н/п 1-кс/490/5750/2015
Центральний районний суд м. Миколаєва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 листопада 2015 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 , розглянувши клопотання прокурора прокуратури Центрального району міста Миколаєва ОСОБА_3 про арешт майна, -
ВСТАНОВИВ:
До суду надійшло клопотання слідчого прокурора прокуратури Центрального району міста Миколаєва ОСОБА_3 про арешт майна.
Згідно вказаного клопотання, 03.11.2015 до ЧЧ Центрального РВ зателефонувала невстановлена особа та повідомила, що за адресою: АДРЕСА_1 , невстановлені особи займаються гральним бізнесом.
Оскільки є підстави вважати, що вилучене в ході огляду місця події від 26.09.2015, майно може підтверджувати факт вчинення кримінального правопорушення, а саме незаконного зайняття гральним бізнесом, зазначеним у частині другій ст. 167 КПК України.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
На даний час проводяться слідчі дії на встановлення осіб, які організували гральний бізнес за вище вказаною адресою, та кому належить майно вилучене під час огляду місця події. Крім того, для з`ясування усіх обставин необхідно провести комп`ютерно технічну експертизу для підтвердження або спростування факту заняття гральним бізнесом.
У судовому засіданні вимоги, викладені у клопотанні підтримав, просив арештувати вилучене майно, з метою проведення подальшої експертизи і встановлення істини по кримінальному провадженню.
Представник власника вилученого майна у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки воно є необгрунтованим, а тому відсутні достатні правові підстави для його задоволення. Вказав на те, що вилучення було проведено із порушенням вимог КПК України, однак при цьому на теперішній час до правоохоронних органів із заявою про вчинення злочину не звертався.
Згідно статті 170 ч .2, 3 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.
Згідно статті 173 ч. 2 Кримінального процесуального кодексу України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Судом встановлено, що відповідно до протоколу огляду місця події від 03.11.2015 року було вилучено майно, вказане у клопотанні.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 171 КПК України, слідчим 04.11.2015 року суду подано клопотання про арешт вилученого майна.
На виконання ухвали Центрального районного суд м. Миколаєва від 13.11.2015 року про усунення недоліків, прокурорм надано клопотання та договір купівлі продажу від 02.02.2015 року на вилучене майно, на яке орган досудового слідства просить суд накласти арешт.
Керуючись статтями 170 -173 Кримінального процесуального кодексу України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора прокуратури Центрального району міста Миколаєва ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.
Апеляція на ухвалу може бути подана безпосередню до Апеляційного суду Миколаївської області протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1