02.11.2015 Справа № 367/5490/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 листопада 2015 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Мізоч Здолбунівського району Рівненської області, громадянина України, одруженого, освіта професійно-технічна, працюючого, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в:
ОСОБА_7 , 22.08.2013 близько 07.30 год. (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), керуючи технічно-справним автомобілем марки "FORD FIESTA", реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. К. Маркса в м. Ірпені Київської області, де на перехресті з вул. Чехова, порушуючи, у відповідності до висновку експерта від 06.07.2015 № 5-01/524, вимоги п. 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР України), згідно з яким у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.; п. 18.1 ПДР України, згідно з яким водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, не врахував дорожню обстановку, маючи, відповідно до висновку експерта від 06.07.2015 №5-01/524, технічну можливість уникнути наїзду на пішохода, який переходив дорогу по пішохідному переході з права на ліво відносно напрямку його руху, здійснив наїзд на останнього. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої травми тазу з переломами сідничних і правої лобкової кісток та бокової маси крижової кістки справа; перелом акроміального кінця лівої ключиці, закритий перелом шийки лівої плечової кістки, ЗЧМТ з СГМ, переломом кісток носу, гематомою повік лівого ока, саднами обличчя і крововиливом в ліву гайморову пазуху, забійні рани ліктьового і колінного суглобів зліва, садна і гематоми кінцівок, які згідно висновку експерта від 13.01.2014 № 257 відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такі, що викликають тривалий (понад 21 добу) розлад здоров`я.

Потерпілою ОСОБА_6 , заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди у розмірі 161036,40 грн. Вказаний позов потерпіла обґрунтовує тим, що понесла витрати перебуваючи на стаціонарному лікуванні після отримання травм внаслідок ДТП, а також витрати на придбання слухових апаратів та зубопротезування, розмір яких становить 111036,40 грн. Також вона отримала моральну шкоду внаслідок перенесеного болю і страждань отриманих від травм і була позбавлена можливості нормального спілкування з її рідними, яку оцінює у 50000,00 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 , свою вину у скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини скоєння ним злочину. Доповнень до показань не мав. Вказав, що на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога не перебуває. Заявлений потерпілою цивільний позов визнав частково.

У зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини у скоєнні злочину, визнання ним кваліфікації його дій, обставин скоєння злочину та доказів, на які посилалась сторона обвинувачення, дослідження зібраних по справі доказів за згодою учасників процесу, відповідно до положень ст. 349 КПК України, було обмежено допитом обвинуваченого, показання якого, фактично збігаються з показаннями, які він надав під час досудового розслідування, і які відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються, та дослідженням документів, що характеризують особу обвинуваченого.

Заслухавши думку прокурора, показання обвинуваченого та потерпілої, вивчивши матеріали кримінального провадження № 0002364, та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що винні дії обвинуваченого ОСОБА_7 віднесено до суспільно-небезпечних діянь, відповідальність за які передбачена Особливою частиною Кримінального кодексу України.

Стороною обвинувачення дії обвинуваченого ОСОБА_7 , кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Суд вважає таку кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_7 правильною, оскільки суспільно-небезпечні дії обвинуваченого ОСОБА_7 виражаються в порушенні водієм автомобіля "FORD FIESTA", реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 вимог п. 12.4 ПДР України, згідно з яким у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год. та п. 18.1 ПДР України, згідно з яким водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, які перебувають в прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 22.08.20134, близько 07.30 год., на перехресті вул. К.Маркса та вул. Чехова в м. Ірпені Київської області, та наслідками, у вигляді спричинення потерпілій ОСОБА_6 , яка перетинала проїзну частину даної дороги по пішохідному переходу з права на ліво відносно напрямку руху автомобіля, тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує, що обвинувачений скоїв злочин, який відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Обставинами, які пом`якшують відповідальність обвинуваченого, є визнання своєї вини та щире каяття.

Обставин, які обтяжують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_7 , судом не встановлено.

За місцем роботи обвинувачений ОСОБА_7 характеризується позитивно. На обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває. Раніше до кримінальної відповідальності не притягався та засудженим не був. Має на утриманні малолітню дитину.

За даних умов, враховуючи ступінь тяжкості та обставини вчиненого злочину, особу обвинуваченого, пом`якшуючі відповідальність обвинуваченого обставини, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, а тому призначає обвинуваченому покарання у виді обмеження волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, з позбавленням права керувати транспортними засобами, оскільки призначення саме такого покарання, на думку суду, буде необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого суд не застосовує.

Потерпілою ОСОБА_6 , заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 111036,40 грн., яка виражається у витратах на стаціонарному лікуванні після отримання травм внаслідок ДТП, а також витрати на придбання слухових апаратів та зубопротезування.

Під час розгляду кримінального провадження, в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_7 цивільний позов потерпілої, щодо стягнення матеріальної шкоди визнав частково.

В судовому засіданні було встановлено часткову обґрунтованість позовних вимог потерпілої, а також встановлено наявність причинного зв`язку між злочинними діями обвинуваченого ОСОБА_7 та витрат понесених потерпілою, на відшкодування матеріальної шкоди завданої злочинними діями обвинуваченого, а тому суд приходить до висновку, що цивільний позов, в частині стягнення матеріальної шкоди, підлягає до задоволення частково, у зв`язку з чим, суд, стягує з ОСОБА_7 , на користь потерпілої ОСОБА_6 , матеріальну шкоду у розмірі 58361,24 грн.

Також, потерпілою ОСОБА_6 , заявлено цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, яка виражається у тому, що вона перенесла біль і страждання від отриманих в ДТП травм і була позбавлена можливості нормального спілкування з її рідними та просить стягнути з ОСОБА_7 на її користь моральну шкоду у розмірі 50000,00 грн.

В судовому засіданні було встановлено наявність причинного зв`язку між злочинними діями обвинуваченого ОСОБА_7 , та спричиненою потерпілій моральною шкодою, та при вирішенні питання про розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", згідно з якою, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо), та з урахуванням інших обставин, врахувавши обсяг душевних страждань, вважає, що позов потерпілої в частині відшкодування моральної шкоди є обґрунтованим частково, а тому підлягає до задоволення частково, у зв`язку з чим суд стягує з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду у розмірі 20000,00 грн.

Суд стягує з ОСОБА_7 , на користь держави, витрати пов`язані з проведенням судових експертиз Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром ГУ МВС України в Київській області, у розмірі 613,80 грн., оскільки в судовому засіданні було доведено, стороною обвинувачення, наявність таких витрат.

Речовими доказами суд розпоряджається відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 369, 370, 373 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком 1 (один) рік, з позбавленням права керування транспортними засобами строком 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 , повідомляти органи виконання покарання про зміну свого місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до органу виконання покарання.

До вступу вироку у законну силу, запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_7 судом не застосовується.

Речові докази по справі, а саме: автомобіль "FORD FIESTA", реєстраційний номер НОМЕР_1 , який передано на зберігання власнику ОСОБА_8 залишити власнику.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 58361,24 грн. та моральну шкоду у розмірі 20000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави, витрати, пов`язані з проведенням Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром ГУ МВС України в Київській області експертизи, у розмірі 613,80 грн.

На вирок до апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд Київської області може бути подано апеляцію впродовж тридцяти діб з дня проголошення вироку, підсудним в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Суддя ОСОБА_1