки «Нокіа TV PHONE», який знаходився у чохлі чорного кольору зник. Побачивши ,що чоловік, який сидів поряд з нею, почав прямувати до виходу з вокзалу, однак вона почала йти за ним, так як не мала сумнівів, що саме він вкрав її мобільний телефон, так як сидів поряд з нею в залі очікування №3. Повідомивши охоронця вокзалу про подію, яка відбулася та вказавши на чоловіка, який мав можливість вкрасти її телефон, охоронець схопив останнього за руку, яким у подальшому виявився ОСОБА_3 . Крім того, показала суду, що не бачила моменту як ОСОБА_3 діставав з її сумки мобільний телефон. Претензій матеріального характеру до обвинуваченого немає, так як мобільний телефон їй повернуто. Просила суд суворо не карати обвинуваченого.

Крім того, судом були дослідженні наступні докази:
-Данні протоколу огляду місця події від 23.02.2015 року, відповідно до якого в процесі проведення огляду, було встановлено гр. ОСОБА_3 , який надав свої документи, а саме довідку про звільнення на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , крім того вказаний громадянин із лівої кишені чорної куртки в яку був одягнений, надав мобільний телефон у чохлі чорного кольору із вирізом, на іншій стороні наявний малюнок квітів білого кольору, в чохлі знаходиться мобільний телефон «TV PHONE» у корпусі темно-металевого кольору ( а.с.44-48);

-даними протоколу пред`явлення речей для впізнання від 09.03.2015 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_10 заявила, що впізнає свій мобільний телефон марки «TV PHONE» у корпусі темного кольору під номером «1», який було викрадено із її жіночої сумки ( а.с.49-51);

-даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 23.02.2015 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_10 впізнала особу чоловічої статті, яка викрала мобільний телефон марки «TV PHONE», яким виявився ОСОБА_3 ( а.с.52);

-даними висновку судово-психіатричного експерта №253 від 31.03.2015 року, відповідно до якого ОСОБА_3 за своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними ( а.с.70-72);

-даними висновку експерта №147 від 04.03.2015 року, відповідно до якого залишкова вартість мобільного телефону марки «TV PHONE» у металевому корпусі чорного кольору, ІМЕІ 1) НОМЕР_6 ; ІМЕІ 2) НОМЕР_2 , на момент вчинення кримінального правопорушення - 23.02.2015 року, з урахуванням зносу та наявності дефектів, без урахування вартості гарнітури могла становити 470 гривень (а.с.74-77);

Наведенні вище докази, суд вважає належними та допустимими.

Проаналізувавши докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України доведена повністю та його дії кваліфіковані вірно.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, ОСОБА_3 винний у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, в силу ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Відповідно до ч.2 ст.67 суд вважає за необхідне виключити обтяжуючу обставину, щодо вчинення злочину ОСОБА_3 у стані алкогольного сп`яніння, так як в матеріалах кримінального провадження не містяться документи, які б підтверджували факт перебування обвинуваченого у стані алкогольного сп`яніння в момент скоєння злочину, крім його показань, крім того, відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №253 у ОСОБА_3 не виявлено клінічних ознак токсикоманії, наркоманії та хронічного алкоголізму, лікування з цього приводу він не потребує, тому обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, в силу ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує його вік, стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, його особу, раніше судимого, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, не працює, конкретні обставини скоєного ним злочину та його відношення до цього, щире каяття, а також ту обставину, що вчинене ним кримінальне правопорушення, згідно із ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості і вважає, що для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів є необхідною і достатньою міра покарання у виді обмеження волі, але не на максимальний строк.

У зв`язку з призначенням покарання у виді обмеження волі , судом застосовані правилами ч.1 ст. 72 КК України відповідно до яких одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, так як ОСОБА_3 перебуває під вартою з 23.02.2015 року.

Судові витрати підлягають стягненню з ОСОБА_3 .

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Долю речових доказів визначити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України суд, -

З А С У Д И В:
Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року 2 ( двох) місяців 14 ( чотирнадцяти ) днів обмеження волі.

Звільнити ОСОБА_3 з під - варти в залі суду, у зв`язку з повним відбуттям призначеного судом покарання.

Речові докази: мобільний телефон марки «TV PHONE», IMEI 1) НОМЕР_1 ; 2) НОМЕР_2 , у металевому корпусі чорного кольору, чохол чорного кольору, три сім-карти мобільних операторів «МТС» а.н. НОМЕР_3 , «Київстар» а.н. НОМЕР_4 , мобільного оператору «Лайф» а.н. НОМЕР_5 залишити в розпорядженні потерпілої ОСОБА_10 ..

Стягнути на користь держави з ОСОБА_3 грошові кошти за проведення судово-товарознавчої експертизи у сумі 245 гривень 52 копійки.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: