Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
23 грудня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду кримінальне провадження №0000016 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Флорешти, Молдови, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, не судимого, проживаючого в АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307; ч.2 ст.28, ч.3 ст.305; ч.2 ст.28, ч.2 ст.311; ч.2 ст.311; ч.1 ст. 313; ч.2 ст.313 КК України;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Рівне, громадянки України, з вищою освітою, незаміжньої, непрацюючої, раніше не судимої, проживаючої в АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.3 ст.305; ч.2 ст.28, ч.2 ст.311; ч.2 ст.313; ч.2 ст.311; ч.1 ст.309 КК України;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с. Здовбиця Здолбунівського району, громадянки України, з вищою освітою, заміжньої, непрацюючої, раніше не судимої, проживаючої у АДРЕСА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.3 ст.305; ч.2 ст.28, ч.2 ст.311 ; ч.2 ст.311; ч.1 ст.317 КК України,

за апеляційними скаргами прокурора ОСОБА_8 , який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, та обвинуваченої ОСОБА_7 , на вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 15 вересня 2015 року,

з участю прокурора - ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_5 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.28, ч.3 ст.305, ч.2 ст.28, ч.3 ст.311 КК України, ОСОБА_7 визнано невинуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.317 та ч.2 ст.311 КК України та ОСОБА_6 визнано невинуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.313 та ч.2 ст.311 КК України та виправдано їх за недоведеністю вчинення ними вказаних кримінальних правопорушень.

ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.1 ст.311 та ч.1 ст.313 КК України та призначено покарання :

- за ч.1 ст.309 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік 10 місяців;

- за ч.1 ст.311 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік;

- за ч.1 ст.313 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 10 місяців.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про амністію у 2014 році" від 08 квітня 2014 року звільнено ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання.

ОСОБА_6 визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.396 та ч.1 ст.309 КК України та призначено покарання:

- за ч.1 ст.396 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік;

- за ч.1 ст.309 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про амністію у 2014 році" від 08 квітня 2014 року звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання.

Запобіжні заходи у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - скасовано.

ОСОБА_12 визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.3 ст.305 та ч.2 ст.28, ч.3 ст.311 КК України та призначено покарання:

- за ч.2 ст.28, ч.3 ст.305 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 років 6 місяців з конфіскацією 691 таблетки, що містить в собі прекурсор «псевдоефедрин» та з конфіскацією 1/2 частини майна, що належить їй на праві власності;

- за ч.2 ст.28, ч.3 ст.311 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією 1/2 частини майна, що належить їй на праві власності.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років 6 місяців з конфіскацією 691 таблетки, що містить в собі прекурсор «псевдоефедрин» та з конфіскацією 1/2 частини майна, що належить їй на праві власності.

Міру запобіжного заходу у виді застави ОСОБА_7 залишено без змін до набрання вироком законної сили.

Зараховано у строк відбування покарання ОСОБА_7 термін затримання в період з 15 по 17 січня 2013 року.

Стягнуто з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 солідарно на користь держави витрати на проведення експертиз у сумі 30965,44 грн.

Судом вирішено питання щодо речових доказів у справі.

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 пред`явлене обвинувачення у тому, щодо він протягом 2012 року та до 15.01.2013 року, незаконно, в порушення вимог Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" від 15.02.1995 року, придбав у невстановленої особи та невстановлений час психотропну речовину - метамфетамін (первітин) масою нетто 0,1531 гр., який зберігав без мети збуту по місцю свого проживання у квартирі АДРЕСА_4 .

Він же, протягом 2012 року та до 15.01.2013 року, незаконно, у невстановлений час та в невстановленому місці, в порушення вимог Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" від 15.02.1995 року, придбав та перевіз для виготовлення психотропних речовин - метамфетаміну (первітину) одну таблетку білого кольору, яка містить прекурсор - псевдоефедрин масою нетто 0,05 гр, а також соляну кислоту - яка в своєму складі містить прекурсор - з масовою концентрацією 16,4 % об`ємом (в перерахунку на концентровану) 51,97 кубічних сантиметрів, які незаконно зберігав по АДРЕСА_1 .

Крім того, ОСОБА_5 в період з 08.01.2013 року до 15.01.2013 року, незаконно, в порушення вимог Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" від 15.02.1995 року, Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" від 15.02.1995 року, частину раніше придбаного прекурсору - соляної кислоти з масовою концентрацією 30,14% об`ємом 2,89 кубічних сантиметрів (в перерахунку на концентровану), яка зберігалась в каністрі ємністю 5 кубічних дециметрів, для виготовлення психотропної речовини - метамфетаміну (первітину), перевіз за місцем реєстрації ОСОБА_6 в АДРЕСА_2 , де незаконно зберігав.

Він же, протягом 2012 року та до 15.01.2013 року, незаконно, в порушення вимог Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" від 15.02.1995 року, частину раніше придбаного прекурсора - соляної кислоти об`ємом 5,4 мл., в перерахунку на концентровану соляну кислоту, що знаходилась в двох скляних баночках, незаконно перевіз та зберігав у квартирі АДРЕСА_5 , яка перебуває у власності батьків ОСОБА_12 .

Також ОСОБА_5 протягом 2012 року та до 15.01.2013 року, незаконно, в порушення вимог Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" від 15.02.1995 року, у невстановленому місці та у невстановлений час придбав для себе спеціальне обладнання для виготовлення психотропних речовин - метамфетаміну (первітину), а саме: цоколь від електролампочки розжарювання (стандартна скляна колба) із прозорого скла, каністру із полімерного матеріалу білого кольору ємністю 5 кубічних дециметрів, банку циліндричної форми із прозорого безбарвного скла номінальною ємністю 0,5 дециметрів кубічних, вісім баночок циліндричної форми із прозорого скла коричневого кольору з етикетками «йоду розчин спиртовий…», які використовувалися в якості основного (типу «реактор») лабораторного обладнання у процесі виготовлення (виготовлення та виділення (очищення) готової форми психотропної речовини метамфетаміну), яке незаконно зберігав по місцю свого проживання за адресою АДРЕСА_1 . Продовжуючи дії на придбання додаткового обладнання, що містить одне ціле, ОСОБА_5 з 08.01.2013 року та до 15.01.2013 року, незаконно, у невстановленому місці, та у невстановлений час, в порушення вимог Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори"від 15.02.1995 року, придбав для себе додаткове спеціальне обладнання для виготовлення психотропних речовин - метамфетаміну (первітину), а саме: конічну плоскодонну колбу з прозорого безбарвного термостійкого скла, зворотній шариковий холодильник, в задній частині якого встановлений кустарно виготовлений перехідник для під`єднання шлангу, а до охолоджувальної сорочки холодильника під`єднані два шланги із прозорого еластичного полімерного матеріалу, гумовий корок чорного кольору з наявним по центру наскрізним отвором, в який встановлена скляна трубочка з насадкою для під`єднання шлангу, пакетик з прозорого безбарвного полімерного матеріалу, в якому міститься речовина темно-червоного кольору у порошкоподібному стані, які мають спеціальне хіміко-технологічне призначення (можуть служити обладнанням або його частинами для використання при проведенні операцій, в результаті яких відбувається перетворення прекурсорів (наприклад псевдоефедрину) на готові до використання форми психотропних речовин (метамфетаміну), відмірювання певних кількостей (об`ємів) рідин, їх змішування для проведення хімічних реакцій, проведення хімічних реакцій, виділення (екстракція) певних продуктів таких реакцій, тощо, що знаходилось в сумці, яку передав на зберігання ОСОБА_6 за місцем її реєстрації АДРЕСА_2 .

Вказане обвинувачення суд визнав доведеним, і кваліфікував дії ОСОБА_5 за ч.1 ст.309 КК України - як умисні дії, які виразились у незаконному придбанні, зберіганні психотропної речовини без мети збуту; ч.1 ст.311 КК України - як умисні дії, які виразились у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні прекурсорів з метою їх використання для виготовлення психотропних речовин, та ч.1 ст.313 КК України - як умисні дії, які виразились у незаконному придбанні, зберіганні обладнання, призначеного для виготовлення психотропних речовин та визнав його винним у вчиненні вказаних злочинів.

ОСОБА_12 , достовірно знаючи порядок проходження митного контролю, домовилась із невстановленою особою про придбання та переміщення з республіки Італії через митний кордон України з приховуванням від митного контролю таблеток у кількості 691 штук, що містять прекурсор псевдоефедрин, для виготовлення з них психотропної речовини метамфетаміну. Вказані таблетки були поміщені в м`яку іграшку, яку знайомий ОСОБА_12 ОСОБА_13 13 січня 2013 року помістив разом з іншими предметами в ручну поклажу - картонну коробку, на якій написав прізвище ОСОБА_6 та вказав номер телефону, що належить матері ОСОБА_12 . В цей же день вказану посилку останній відправив з м. Віченца Італійської республіки мікроавтобусом марки «Фольксваген LT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням громадян України ОСОБА_14 та ОСОБА_15 14.01.2013 року вказаний мікроавтобус з речами, серед яких знаходились 691 таблетка, що містять прекурсор псевдоефедрин, що становить особливо великий розмір, і представляють небезпеку для здоров`я населення, з приховуванням від митного контролю перемістила через митний кордон України на в`їзді в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Тиса» Чопської митниці. В цей же день даний мікроавтобус з вищевказаним прекурсором прибув в АДРЕСА_6 , де ОСОБА_12 отримала посилку з 691 таблеткою, що містять прекурсор - псевдоефедрин загальною масою нетто 33,95 гр., з метою їх використання для виготовлення психотропних речовин.

Вказане обвинувачення суд визнав доведеним, і кваліфікував дії ОСОБА_12 за ч.2 ст.28, ч.3 ст.305 КК України - як умисні дії, які виразилися в переміщенні через митний кордон України з приховуванням від митного контролю прекурсорів в особливо великих розмірах за попередньою змовою з невстановленою особою та ч.2 ст.28, ч.3 ст.311 КК України - як умисні дії, які виразилися в незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні прекурсорів в особливо великих розмірах з метою їх використання для виготовлення психотропних речовин, та визнав її винною у вчиненні вказаних злочинів.

ОСОБА_6 протягом 2012 року придбала у невстановленої особи та у невстановлений час, в порушення вимог Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" від 15.02.1995 року, для власного вживання, без мети збуту, наркотичний засіб - канабіс масою 3,495 гр, який зберігала при собі - в боковій кишені власної сумки.

Крім того, ОСОБА_6 достовірно знаючи зі слів ОСОБА_12 , що у посилці, яка перевозилась з республіки Італія в Україну для ОСОБА_12 13-14 січня 2013 року мікроавтобусом марки «Фольксваген LT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням громадян України ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , будуть знаходитись таблетки, що містять прекурсор - псевдоефедрин, у кількості не менше 50 штук, які були призначені для виготовлення метамфетаміну, і знаючи хто їх замовив, не повідомила про це правоохоронні органи, і таким чином, достовірно знаючи про вчинення злочину, передбаченого ст.305 КК України, приховала його.

Вказані дії ОСОБА_6 суд кваліфікував за ч.1 ст.396 КК України - заздалегідь не обіцяне приховування тяжкого чи особливо тяжкого злочину та ч.1 ст.309 КК України - як умисні дії, які виразились в незаконному придбанні, зберіганні наркотичних засобів без мети збуту та визнає її винною у вчиненні вказаних злочинів.

У поданій на вирок суду апеляційній скарзі прокурор просить вирок Рівненського міського суду від 15 вересня 2015 року скасувати та постановити новий, яким ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.28, ч.3 ст.305, ч.2 ст.28, ч.3 ст.311, ч.1 ст.313, ч.2 ст.313, ч.2 ст.311 КК України та призначити покарання: за ч.1 ст.307 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 років; за ч.2 ст.28, ч.3 ст.305 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 років 6 місяців з конфіскацією прекурсорів, що були предметом контрабанди та конфіскацією всього належного йому майна; за ч.2 ст.28, ч.3 ст.311 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців з конфіскацією всього належного йому майна; за ч.1 ст.313 КК України обмеження волі на строк 2 роки; за ч.2 ст.313 КК України позбавлення волі на строк 5 років; за ч.2 ст.311 КК України позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст.70 КК України призначити ОСОБА_5 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 10 років 6 місяців, з конфіскацією прекурсорів, що були предметом контрабанди та конфіскацією всього належного йому майна. ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.3 ст.305, ч.2 ст.28, ч.3 ст.311, ч.2 ст.313, ч.2 ст.311, ч.1 ст.309 КК України та призначити покарання: за ч.1 ст.309 КК України позбавлення волі на строк 1 рік; за ч.2 ст.28, ч.3 ст.305 КК України позбавлення волі на строк 10 років, з конфіскацією прекурсорів, що були предметом контрабанди та конфіскацією всього належного майна; за ч.2 ст.28, ч.3 ст.311 КК України позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією всього належного майна; за ч.2 ст.313 КК України позбавлення волі на строк 2 роки; за ч.2 ст.311 КК України позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст.70 КК України призначити ОСОБА_6 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 10 років, з конфіскацією прекурсорів, що були предметом контрабанди та конфіскацією всього належного їй майна. ОСОБА_12 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.3 ст.305, ч.2 ст.28, ч.3 ст.311, ч.2 ст.311, ч.1 ст.317 КК України та призначити покарання: за ч.1 ст.317 КК України позбавлення волі на строк 5 років; за ч.2 ст.28, ч.3 ст.305 КК України позбавлення волі на строк 11 років, з конфіскацією прекурсорів, що були предметом контрабанди та конфіскацією всього належного їй майна; за ч.2 ст.28, ч.3 ст.311 КК України позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією всього належного їй майна; за ч.2 ст.311 КК України позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст.70 КК України призначити ОСОБА_12 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 11 років, з конфіскацією прекурсорів, що були предметом контрабанди та конфіскацією всього належного їй майна.

У поданій апеляційній скарзі та доповненнях до неї обвинувачена ОСОБА_12 вважає вирок суду незаконним та необґрунтованим, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Просить вирок Рівненського міського суду від 15 вересня 2015 року скасувати та направити дане кримінальне провадження на новий розгляд в Рівненський міський суд.

Зокрема, в доповненнях до апеляційної скарги обвинувачена ОСОБА_12 вказує, що судом першої інстанції при постановленні вироку були допущені істотні порушення кримінального процесуального закону, а саме в Єдиному державному реєстрі судових рішень від 14 вересня 2015 року в період знаходження колегії суддів в нарадчій кімнаті, членом колегії суддею ОСОБА_16 виносились ухвали по цивільним справам №№569/12917/15-ц, 569/12452/15-ц.

В поданих на апеляційні скарги запереченнях ОСОБА_6 просить залишити вирок суду без змін, а апеляційні скарги прокурора та обвинуваченої ОСОБА_12 без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора ОСОБА_8 щодо задоволення його апеляційної скарги, а апеляційної скарги з доповненнями обвинуваченої ОСОБА_12 залишення без задоволення, доводи обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_11 щодо задоволення її апеляційної скарги з доповненнями, а апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, доводи обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та їх захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 щодо залишення апеляційних скарг прокурора та обвинуваченої ОСОБА_12 без задоволення, а вироку суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційних скаргах доводи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.367 КПК України під час ухвалення вироку ніхто не має права перебувати в нарадчій кімнаті, крім складу суду, який здійснює судовий розгляд. Суд вправі перервати нараду лише для відпочинку з настанням нічного часу. Під час перерви судді не можуть спілкуватися з особами, які брали участь у кримінальному провадженні. Судді не мають права розголошувати хід обговорення та ухвалення вироку в нарадчій кімнаті.

У п.п.3,4 ч.1 ст.108 КПК України вказано, що під час судового засідання ведеться журнал судового засідання, в якому зазначаються такі відомості, як дата і час початку та закінчення судового засідання, час, номер та найменування процесуальної дії, що проводиться під час судового засідання, а також передані суду під час процесуальної дії речі, документи, протоколи слідчих (розшукових) дій і додатки до них.

Як вбачається з матеріалів справи, розгляд кримінального провадження здійснювався головуючим-суддею ОСОБА_17 , суддями ОСОБА_16 , ОСОБА_18 .

Для ухвалення вироку судді видалилися до нарадчої кімнати 08 вересня 2015 року та перебували в ній по 15 вересня 2015 року. Згідно вимог ч.2 ст.367 КПК України суддя був вправі перервати нараду лише для відпочинку з настанням нічного часу.

Однак судом першої інстанції не дотримано вимог вказаної статті, оскільки, як вбачається з витягу Єдиного державного реєстру судових рішень, суддя ОСОБА_16 , незважаючи на перебування у нарадчій кімнаті в період з 08 вересня 2015 року по 15 вересня 2015 року, приймала рішення, зокрема 14 вересня 2015 року нею виносились ухвали про відкриття провадження по цивільним справам №569/12917/15-ц, №569/12452/15-ц.

Наведене свідчить про порушення суддею таємниці нарадчої кімнати, що відповідно до положень ч.1 ст.412 КПК України є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та тягне за собою безумовне скасування судового рішення.

Отже, судом першої інстанції, згідно положень ст.412 КПК України, допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обгрунтоване судове рішення, і які є відповідно до п.3 ч.1 ст.409 цього ж закону, підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою ст.7 цього Кодексу.

Беручи до уваги той факт, що діючим КПК України, з одного боку, чітко визначені повноваження суду апеляційної інстанції при розгляді апеляційних скарг учасників кримінального провадження, виходячи з того, що апеляційний суд не має можливості усунути зазначені порушення, з другого боку в перелік істотних порушень кримінального процесуального закону, передбачених ст.412 КПК України та підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції не входять порушення вищевказаних вимог кримінального процесуального закону, виходячи з загальних засад кримінального провадження, а саме з вимог п.2, п.10 ч.1 ст.7 КПК України та ст.ст.9,17 КПК України, відповідно до яких до загальних засад відносяться законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, колегія суддів дійшла висновку, що вирок підлягає скасуванню з направленням кримінального провадження на новий розгляд у суд першої інстанції в іншому складі суду, а апеляційні скарги прокурора та обвинуваченої ОСОБА_12 підлягають частковому задоволенню.

Оскільки вирок суду першої інстанції скасовано саме з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, при новому розгляді кримінального провадження необхідно дати оцінку показанням обвинувачених, свідків, мотиву вчинення обвинуваченими протиправних дій, дати належну оцінку їх діям. Суду необхідно дослідити докази на підтвердження встановлених обставин, перевірити їх допустимість відповідно вимогам ст.87 КПК України, та з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та прав учасників процесу ухвалити обгрунтоване та законне рішення по справі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги прокурора ОСОБА_8 , який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, та обвинуваченої ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 15 вересня 2015 року щодо ОСОБА_5 за ч.1 ст.307, ч.2 ст.28, ч.3 ст.305, ч.2 ст.28, ч.3 ст.311, ч.1 ст.313, ч.2 ст.313, ч.2 ст.311 КК України; ОСОБА_6 за ч.2 ст.28, ч.3 ст.305, ч.2 ст.28, ч.3 ст.311, ч.2 ст.313, ч.2 ст.311, ч.1 ст.309 КК України; ОСОБА_7 за ч.2 ст.28, ч.3 ст.305, ч.2 ст.28, ч.3 ст.311, ч.2 ст.311, ч.1 ст.317 КК України скасувати, а справу направити на новий розгляд в суд першої інстанції.

С У Д Д І :

________________ __________________ __________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3