Справа №:705/3717/13-к
В И Р О К
І М ' Я М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2016 року Уманський міськрайонний суд
Черкаської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
підсудних ОСОБА_4
ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умані кримінальну справу по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чортків, Тернопільської області, громадянина України, українця, освіта вища-технічна, одруженого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.204, ч.2 ст.204, ч.3 ст.212, ч.1 ст.216, ч.1 ст.366 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Умані Черкаської області, громадянки України, українки, освіта вища економічна, не одруженої, проживаючої по АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.212 та ч.1 ст.366 КК України, -
Крім цього, ОСОБА_4 , 02 серпня 2010 року видав розпорядження №34 на виробництво продуктів харчових для спеціального дієтичного споживання під торговою маркою « ІНФОРМАЦІЯ_3 », а саме настоянок: «Пшенична», «Сила життя» та «Медова».
В подальшому, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про фактичні властивості та показники виготовляємої продукції, незаконно, без отримання відповідного додатку до ліцензії ДП Уманський ЛГЗ на виробництво алкогольних напоїв серії АГ №152019, реєстраційний номер 455, виданої 25 січня 2010 року Департаментом контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів ДПА України, під виглядом настоянок для спеціального дієтичного споживання, виготовив за допомогою виробничого обладнання, яке знаходилось в цехах ДП Уманський лікеро-горілчаний завод, невстановлену досудовим слідством кількість алкогольних напоїв під торговою маркою «Графська», а саме настоянок: «Пшенична», «Сила життя» та «Медова», розлиту в пляшки ємністю по 0,5 л. кожна.
Відповідно до умов договору доручення №2 від 11 травня 2010 року, укладеного між ДП Уманський ЛГЗ та ТОВ «Петрус-Алко», виготовлені алкогольні напої ОСОБА_4 в період з 02.08.2010 року по 11.10.2010 рік окремими партіями передав для подальшої реалізації на ТОВ «Петрус- Алко» по ціні 12 грн. 99 коп. за 1 пляшку.
В подальшому, 26-27 серпня 2010 року співробітниками ВПНОПТ УПМ ДПС в м. Севастополі була проведена перевірка складських приміщень, розташованих за адресами: м. Севастополь, Камишове шосе, 15 та м. Севастополь вул. Токарева, 2-Е, склад №5, які орендувало ТОВ «Петрус- Алко», та в ході огляду даних приміщень було виявлено та вилучено пляшки, ємністю по 0,5 л. кожна, з рідиною під торговою маркою «Графська», саме: настоянки «Пшенична», «Сила життя» та «Медова», виробництва ДП Уманський лікеро-горілчаний завод, у загальній кількості 3593 шт. та 930 шт. відповідно.
Крім цього, 11 жовтня 2010 року співробітниками СБ України під час огляду складських приміщень, розташованих за адресою: Уманський район, с. Піківець, вул. Уманська, 152, які орендувало ТОВ «Петрус-Алко», було виявлено та вилучено пляшки, ємністю по 0,5 л. кожна, з рідиною під торговою маркою «Графська», саме: настоянки «Пшенична», «Сила життя» та Медова», виробництва ДП Уманський лікеро-горілчаний завод, у загальній кількості 365 376 шт.
Відповідно до висновку експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру УМВС України в Черкаській області від 21.08.2012 №8/1640 рідина, що знаходиться в пляшках рністю 0,5 л. з етикетками настоянки «Графська Медова», «Графська Пшенична», «Графська Сила життя» за хімічним складом відноситься до алкогольних напоїв, а саме горілки та за фізико - мічними показниками відповідає вимогам ДСТУ 4256:2003 «Горілки і горілки особливі. Технічні умови», а також виготовлялась з використанням промислового обладнання.
Крім того, відповідно до висновку експерта Науково-дослідного експертно-криміналістично центру УМВС України в Черкаській області від 25.09.2012 №1/789 пляшки з рідиною під торгово маркою «Графська», а саме «Медова», «Сила життя» та «Пшенична», з надписами на етикетках та контретикетках «Продукти харчові для спеціального дієтичного споживання», вилучені 11.10.2010 року співробітниками СБ України в ході огляду складського приміщення за адресою: Уманський район, с. Піківець, вул. Уманська, 152-Б, що орендувало ТОВ «Петрус-Алко» (дистриб`ютор ДП Уманський ЛГЗ) та зразки відібрані на лінії по виробництву алкогольних напоїв, яку ДП Уманський лікеро-горілчаний завод орендувало в ПрАТ «Кременчуцький лікеро-горілчаний завод» протягом 2010 року закорковані за допомогою одного закочувального пристрою.
Сторона обвинувачення вважає, що своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст 204 КК України - кваліфікований як збут незаконно виготовлених алкогольних напоїв.
Крім цього, ОСОБА_4 , 02 серпня 2010 року видав розпорядження №34 на виробництво продуктів харчових для спеціального дієтичного споживання під торговою маркою « ІНФОРМАЦІЯ_3 », а саме настоянок: «Пшенична», «Сила життя» та «Медова».
В подальшому, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про фактичнівластивості та показники виготовляємої продукції,незаконно, без отримання відповідного додатку до ліцензії ДП Уманський ЛГЗ на виробництво алкогольних напоїв серії АГ №152019, реєстраційний номер 455, виданої 25 січня 2010 року Департаментом контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів ДПА України, під виглядом настоянок для спеціального дієтичного споживання, виготовив за допомогою виробничого обладнання, яке знаходилось в цехах ДП Уманський лікеро-горілчаний завод, невстановлену досудовим слідством кількість алкогольних напоїв під торговою маркою «Графська», а саме настоянок: «Пшенична», «Сила життя» та «Медова», розлиту в пляшки ємністю по 0,5 л. кожна.
Відповідно до умов договору доручення №2 від 11 травня 2010 року, укладеного між ДП Уманський ЛГЗ та ТОВ «Петрус-Алко», виготовлені алкогольні напої ОСОБА_4 в період з 02.08.2010 року по 11.10.2010 року окремими партіями передав для подальшої реалізації на ТОВ «Петрус- Алко» по ціні 12 грн. 99 коп. за 1 пляшку.
В подальшому, 26-27 серпня 2010 року співробітниками ВПНОПТ УПМ ДПС в м. Севастополі була проведена перевірка складських приміщень, розташованих за адресами: м. Севастополь, Камишове шосе, 15 та м. Севастополь вул. Токарева, 2-Е, склад №5, які орендувало ТОВ «Петрус- Алко», та в ході огляду даних приміщень було виявлено та вилучено пляшки, ємністю по 0,5 л. кожна, з рідиною під торговою маркою «Графська», саме: настоянки «Пшенична», «Сила життя» та «Медова», виробництва ДП Уманський лікеро-горілчаний завод, у загальній кількості 3593 шт. та 930 шт. відповідно.
Крім цього, 11 жовтня 2010 року співробітниками СБ України під час огляду складських приміщень, розташованих за адресою: Уманський район, с. Піківець, вул. Уманська, 152, які орендувало ТОВ «Петрус-Алко», було виявлено та вилучено пляшки, ємністю по 0,5 л. кожна, з рідиною під торговою маркою «Графська», саме: настоянки «Пшенична», «Сила життя» та «Медова», виробництва ДП Уманський лікеро-горілчаний завод, у загальній кількості 365 376 шт.
Відповідно до висновку експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру УМВС України в Черкаській області від 21.08.2012 року №8/1640 рідина, що знаходиться в пляшках ємністю 0,5 л. з етикетками настоянки «Графська Медова», «Графська Пшенична», «Графська Сила життя» за хімічним складом відноситься до алкогольних напоїв, а саме горілки та за фізико-хімічними показниками відповідає вимогам ДСТУ 4256:2003 «Горілки і горілки особливі. Технічні умови», а також виготовлялась з використанням промислового обладнання.
Крім того, відповідно до висновку експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру УМВС України в Черкаській області від 25.09.2012 №1/789 пляшки з рідиною під торговою маркою «Графська», а саме «Медова», «Сила життя» та «Пшенична», з надписами на етикетках та контретикетках «Продукти харчові для спеціального дієтичного споживання», вилучені 11.10.2010 року співробітниками СБ України в ході огляду складського приміщення за адресою: Уманський район, с. Піківець, вул. Уманська, 152-Б, що орендувало ТОВ «Петрус-Алко» (дистриб`ютор ДП Уманський ЛГЗ) та зразки відібрані на лінії по виробництву алкогольних напоїв, яку ДП Уманський лікеро-горілчаний завод орендувало в ПрАТ «Кременчуцький лікеро-горілчаний завод» протягом 2010 року закорковані за допомогою одного закочувального пристрою.
Сторона обвинувачення вважає, що своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 204 КК України - кваліфікований як незаконне виготовлення алкогольних напоїв, з використанням обладнання, що забезпечує масове виробництво таких товарів.
Крім цього, ОСОБА_4 , 02 серпня 2010 року видав розпорядження №34 на виробництво продуктів харчових для спеціального дієтичного споживання під торговою маркою «Графська», а саме настоянок: «Пшенична», «Сила життя» та «Медова».
На виконання вищевказаного наказу, він же, з метою незаконного отримання прибутку, організував й здійснив на ДП Уманський лікеро-горілчаний завод незаконне, для подальшої реалізації, виробництво алкогольної продукції торгової марки «Графська», а саме: «Медова», «Сила життя» та «Пшенична» під виглядом настоянок для спеціального дієтичного споживання.
Виробництво вищевказаної алкогольної продукції здійснювалось на обладнанні, яке відповідно до договору оренди виробничого обладнання №1 від 02 липня 2010 року та акту приймання-передачі до Договору оренди виробничого обладнання №1 від 02 липня 2010 року, які підписав особисто ОСОБА_4 , ДП Уманський лікеро-горілчаний завод орендувало у ЗАТ «Кременчуцький лікеро-горілчаний завод».
До того ж виробництво алкогольної продукції під торговою маркою «Графська» не передбачено додатками до ліцензії серії АГ №152019, реєстраційний номер 455, виданої ДП Уманський ЛГЗ 25 січня 2010 року Департаментом контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів ДПА України.
В подальшому, директор ДП Уманський ЛГЗ ОСОБА_4 відповідно до умов договору доручення №2 від 11 травня 2010 року, укладеного між ДП Уманський ЛГЗ та ТОВ «Петрус-Алко», який особисто підписав, передав останньому на реалізацію вищевказану алкогольну продукцію під ТМ «Графська», в орендованому складському приміщенні якого, за адресою: Уманський район, с. Піківець, вул. Уманська, 152, 11 жовтня 2010 року працівниками СБ України в ході огляду й виявлено 250 тисяч пляшок ємністю 0,5 л. із прозорою рідиною під торговою маркою «Графська», а саме: настоянок «Медова», «Сила життя» та «Пшенична» з надписами на етикетках та контретикетках - Продукти харчові для спеціального дієтичного споживання, виробництва ДП Уманський лікеро-горілчаний завод.
Крім цього, 27.08.2010 року співробітниками ВПНОПТ УПМ ДПС в м. Севастополі була проведена перевірка складського приміщення за адресою: м. Севастополь, вул. Токарева, 2-Е, склад №5, який також орендувало ТОВ «Петрус-Алко». В ході огляду даного складського приміщення було також виявлено та вилучено 930 пляшок, ємністю 0,5 л. кожна, алкогольної продукції під торговою маркою «Графська», саме: настоянки «Медова», «Сила життя» та «Пшенична» з надписами на етикетках та контретикетках - Продукти харчові для спеціального дієтичного споживання, виробництва ДП Уманський лікеро-горілчаний завод.
Відповідно до висновку експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру УМВС України в Черкаській області від 21.08.2012 року № 8/1640 рідина, що знаходиться в пляшках ємністю 0,5 л. з етикетками настоянки «Графська Медова», «Графська Пшенична», «Графська Сила життя» за хімічним складом відноситься до алкогольних напоїв, а саме горілки та за фізико-хімічними показниками відповідає вимогам ДСТУ 4256:2003 «Горілки і горілки особливі. Технічні умови», а також виготовлялась з використанням промислового обладнання.
Виробництво алкогольної продукції торгової марки «Графська», а саме настоянок «Сила життя», «Пшенична» та «Медова», з надписами на етикетках та контретикетках «Продукти харчові для спеціального дієтичного споживання» здійснювалось без обклеювання марками акцизного податку.
Враховуючи, що відповідно до висновку експерта НДЕКЦ УМВС України в Черкаській області від 21.08.2012 року № 2/1640 алкогольна продукція торгової марки «Графська» відповідає вимогам «Горілки і горілки особливі», тобто являється підакцизним товаром, а відповідно директором ДП Уманський ЛГЗ ОСОБА_4 порушено вимоги Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року № 18-92 «Про акцизний збір» та Закону України від 15 вересня 1995 року 1329/95-ВР «Про акцизний збір на алкогольні напої та тютюнові вироби», внаслідок чого ОСОБА_4 умисно ухилився від сплати акцизного податку на загальну суму 1 970 000,00 грн., яку не відобразив в розрахунку акцизного збору та не сплатив до державного бюджету, що підтверджується висновком судово-економічної експертизи №2/09-Б від 21.09.2012 року.
Всього внаслідок безпідставного формування податкового кредиту від імені ТОВ «ВСР- Інвест», ТОВ «ВПС-Інвест» та неповного відображення податкових зобов`язань при проведенні фінансово-господарських операцій з ТОВ «Петрус-Алко» та ТОВ «Інвестиційна компанія «Петрус- Алко» з 01.07.2009 року по 31.12.10 року ОСОБА_4 спільно та за попередньою змовою з головним бухгалтерром підприємства ОСОБА_5 умисно ухилились від сплати до державного бюджету податку на додану вартість в розмірі 4 868 433,70 гривень, що у 18 906 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та призвело до фактичного ненадходження до державного бюджету коштів у особливо великих розмірах.
Таким чином, ОСОБА_4 в період з 01.07.2009 року по 31.12.2010 року умисно ухилився від сплати податків до державного бюджету в загальній сумі 11 591 872,20 гривень, що більше ніж у 34 169 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та є в особливо великих розмірах.
Сторона обвинувачення вважає, що своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. З ст. 212 КК України - кваліфікований як умисне ухилення від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчинене службовою особою підприємства, яка зобов`язана їх сплачувати, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів в особливо великих розмірах.
Всього внаслідок безпідставного формування податкового кредиту від імені ТОВ «ВСР- Інвест», ТОВ «ВПС-Інвест» та неповного відображення податкових зобов`язань при проведенні фінансово-господарських операцій з ТОВ «Петрус-Алко» та ТОВ «Інвестиційна компанія «Петрус- Ілко» з 01.07.2009 року по 31.12.10 року ОСОБА_4 спільно та за попередньою змовою з головним бухгалтером підприємства ОСОБА_5 умисно ухилились від сплати до державного бюджету податку на додану вартість в розмірі 4 868 433,70 гривень, що у 18 906 разів перевищує «неоподаткований мінімум доходів громадян та призвело до фактичного ненадходження до державного бюджету коштів у особливо великих розмірах.
Всього внаслідок внесення завідомо неправдивих відомостей до податкової звітності ДП Уманський лікеро-горілчаний завод протягом 2009-2010 років ОСОБА_4 умисно ухилився від сплати податків до державного бюджету на загальну суму 11 591 872,20 гривень.
Обвинувачення вважає, що своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 366 КК України, кваліфікований як - службове підроблення, тобто внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.
Так, ОСОБА_4 , у невстановлений слідством день та час придбав у невстановленої слідством особи марки акцизного збору, які перевіз до приміщення ДП Уманський лікеро-горілчаний завод, розташованого за адресою: Черкаська область, м. Умань, вул. Ленінської Іскри, 27.
В подальшому, ОСОБА_4 , у невстановлений слідством день, передав частину марок акцизного збору у цех по виготовленню алкогольних напоїв, в результаті чого ними була маркована алкогольна продукція, а саме горілка «Столична» та «Горілочка на житніх сухарях», яка відповідно до умов договору доручення №2 від 11 травня 2010 року, укладеного між ДП Уманський ЛГЗ та ТОВ «Петрус-Алко», була передана для подальшої реалізації на ТОВ «Петрус-Алко».
В період з 13 по 16 вересня 2010 року співробітниками УПМ ДПА в м. Севастополі було проведено обшук офісних та складських приміщень за адресою: м. Умань, вул. Ленінської Іскри, 27, що належать ДП Уманський ЛГЗ, в ході проведення якого було виявлено та вилучено марки акцизного податку, частина яких відповідно до висновку експерта НДЕКЦ при УМВС України в Черкаській області №1/904 від 01.09.2012 року виготовлені не підприємством, яке здійснює їх виготовлення.
Крім цього, 11 жовтня 2010 року співробітниками СБ України під час огляду складських приміщень, розташованих за адресою: Уманський район, с. Піківець, вул. Уманська, 152, які орендувало ТОВ «Петрус-Алко», було виявлено та вилучено алкогольну продукцію, а саме горілку 1 «Столична» у кількості 3670 пляшок ємністю по 0,5 л. кожна та «Горілочка на житніх сухарях» ємністю по 0,5 л. кожна у кількості 588 пляшок, виробництва ДП Уманський ЛГЗ, обклеєну марками акцизного збору, які відповідно до висновку експерта Центру судових і спеціальних експертиз СБ України №458/1 від 23.11.2010 року не відповідають встановленим зразкам марок акцизного податку для алкогольних напоїв відповідного типу (виготовлених не на Поліграфічному комбінаті «Україна»).
Суд вважає, що своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 216 КК України, кваліфікований як - незаконне використання підроблених марок акцизного збору.
Всього внаслідок безпідставного формування податкового кредиту від імені ТОВ «ВСР-Інвест», ТОВ «ВПС-Інвест» та неповного відображення податкових зобов`язань при проведенні фінансово-господарських операцій з ТОВ «Петрус-Алко» та ТОВ «Інвестиційна компанія «Петрус-Алко» з 01.07.2009 року по 31.12.10 року ОСОБА_5 спільно та за попередньою змовою з директором підприємства ОСОБА_4 , умисно ухилились від сплати до державного бюджету податку на додану вартість в розмірі 4 868 433,70 гривень, що у 18 906 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та призвело до фактичного ненадходження до державного бюджету коштів у особливо великих розмірах.
Таким чином, ОСОБА_5 в період з 01.07.2009 року по 31.12.2010 року умисно ухилась від сплати податків до державного бюджету в загальній сумі 9 621 872,2 гривень, що більше ніж у 29 636 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та є в особливо великих розмірах.
Обвинувачення вважає, що своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинила злочин, передбачений ч. З ст. 212 КК України - кваліфікований як умисне ухилення від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчинене службовою особою підприємства, яка зобов`язана їх сплачувати, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів в особливо великих розмірах.
Всього внаслідок безпідставного формування податкового кредиту від імені ТОВ «ВСР-Інвест», ТОВ «ВПС-Інвест» та неповного відображення податкових зобов`язань при проведенні фінансово-господарських операцій з ТОВ «Петрус-Алко» та ТОВ «Інвестиційна компанія «Петрус-Алко» з 01.07.2009 року по 31.12.10 року ОСОБА_5 спільно та за попередньою змовою з директором підприємства ОСОБА_4 умисно ухилились від сплати до державного бюджету податку на додану вартість в розмірі 4 868 433,70 гривень, що у 18 906 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та призвело до фактичного ненадходження до державного бюджету коштів у особливо великих розмірах.
Всього внаслідок внесення завідомо неправдивих відомостей до податкової звітності ДП Уманський лікеро-горілчаний завод протягом 2009-2010 років ОСОБА_5 умисно ухилась від сплати податків до державного бюджету на загальну суму 9 621 872,2 гривень.
Сторона обвинувачення вважає, що своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинила злочин, передбачений ч.1 ст.366 КК України, кваліфікований як - службове підроблення, тобто внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.
В судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 показав,що суть обвинувачення йому зрозуміло, вину свою визнає частково за ч.1 ст.216 КК України, в інкримінованих йому інших злочинах за ч.1 та ч.2 ст.204, ч.3 ст.212, ч.1 ст.366 КК України своєї вини підсудний не визнає та показав, що з жовтня 2005 року він працює на посаді директора державного підприємства «Уманський лікеро-горілчаний завод». Вину в інкримінованому йому злочині за ч. 1 ст. 216 КК України визнає повністю, незаконне використання підроблених марок акцизного збору, в інших злочинах своєї вини не визнає. Акцизні марки не списуються, за них сплачується податок. Щодо додатку до ліцензії, такий додаток окремо не дається до ліцензії. Акциз оплачувався при отриманні спирту. Дозволи були всі по договору реалізації. Міцність БАДів - біологічно активних добавок була 40% - це відповідало технічним умовам, але акциз платиться одразу при купівлі спирту, тому акцизна марка не ставиться на БАДи. На виробництво горілчаних настоянок розроблялись технічні умови ТОВ «Зелене яблуко ЛТД», узгоджене з охороною здоров`я, тому на них не потрібно акцизної марки клеїти. Біологічно активних добавок було випущено 20-25 тисяч пляшок, в матеріалах справи біля 250 тисяч.
В судовому засіданні підсудна ОСОБА_5 показала,що суть обвинувачення їй зрозуміла, вину свою вона не визнає повністю та показала, що з червня 2002 року вона працює на посаді головного бухгалтера Державного підприємства «Уманський лікеро-горілчаний завод». Вину в інкримінованих злочинах вона не визнає. Ухилення від сплати податків не було. Податкова в своїх актах не керувалась законами, нормативними актам, закон трактувала на свою сторону. Всі необхідні документи по бухгалтерському обліку були на підприємстві. Згідно договору по акту покупець свою заборгованість по винагороді не взяв, операція не завершена. Службове підроблення теж видумане, складу злочину не має. Маркетингова компанія ні за одною адресою не існує. Укладали договори директора підприємства, роботи були зроблені згідно актів, в реєстрі зареєстровано, в податковій зареєстровано також. З вини ОСОБА_9 була допущена помилка в рецептурі по виготовленню БАДів. Він визнаний винним та поніс за це покарання, є відповідне рішення суду.
Судом в судовому засіданні були допитані наступні свідки.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показав, що він працював заступником директора з виробництва ДП Уманський ЛГЗ з 1995 року. В протоколі його допиту підписи його, запис зроблений ним, під час допиту ніякого тиску з сторони правоохоронних органів на нього не здійснювалось. На ДП Уманський ЛГЗ він працює з 1995 року, з 2006 року займає посаду заступника директора з виробництва, в його обов`язки входить контроль за виробництвом продукції та перевірка її якості, на даний час йому невідомо, де знаходиться обладнання на якому виготовлялась алкогольна продукція під торговою маркою «Графська», настоянка «Медова», «Сила життя», Пшенична» з написами на конкретиках продукти харчові для спеціального дієтичного споживання, передане обладнання було власникам ЗАТ «Кременчуцький ЛГЗ», випущено було БАДів більше 27 тис. пляшок, БАДи відрізняються від горілки тим, що до них добавляються різні інгредієнти, були різні рецептури по виготовленню БАДів, виріб контролювався, він був завжди присутній при виготовленні продукції, по спирту проводилась інвентаризація щомісячно, де були присутні представник з ОДПІ та РД САТ ДПА України в Черкаській області, могли проводитись і непланові перевірки, під час проведення інвентаризації порушень не було виявлено по спирту, перевірявся спирт, пляшка, акцизна марка, етикетки та готова продукція, ніяких випадків нестачі чи лишків акцизних марок виявлено не було, після випуску готової продукції проводиться облік на складі де вона певний час зберігається, приріст доходів був від виготовленої продукції БАДів. Горілка «Особлива» - це та сама горілка і така ж міцність як і стандартна горілка, але з певними добавками. Документи були про дозвіл на виготовлення БАДів, якась партія БАДів була випущена без інгредієнта якого не вистачило, це була його вказівка, директор про це не знав, але про те, що випускаються БАДи директору було відомо. Майстри, бухгалтера і він знав по кількості випущеної продукції, робочі не можуть знати яка кількість випущена продукції, їм цифра не може бути відома. Під час проведення інвентаризації він присутній, бухгалтер, майстер, комірник, представник ОДПІ, він був головою під час інвентаризації і ніяких надлишків чи порушень комісією виявлено не було.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показала,що працювала вона на Уманському ЛГЗ з травня 2009 року по лютий 2011 р. на посаді комірника ТОВ «Петрус-Алко». Вона приймала та видавала тару. Підприємство на якому вона працювала ТОВ «Петрус-Алко» співпрацювало з ДП «Уманський ЛГЗ, закуплялася алкогольна продукція виробництва ДП «Уманський ЛГЗ» під торговою маркою «Графська», настоянка «Медова», «Сила Життя», «Пшенична», на яких були надписи «Продукти харчові для дієтичного споживання». Не пам`ятає на даний час у якій кількості. Прийом та відпуск вказаної продукції підтверджується прибутковими та видатковими накладними. Щодо наявності акцизних марок на даній продукції то вона не пам`ятає. В протоколі її допиту підписи її, запис зроблений нею, оголошене відповідає дійсності, при дачі нею пояснень слідчому ніякого тиску на неї не учинялось, склади ТОВ «Петрус-Алко» в с. Піківець та садочку, як точно назвати сказати не може, накладними вона не займалася, були старші за комірника і вони самі займались накладними, більше нічого доповнити свідок не може.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показала, що працювала на Уманському ЛГЗ начальником виробничої лабораторії. У протоколі її допиту підписи її, запис зроблена нею, оголошене відповідає дійсності, під час її допиту ніякого тиску з сторони правоохоронних органів на неї не здійснювалось. Також додала, що прийшла вона на Уманський ЛГЗ у 1991 році і по 2003 рік працювала інженером-мікробіологом, потім звільнилася і з 2005 року по 2007 рік працювала хіміком, потім з 2007-2011 р.р. працювала вона начальником виробничої лабораторії. Ліцензія видавалась на виготовлення горілки на підставі відповідних документів, їхнє підприємство виготовляло БАДи, ліцензія на виготовлення БАДів не видається, їй невідомо яку точно кількість виготовив завод БАДів, міцність їх як і горілки 40 градусів, але до БАДів додаються різні добавки, точніше, додатку до ліцензії на виготовлення горілки при виготовленні БАДів не видається, скільки точно було виготовлено БАДів, назвати цифру не може, так як їй невідомо.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показала, що працювала вона на Уманському ЛГЗ з липня 2007 р. по 30.12.2010 р. на посаді техніка лаборанта. В її посадові обов`язки входило контроль за якістю продукції. На той час ОСОБА_4 був директором ЛГЗ, а ОСОБА_5 головним бухгалтером. В протоколі її допиту підписи її, запис зроблений нею, до того, як підписати протокол вона знайомилась із ним, читала, а потім ставила свій підпис, протокол виготовлявся в її присутності, цифру 300 тис. пляшок виготовленої продукції називав сам слідчий, таку цифру вона не називала, так як їй кількість виготовленої продукції не відома. Контроль якості виготовленої продукції входило в її обов`язки, думає, що договір укладається директором, їй не може бути відомо який асортимент продукції випускається, не може сказати яка кількість випущена була БАДів, на скільки вона розуміє, то БАДи це продукція із різними домішками, їй невідомо, яка кількість працівників працювала на Уманському ЛГЗ.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показала, що працювала вона на Уманському ЛГЗ з 16.04.2010 р. 1.02.11 р. на посаді приймальником-здавальником. В її посадові обов`язки входило приймати тару та передавати на виробництво. В протоколі її допиту все оголошене фактично відповідає дійсності у протоколі підписи її, запис зроблена нею, щодо випущеної продукції то вона точної цифри назвати не може. Їй невідомо скільки осіб працювало на підприємстві у 2010 році,згідно яких договорів випускалась продукція і в якій кількості їй нічого невідомо, цим вона не цікавилась. Слідчий задавав їй запитання і в основному з його слів вона відповідала, таку цифру щодо випущеної продукції Уманським ЛГЗ в кількості 300 тис. пляшок вона сама не називала, слідчим була названа така цифра, він записав у протоколі її допиту, а вона підписалась, вона подумала, що він назвав таку цифру випущеної всієї продукції Уманським ЛГЗ.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показав, що працює ДП «Уманський ЛГЗ», заступником директора з фінансових питань. Звертає увагу на упередженість та некомпетентність фахівців Уманської ОДПІ щодо висвітлення питань під час проведення ревізії. Так, на сторінці 42 абзац 2-4 акту ревізори нарахування податкових зобов`язань з ПДВ трактують наступним чином :
«Комісіонером в перевіряємому періоді надано Комітенту звіти, щодо реалізації належних ДП Уманський ЛГЗ товарів та акти виконаних робіт, якими визначено та узгоджено розмір комісійної винагороди.
Отже, ДП Уманський ЛГЗ погоджено і затверджено звіти ТОВ «ІК Петрус-Алко» та ТОВ «Петрус-Алко» і відповідно в податковому обліку розмір комісійної винагороди віднесено до валових витрат звітних періодів, а суми податку на додану вартість до податкового кредиту.
Надані ДП Уманський ЛГЗ документи по виконанню договору комісії № 3К від 31 травня 2007 року, та договорів-доручення № 2 від 01 січня 2010 року і № 2 від 11 травня 2010 року свідчать про виконання сторонами даних договорів, зокрема п.2е,4.4. договору комісії та п.4.1, 4.3 договору-доручення за яким ТОВ «ІК Петрус-Алко» і ТОВ «Петрус-Алко» право на винагороду реалізували самостійно шляхом належних їм коштів із грошових сум, одержаних від покупця-контрагента як плати за товар (додаток 25)»
Некомпетентність ревізорів відразу видно з абзацу 2, де вони невірно трактують яким саме документом був затверджений розмір комісійної винагороди. На їх думку даний розмір був затверджений і звітом і актом, а фактично розмір комісійної винагороди був затверджений лише актами виконаних робіт.
Додаток 25 є переліком документів, які були вилучені (баланс, податкові накладні, ТТН на придбання комплектуючих, копії договорів, звітів, актів виконаних робіт тощо). В акті немає посилання на конкретні документи згідно даного додатку, які в свідчили про право на винагороду комісіонер реалізував самостійно шляхом належних йому коштів із грошових сум, одержаних від покупця-контрагента як плати за товар. Наприклад, такі документи як ТТН взагалі не відносяться до даного питання.
Необхідно звернутися до Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 р. № 168/97-ВР. Дане питання висвітлено в ст.4.7. даного закону. Згідно вищевказаної статті «При цьому датою збільшення податкових зобов`язань комітента є дата отримання коштів або інших видів компенсації вартості товарів від комітента» Згідно акту податкової зауважень щодо правильності нарахування ПДВ на отримані кошти за товар не має, що однозначно вказано на ст. 42 абзац 6 акту.
Для того, щоб довести, що комісіонер самостійно утримав належні йому кошти необхідно розглянути наступні документи: акт виконаних робіт., так як звіт комісіонера констатує лише перебіг виконання договорів, а не сам факт утримання коштів. Згідно актів виконаних робіт за період з липня 2009 по грудень 2010 рр. чітко вказано, що «Комісіонер комісійну винагороду за відповідно перевіряємий не утримав» та «Повірений винагороду за відповідно перевіряємий не утримав» ( акти складені помісячно) . Це дало підставу бухгалтеру нарахувати заборгованість заводу перед контрагентом за комісійну винагороду та винагороду повіреного, що було відображено у ж.о. №6. Дана заборгованість нараховувалась щомісячно за перевіряє мий період та рахується до сьогодні. Дану заборгованість засвідчив і Господарський суд у Черкаській області, так як щодо підприємства порушено справу про банкрутство. Що свідчить що інших видів компенсації вартості товарів від комітента не було.
Отже, підстав для нарахування податкового зобов`язання з ПДВ не має.
На сторінках 23-24 акту податківцями викладено 4 суб`єктивних аспекти щодо наявності зв`язку витрат на маркетингові дослідження з господарською діяльністю підприємства, а саме :
1. «Реалізація лікеро-горілчаних виробів іншим покупцям в перевіряємому періоді не здійснювалась » ( ст. 23, передостанній абзац).
2. Не було «просування товарів на ринок та збільшення їх збут» ( ст.24, абз. 4.)
3. «…розробка нових видів продукції не проводилась» ( ст.24, абз. 4.)
4. «…понесення вказаних витрат не обумовило отримання ним економічної вигоди…» ( ст.24, останній абзац.)
Некомпетентність та суб`єктивність ревізорів підтверджує те, що наявність та обов`язковість вищезазначених ними аргументів не передбачена жодним законодавчим документом України. Тобто, це є лише їх припущення. Отже, висновки викладені в акті щодо неправильності віднесення до складу валових витрат та податкового кредиту витрат по маркетингових дослідженнях є необґрунтованими та упередженими та суперечать чинному законодавству.
В Законі про прибуток чітко визначений перелік витрат, що не включаються до складу валових витрат. Ніяких обмежень витрат по маркетингових досліджень щодо включення їх до валових витрат у Законі не має.
В той же час переконую суд в тому, що навіть при умові необхідності вищевказаних аспектів для доказу зв`язку з господарською діяльністю підприємства даних витрат хочу навести докази.
Так, не заперечує, що умовою віднесення до валових витрат та включення до податкового кредиту витрат по маркетингових дослідження необхідний їх зв`язок з господарською діяльністю. (Закон про прибуток). Доказом цього є установчі документи заводу ( Статут, Довідка з ЄДРПОУ) де чітко вказано, що саме виробництво та реалізація алкогольних напоїв є господарською діяльністю підприємства, а не проведення маркетингових досліджень, так як вважають ревізори ( ст. 24, останній абзац). Маркетингові дослідження для заводу є лише господарською операцією, а вже для виробників та продавців даних досліджень вони являються господарською діяльністю. Маркетингові дослідження для нас це звичайна господарська операція наряду з придбанням ТМЦ, спирту, ремонтних робіт, нарахування заробітної плати тощо.
Згідно договорів з ТОВ «ВПС-Інвест» та ТОВ «ВСР-Інвест» на проведення маркетингових досліджень чітко вказаний перелік питань необхідних для висвітлення. В даному переліку не має жодного питання щодо пошуку та укладання договорів з новими покупцями.
Щодо збільшення виробництва та збуту продукції хочу відмітити наступне. Головної метою підприємства це отримання прибутку, а не збільшення випуску та реалізації їх продукції. Якщо, збільшення випуску веде до збільшення прибутку, то підприємство збільшує випуск. В той же час підприємство може не збільшувати випуск продукції, а навіть його зменшувати, при цьому збільшуючи прибуток. Наприклад: завод випускає продукцію в асортименті горілка та слабоалкогольний напій. Прибуток в пляшці горілки складає 10 коп., а в напої -50( цифри умовні). Реалізувавши 10 пляшок горілки отримуємо 1 грн. прибутку, реалізувавши 2 пляшки напою отримуємо також 1 грн. прибутку. Кількість дорівнює 12 пляшок та прибуток 2 гривні. Застосувавши результати маркетингових досліджень, які вказують, що більшим попитом в даному періоді напої будуть користуватися більшим попитом підприємство може збільшити випуск саме напоїв, при цьому зменшивши випуск горілки. Наприклад. Напоїв реалізували 3 пляшки, а горілки 8. При цьому об`єм реалізованої продукції зменшився з 12 до 11 пляшок, а прибуток зріс з 2-х гривень до 2,30 грн. Отже, висновок податківців суперечить як логіці, так і законам економіки.
Про збільшення асортименту готової продукції свідчать щоденні звіти заводу до Уманської ОДПІ, а саме представникам акцизного складу на заводі, та наданих первинних документів під час перевірки ( звіти комісіонера).
За перевіряємий період були розроблені, випущені та реалізовані напій медовий з жовтня 2009 р., напій винний плодово-ягідний з листопада 2009 р., вино ординарне солодке з листопада 2009 р., напій плодово-ягідний зброджений з лютого 2010 р., напій слабоалкогольний з червня 2010 р., вермут був розроблений та випущений в грудні 2010 р.( залишився на складі). В лабораторії велась робота в розробці нових видів.
Так як маркетингові дослідження не є господарською діяльності підприємства, а є лише господарською операцією, яка відноситься до витрат підприємства, то вони не можуть приносити економічну вигоду згідно податкового кодексу України ст..14.1.27 «витрати-сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод ….», то витрати ніколи не дають економічну вигоду, яка буде лише тоді коли буде випущена та реалізована продукція і сума виручки буде зменшена на суму витрат і результат буде позитивним. Хоча Податковий Кодекс в перевіряємому періоді не діяв, але економічна суть витрат в ньому висвітлена максимально чітко в плані того, що витрати не можуть давати економічну вигоду, а навпаки лише зменшують її.
Наприклад, яка економічна вигода буде від ремонту покрівлі метало черепицею вартістю 100 грн. за лист ? Адже підприємство може покрити її шифером вартістю 40 грн. за лист. В обох випадках підприємство суми витрат відносить до валових та відносить суми ПДВ за податкового кредиту. Таких прикладів можливо навести безліч, а витрати на маркетингові дослідження нічим не відрізняються від вищевказаних в плані включення до валових витрат та податкового кредиту з ПДВ.
Виходячи з логіки податківців все підприємства, що отримали збитки повинні зняти всі витрати із валових и оподаткувати їх податком на прибуток та виключити з податкового кредиту суми ПДВ.
Маркетингові дослідження проводились в зв`язку з підготовкою, організацією та веденням виробництва, а не з продажем продукції. Тобто дані дослідження дали можливість заводу оптимізувати свої витрати з метою збільшення прибутку. Так, за перевіряємий період витрати на маркетингові дослідження склали у 2009 році - 1300 т. грн. , у 2010 році -500 т. грн., а прибуток відповідно 406 т. грн. та 380 т. грн. Отже, є прямий зв`язок щодо залежності отриманого прибутку від витрат на маркетингові дослідження.
З питань маркетингових досліджень займався безпосередньо він, коли він прийшов на підприємство, то до його обов`язків входило, щоб підприємство вийшло на високий рівень з продажу продукції, в зв`язку з тим, що завод був на грані розпаду, всі ринки були ними втрачені,в його питання входило відновити економіку підприємства, пошук ринку збуту нової продукції, потрібно було зробити маркетингові дослідження на предмет того, яка продукція користується попитом,в 2005-2006 роках на ринку працювали великі гравці, як «Неміров» та інші торгівельні марки, алкогольна продукція була занята, в яких був налагоджений продаж продукції,йшли великі затрати, необхідно було закупити обладнання, ту саму лінію, очистку води та інше, а це коштувала чималі кошти, для того, щоб підприємство вийшло на свій рівень,кожна торгова марка має свою тару і завод відповідно, якщо об`єми великі, то йде відповідна пляшка, тому йому необхідно було зробити ці дослідження з продажу алкогольної продукції для налагодження підготовки та організації виробництва продукції, перспектива працювати самостійно без посередників,коли вони знайшли цю фірму, яка займалася маркетинговими дослідженнями, то було обумовлено багато питань, які були вказані в договорі, договори були підписані, безпосередньо з ними займався ОСОБА_15 , було написано багато питань, які необхідно було вивчити,запланований був договір, були описані всі питання, які необхідно було вивчити, висунувши свої умови, вони мені розказали, скільки вона буде коштувати, взяв які необхідні були документи,працювали по мірі їхньої необхідності,ініціатором був даний свідок, в його обов`язки входила економіка підприємства, знаходилися компанії, директора фірми знає по прізвищу ОСОБА_16 , знає де знаходиться офіс, які надавали маркетингові послуги,про товариство він дізнався з прайс-листів про надання тих чи інших послуг,дана фірма існує, спеціальні ліцензії не потрібні, маркетингові послуги ці товариства надали, був укладений договір директорами, проект договору робив свідок,було близько 10 маркетингових досліджень, випускалося більше однієї одиниці,після маркетингу, підприємство розглядало нову продукцію, були напої в асортименті, напої плодово-ягідні, солодкі та інші, з липня 2009 року по жовтень 2010 р.,була продукція, яка ще проходила сертифікацію, були види продукції, які знаходилися в лабораторії розробки та в подальшому мали реалізуватися,звіт про результати маркетингових досліджень знаходиться на підприємстві,всі маркетингові дослідження висловлювалися в звітах, за кожен період,кожен рік в них була планова перевірка,укладалися договори з 2006 по 2010 роки про надання маркетингових послуг, договори могли діяти по 2 роки,з фірмою ВПС «Інвест» був укладений договір в лютому 2009 року,перевірки в них раніше були, та до останнього акту було 4 перевірки, і були зауваження, але не по цим питанням,порушень цих питань не було виявлено, в їхній діяльності порушень не було, зауважень не було, договори були ідентичні, акти виконаних робіт були ідентичні, економічний зміст та питання були такі самі,звіт надавався за серпень 2008 року,підприємство працювало з прибутками.
В судовому засіданні спеціаліст ОСОБА_17 , показав, що працює в головному управлінні Міністерства доходів в Черкаській області головний державний ревізор експерт. На запитання головуючого спеціаліст ОСОБА_17 показав, що з підсудними по справі не перебуває в ніяких відносинах, був на перевірці, тому знає директора та головного бухгалтера, була позапланова перевірка в травні 2011 року з питань дотримання чинного законодавства, була позапланова ревізія, надійшла постанова слідчого УСБУ про проведення позапланової ревізії, була сформована комісія і його відкомандирували,всі порушення були відображені в акті, а саме не дотримання сплату комісії за здійснення торгівлі алкогольними напоями, занижено податок на додану вартість в сумі 4712269 грн.,було складено акт, всі підписалися,надходили заперечення, на що давалися відповіді, і по цих запереченнях було відмовлено та відхилено заперечення, акт був складений відповідно до вищевикладеного та зроблені відповідні висновки. На запитання захисника спеціаліст показав,що по суті скільки було договорів не пам`ятає, було порушено п.п.3.3.1. п.п.3.1 ст.3, п.4.7. ст.4, п.п.7.3.1, п.7.3, п.п.7.4.1, п.п.7.4.4., п.7.4, п.п.7.5.1, п.7.5 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»,було складено акт, він виклав в акті та протоколі допиту свою думку,загальна сума становить певну суму, комісію не отримали, щоб уникнути сплати до державного бюджету, діяльність підприємства була закінчена, на той момент підприємство перебувало в такому стані.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_18 показав, що працював він на Уманському ЛГЗ водієм. У протоколі його допиту підписи його, запис зроблена ним, оголошене відповідає дійсності, під час дачі ним пояснень слідчому ніхто ніякого тиску на нього не вчиняв. Працюючи водієм він перевозив випущений товар з Уманського ЛГЗ на вантажному автомобілі ЗІЛ-130 на ТОВ «Петрус-Агро» на склади Вінницької траси. На ТОВ «Петріс-Алко» він перевозив горілчану продукцію. Продукція була упакована, але йому відомо, що то саме за продукція, горілочка «Графська» та «Горілочка». Вивозив він також винну продукцію. Вся продукція була з акцизними марками. Він особисто ніяких документів при перевезенні продукції не підписував. Йому було оголошено протокол його допиту, після чого він його підписав.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_19 показала,що на Уманському ЛГЗ вона працювала з 22 вересня 2008 р. по 2010 р. на посаді машиніста розливно-пакувальних машин. В її посадові обов`язки входило слідкування за роботою машини щоб не було бракованої продукції. В протоколі її допиту підписи її, запис зроблена нею, протокол виготовлявся в її присутності, нічого доповнити не може.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_20 показав, що працював він на Уманському ЛГЗ приймальник-здавальник спирту, з 2012 року працює інкасатором в Ощадбанку. У протоколі його допиту підписи його, запис зроблена ним, оголошене відповідає дійсності, під час його допиту ніякого тиску з сторони правоохоронних органів на нього не здійснювалось, йому задавались запитання слідчим, а він на них відповідав. Ніяких договорів, які підписувались директором він не бачив і не міг знати які ним підписуються договори з ТОВ «ВСР-Інвест» про надання маркетингових послуг і чи підписувались вони взагалі,спирт приймався ним тільки при комісії згідно відповідних документів, він не міг знати яка кількість випущена готової продукції, спирт ним відпускався з цільовим призначенням, видавався спирт саме той який необхідний був для виготовлення продукції, слідчим його було запитано яка кількість випущена усієї продукції і він назвав приблизно цифру,він не міг назвати кількість скільки виготовлено саме БАДів,не займається обліком виготовленої продукції, 300 тис.пляшок це його припущення, таку цифру назвав сам слідчий. Кожного місяця проводилась перевірка та інвентаризація спирту, ніколи ніяких зауважень не було,інвентаризація проводилась в складі комісії, де був присутній головний бухгалтер ЛГЗ, представник ОДПІ,ніяких надлишків чи нестачі спирту виявлено не було.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_21 показала, що працювала вона на Уманському ЛГЗ з 1973 року по лютий 2011 р. на різних посадах, робочою, мікробіологом, з 2008 р. по січень 2011 р. старшим хіміком виробничої лабораторії. В протоколі її допиту підписи її,запис зроблений нею, оголошене відповідає дійсності,нічого доповнити не може.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_22 показала, що працювала вона на Уманському ЛГЗ майстром тарної дільниці. У протоколі її допиту підписи її, запис зроблена нею, зазначила, що нею не називалась кількість виготовлених пляшок продукції, а саме 300 тис., вона говорила слідчому, що їй невідомо яка кількість пляшок випущена готової продукції у 2010 році, але він записав сам 300 тис. пляшок. На запитання захисника свідок показала,що не пам`ятає яка кількість була прийнята тари на виготовлення БАДів,не більше 30 тис. тари було для виготовлення БАДів, але не 300 тис. пляшок, інвентаризація проводилась один раз в місяць, ніяких зауважень та нестачі не було. Прийнято було тари до 30 тис. пляшок, точну кількість не пам`ятає.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_23 показала, що працює на даний час в «Ломбард-скарбниці» по вул. Радянська,7 м. Умань, працювала на Уманському ЛГЗ з 2006-2010 р.р. в цеху майстром-розливу продукції. У протоколі її допиту підписи її, запис зроблена нею, оголошене відповідає дійсності, під час її допиту ніякого тиску з сторони правоохоронних органів на неї не здійснювалось. Ніяких договорів на виготовлення продукції вона не бачила і хто їх укладав їй нічого невідомо, скільки було виготовлено продукції БАДів їй невідомо. Їй невідомо щоб під час інвентаризації виявлено було нестачу акцизних марок чи чогось іншого, за акцизні марки вона відповідала і ст. майстер ОСОБА_24 , не може сказати яка кількість продукції у 2010 році була випущена.
В судовому засіданні експерт ОСОБА_25 показала, що вона працює судово-економічним експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз та проводила судово-економічна експертизу у справі, спочатку за постановою слідчого коли їй було надано два томи кримінальної справи, висновок № 2/09-Б від 21 вересня 2012 року як експерт ПП «Експертна установа», а потім за постановою Уманського міськрайонного суду від 2 вересня 2014 року, як експерт Черкаського відділення Київського НДІСЕ, висновок № 1396/14-23, 157/15-23 від 15 квітня 2015 року, з наданням її шестидесяти томів кримінальної справи, тому об`єктивною і правильною є її висновок складений за постановою суду з дослідженням та аналізом всіх томів справи.
Під господарською діяльністю у Господарському Кодексі, розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Статтею 207 Господарського Кодексу України передбачає лише судовий порядок визначення недійсності господарського зобов`язання.
В матеріалах справи відсутні матеріали, що свідчать про наявність рішень суду щодо визнання недійсними: Договору № 5М/03/02 від 03.02.2009 року про надання ТОВ «ВПС-Інвест» маркетингових послуг та Договору № 4М/06/08 від 30.06.2008 року про надання ТОВ «ВРС-Інвест» маркетингових послуг, тому, незалежно від того, чи є маркетингові дослідження нематеріальним активом та чи підлягають визнанню у складі витрат звітного періоду, відповідно до норм п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», підтверджується право ДП «Уманський ЛГЗ» на податковий кредиту сумі 490 000 грн. Враховуючи відсутність оплати ДП «Уманський ЛГЗ» вартості маркетингових послуг, дата виникнення права підприємства на податковий кредит у сумі 490 000 грн., визначається по першій події - підписання Актів приймання-передачі робіт з маркетингових досліджень, а саме:
-у липні 2009 року на суму 130 000 грн., по операціях проведених з ТОВ «ВПС-Інвест»,
-у вересні 2009 року на суму 260 000 грн., по операціях проведених з ТОВ «ВПС-Інвест»,
-у січні 2010 року на суму 100 000 грн., по операціях проведених з TOB «ВСР -Інвест».
На підтвердження права ДП Уманський ЛГЗ на податковий кредит у сумі 490 000 грн. оформлено податкові накладні, у тому числі від імені ТОВ «ВПС -Інвест» на суму 390 000грн.: № 67 від 30.06.2009 року на суму 780 000 грн, у тому числі податок на додану вартість 130 000 грн.; № 112 від 30.09.2009 року на суму 1 560 000 грн., у тому числі податок на додану вартість 260 000 грн., від імені ТОВ «ВСР -Інвест» на суму 100 000грн.: № 11 від 29.01.2010 року на суму 600 000 грн., у тому числі податок на додану вартість 100 000 грн.
Дослідженням податкових накладних встановлено, що вказані податкові накладні, за формою та змістом, оформлені з дотриманням вимог пп. 7.2.1 п. 7.2 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 року № 168/97-ВР та п.18 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженої наказом ДПА України від 30.05.1997 року № 233/2037, мають наступні реквізити: порядковий номер податкової накладної; дату виписування податкової накладної; повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; податковий номер платника податку (продавця та покупця); місце розташування юридичної особи або місце податкової адреси фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; номенклатуру наданих послуг, повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах отримувача; ціну поставки без врахування податку; ставку податку та відповідну суму податку у цифровому значенні; загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.
Накладні № 67 від 30.06.2009 року та № 112 від 30.09.2009 року мають підпис від імені ОСОБА_7 та відтиск печатки ТОВ «ВПС -Інвест». Накладна № 11 від 29.01.2010 року має підпис від імені ОСОБА_7 та відтиск печатки ТОВ «ВПС -Інвест».
Актом перевірки не заперечується наявність накладних, оформлених від імені ТОВ «ВПС-Інвест» з дотриманням вимог пп.7.2.1 п.7.2 ст.7 Закону Украхни «Про податок на додану вартість». Підсумовуючи викладене, документально підтверджується право ДП Уманський ЛГЗ на податковий кредит у сумі 490000 грн., у тому числі - за рахунок здійснення операцій з ТОВ «ВПС -Інвест» у липні 2009 року на суму 130 000 грн. у вересні 2009 року на суму 260 000 грн., - за рахунок здійснення операцій з TOB «ВСР -Інвест» у січні 2010 року на суму 100 000 грн.
Дослідженням Актів виконаних робіт встановлено, що за змістом вони відповідають вимогам п. 2. ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п. 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88: мають усі передбачені законодавством реквізити, підписи від імені ОСОБА_7 - уповноваженої особи Повіреного, скріплений печаткою ТОВ «Петрус-Алко» та підпис від імені ОСОБА_4 - уповноваженої особи Довірителя, скріплений печаткою ДП Уманський ЛГЗ.
Таким чином, документально підтверджується реалізація ТОВ «Петрус- Алко» лікеро-горілчаних виробів на суму 112 162 447,92 грн. та право повіреного на винагороду по Договору доручення №2 від 11.05.2010 року у сумі 14 574 019 грн., у тому числі податок на додану вартість 2 429 003,17 грн.
Різниця між сумою податкових зобов`язань, визначених за результатами дослідження, та сумою зобов`язань, визначених у Акті перевірки, визначається у сумі 4 378 434 грн. (15 689 423грн, - 20 067 857 грн.) та пояснюється тим, що у Акті перевірки зобов`язання з податку на додану вартість визначені з загальної суми винагороди, що має отримати ДП Уманський ЛГЗ від ТОВ «Інвестиційна компанія «Петрус-Алко» та/або ТОВ «Петрус-Алко», тоді як за нормами п.4.7 ст.4 Закону України «Про податок на додану вартість», датою визначення податкові зобовязань з податку на додану вартість за договорами комісії та/або доручення, є дата отримання коштів або інших видів компенсації вартості товарів від комісіонера.
Підсумовуючи викладене, не підтверджується заниження податкового зобов`язання з податку на додану вартість ДП Уманський лікеро-горілчаний завод в сумі 4 378 433,7 гривень, визначену в акті Уманської ОДПІ Черкаської області від 11.05.2011 року №239/23/142 1 66 89, з врахуванням результатів дослідження.
В судовому засіданні спеціаліст ОСОБА_26 показала,що працює начальником податкового аудиту Уманської ОДПІ. З підсудними по справі вона не перебуваю в ніяких відносинах, була на перевірці, тому знає директора та головного бухгалтера, була позапланова перевірка в травні 2011 року з питань дотримання чинного законодавства та відповідно складено акт від 11.05.2011 року,перевірка проводилася з 25.03.2011 року по 29.04.2011 року, термін проведення перевірки продовжувався з 15.04.2011р. на 10 робочих днів на підставі наказу Уманської ОДПІ від 14.04.2011р. №196,було складено висновок, де всі результати перевірки було розписано,разом з нею були також ОСОБА_17 та ОСОБА_27 ,результати перевірки, які проводила спеціаліст ОСОБА_26 , записані в розділі 3.1 акту і висновку по прибутку,вона була відповідальною за перевірку, в кожного був свій напрямок роботи,акт від 11.05.2011р. вона перевіряла прибуток підприємства Уманського ЛГЗ,порушення всі зазначені в акті, перевірка проводилась на підставі документів, листів, були зроблені відповідні запити, все це зазначено в акті абсолютно, в акті також є додатки, заперечення,в інших перевірках вона участі не приймала на цьому підприємстві.
Згідно протоколу допиту свідка ОСОБА_7 від 15 лютого 2012 року, оголошеного в судовому засіданні, останній показав, що працює він директором ВПС «Інвест», ВСР «Інвест», ТОВ «Інвестиційна компанія «Петрус-Алко», ТОВ «Петрус-Алко» з часу заснування даних товариств. Хто в товаристві являється головним бухгалтером йому не відомо, так як він фінансово-господарською діяльністю в товариствах не займався. Його функція полягала в тому, щоб підписувати договора з різними підприємствами в тому числі з ДП «Уманський ЛГЗ». Зміст договорів йому не відома, він не був присутнім під час їх обговорення, договора підписував за вказівкою ОСОБА_28 , яка є засновником зазначених товариств (т.56 а.с. 2-3).
Відповідно до протоколу допиту свідка ОСОБА_29 , остання показала, що працювала вона на Уманському ЛГЗ з 1991 р. по 2011 р. бухгалтером. В її посадові обов`язки входили контроль за обліком та реалізацією продукції. Договори від імені ДП «Уманський ЛГЗ» укладав директор ОСОБА_4 . Головним бухгалтером працювала ОСОБА_5 продукція під торговою маркою «Графська» реалізовувалась ТОВ «Петрус-Алко», ТОВ «Інвестиційна компанія «Петрус-Алко». Протягом 2009-2010 років обсяг виготовленої продукції збільшився. До податкового обліку підприємства були включені податкові накладні виписані ТОВ «Інвестиційна компанія «Петрус-Алко» та ТОВ «Петрус-Алко» на адресу ДП «Уманський ЛГЗ» (т.52 а.с. 137-138).
Оцінюючи зібрані по справі докази, в їх сукупності, суд вважає, що пред`явлене обвинувачення ОСОБА_4 за ч.1 ст.204, ч.2 ст.204, ч.3 ст.212, ч.1 ст.366 КК України та ОСОБА_5 за ч.3 ст.212, ч.1 ст.366 КК України, не доказано належними та допустимими доказами.
У відповідності до ст.323 КПК України (в редакції 1960 року) вирок суду повинен бути законним та обґрунтованим.
Суд обґрунтовує вирок лише на ти доказах, які були розглянуті в судовому засіданні.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності керуючись законом.
Згідно ст.327 КПК України, обвинувальний вирок не можу ґрунтуватися на припущеннях і постановляється лише при умові, коли в ході судового розгляду винність підсудного у вчиненні злочину доведена.
Виправдувальний вирок постановляється у випадках, коли в діянні підсудного немає складу злочину.
В діях підсудних ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відсутній склад злочинів, передбачених ч.1, ч. 2 ст.204, ч.3 ст.212 та ч.1 ст.366 КК України, тому вони підлягають визнанню невинними і по суду виправданими з наступних підстав.
Інкримінуємий обвинуваченням ОСОБА_4 злочин кваліфікований за ч.1 ст.204 КК України, як збут незаконно виготовлених алкогольних напоїв та ч.2 ст.204 КК України, як незаконне виготовлення алкогольних напоїв, з використанням обладнання, що забезпечує масове виробництво таких товарів.
Прокурором на доведення вини ОСОБА_4 за ч.1 та ч.2 ст.204 КК України, у відповідності до обвинувального висновку та складу даного злочину в діях ОСОБА_4 ,, крім показів свідків, надано наступні письмові докази у справі, які на думку сторони обвинувачення доводять інкримінований злочин.
- протоколом огляду місця події від 26 серпня 2010 року, в ході проведення якого співробітниками УПМ ДПА в м. Севастополі було оглянуто складське приміщення ТОВ «Петрус-Алко», що розташоване за адресою: м. Севастополь, Камишове шоссе, 15, за результатами проведення якого виявлено та вилучено горілчану продукцію під торговою маркою «Графська», а саме настоянок «Медова» 1469 пляшок, «Сила життя» 1538 пляшок та «Пшенична» 586 пляшок (т.12 а.с. 9-10);
- протоколом огляду місця події від 28 серпня 2010 року, в ході проведення якого співробітниками УПМ ДПА в м. Севастополі було оглянуто складське приміщення ТОВ «Сатурн-Сервіс», що розташоване за адресою: м. Севастополь, вул. Токарєва, 2-Е, склад №5, за результатами проведення якого виявлено та вилучено горілчану продукцію під торговою маркою «Графська», а саме настоянок «Медова» 371 пляшка, «Сила життя» 312 пляшок та «Пшенична» 247 пляшок (т.12 а.с. 12);
- висновком експерта Севастопольської торгово-промислової палати № В-89 від 31 серпня 2010 року, відповідно до якого алкогольна продукція під торговою маркою «Графська», а саме: настоянки «Медова», «Сила життя» та «Пшенична», з надписами на контретикетках Продукти харчові для спеціального дієтичного споживання за своїм хімічним складом на 80 % складаються із спирту (т.12 а.с. 136);
- висновком спеціаліста Херсонського відділення Одеського НДІСЕ № 1475/1476 від 31 серпня 2010 року, відповідно до якого алкогольна продукція під торговою маркою «Графська», а саме: настоянки «Медова», «Сила життя» та «Пшенична», з надписами на контретикетках Продукти харчові для спеціального дієтичного споживання, відповідає вимогам ДСТУ 4256:2003 «Горілки та горілки особливі. Технічні умови» (т.12 ст.140-143);
- висновком спеціаліста № 434/1 від 19.10.2010 року центру судових і спеціальних експертиз Українського НДІСЕ, відповідно до якого пляшки алкогольної продукції під торговою маркою «Графська» вилучені відповідно до протоколу огляду від 11 жовтня 2010 року, закриті тим же самим закаточним пристроєм, що й виявлені 14 жовтня 2010 року на території ДП Уманський ЛГЗ (т.1 ст.222-227);
- листом Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів від 06 липня 2012 року, відповідно до якого ДП Уманський лікеро горілчаний завод не отримало відповідний додаток до ліцензії № 455 на виробництво алкогольних напоїв під торговою маркою «Графська», а саме: настоянок «Медова», «Сила життя» та «Пшенична» (т.56 ст.271-274);
- листом Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової служби України від 05 вересня 2012 року, відповідно до якого додатками до ліцензії ДП Уманський лікеро горілчаний завод не передбачено виробництво алкогольних напоїв під торговою маркою Графська», а саме: настоянок «Медова», «Сила життя» та «Пшенична» (т.59 ст.107-143);
- висновком експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру УМВС України в Черкаській області від 21.08.2012 року № 8/1640, відповідно до якого рідина, що знаходиться в пляшках ємністю 0,5 л. з етикетками настоянки «Графська Медова», «Графська Пшенична», «Графська Сила життя» за хімічним складом відноситься до алкогольних напоїв, а саме горілки та фізико-хімічними показниками відповідає вимогам ДСТУ 4256:2003 «Горілки і горілки особливі. Технічні умови», а також виготовлялась з використанням промислового обладнання (т.58 ст.228-235);
- висновком експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру УМВС України в Черкаській області від 25.09.2012 року № 1/789, відповідно до якого пляшки з рідиною підторговою маркою «Графська», а саме «Медова», «Сила життя» та «Пшенична», з надписами на етикетах та контретикетках «Продукти харчові для спеціального дієтичного споживання», вилучені 11.10.2010 року співробітниками СБ України в ході огляду складського приміщення за адресою: Уманський район, с. Піківець, вул. Уманська, 152-Б, що орендувало ТОВ «Петрус-Алко» (дистриб`ютор ДП Уманський ЛГЗ) та зразки відібрані на лінії по виробництву алкогольних напоїв, ДП Уманський лікеро-горілчаний завод орендувало в ПрАТ «Кременчуцький лікеро-горілчаний завод» протягом 2010 року закорковані за допомогою одного закочувального пристрою (т.59 ст.204-216).
Проаналізувавши надані прокурором докази в їх сукупності з пред`явленим обвинуваченням судом встановлене наступне.
Предметом вказаного злочину можуть бути: алкогольні напої, тютюнові вироби, інші підакцизні товари, які незаконно виготовлені.
Незаконно виготовленими товарами варто вважати товари, виготовлені особою, яка не зареєстрована як суб`єкт підприємницької діяльності або працює без отримання ліцензії, якщо відповідна діяльність підлягає ліцензуванню або з порушенням умов ліцензування. Виготовлення алкогольних напоїв, тютюнових виробів відповідно до Закону України «Про державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами» допускається тільки у випадку отримання виготовлювачем спеціального дозволу (ліцензії) на таку діяльність. Тому виготовлення алкогольних напоїв і тютюнових виробів за відсутності такого дозволу є незаконним.
Об`єктивна сторона даного складу злочину інкримінованого ОСОБА_4 полягає в збуті. Збут означає будь-які оплатні або безоплатні форми реалізації підакцизних товарів. Незаконність таких дій, як збут підакцизних товарів, визначається незаконністю їх виготовлення.
Суб`єктивна сторона складу злочину характеризується прямим умислом. Особа усвідомлює, що збуває незаконно виготовлені підакцизні товари і бажає так вчиняти. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони цього злочину є спеціальна мета збут предметів даного злочину.
Суд вважає, що дані харчові продукти для спеціального дієтичного харчування під торговою маркою « ІНФОРМАЦІЯ_3 », а саме настоянок: «Пшенична», «Сила життя», «Медова» не відносяться до алкогольних напоїв чи інших підакцизних товарів та на державному підприємстві «Уманський лікеро-горілчаний завод» виготовлялися на підставі необхідних документів, тому в діях ОСОБА_4 відсутній склад злочину, передбаченого ч.1 та ч.2 ст.204 КК України в зв`язку з відсутністю предмету злочину та відповідно прямого умислу, з наступних підстав.
У відповідності до ст.1 З.У. Закону України «Про державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами» № 481/95 ВР від 19 грудня 1995 року, алкогольні напої - це продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 0,5 відсотка об`ємних одиниць, які зазначені у товарних позиціях 2203, 2204, 2205, 2206, 2208 згідно з УКТ ЗЕД, а також з вмістом спирту етилового 8,5 відсотка об`ємних одиниць та більше, які зазначені у товарних позиціях 2103 90 30 00, 2106 90 згідно з УКТ ЗЕД.
Діяльність з виробництва харчових продуктів для спеціального дієтичного харчування під торговою маркою «Графська», а саме настоянок: «Пшенична», «Сила життя», «Медова» регулюється Законом України «Про безпечність та якість харчових продуктів» від 23 грудня 1997 року № 771/97-ВР.
У відповідності до зазначеного закону:
- дієтична добавка це вітамінні, вітамінно-мінеральні або трав`яні добавки окремо та/або в поєднанні у формі пігулок, таблеток, порошків, що приймаються перорально разом з їжею або додаються до їжі в межах фізіологічних норм, для додаткового порівняно із звичайним харчуванням вживання цих речовин; дієтичні добавки також містять або включають різні речовини або суміші речовин, у тому числі протеїн, вуглеводи, амінокислоти, їстівні масла та екстракти рослинних і тваринних матеріалів, що вважаються необхідними або корисними для харчування та загального здоров`я людини;
- харчова добавка - будь-яка речовина, яка зазвичай не вважається харчовим продуктом або його складником, але додається до харчового продукту з технологічною метою в процесі виробництва, та яка у результаті стає невід`ємною частиною продукту (термін не включає забруднюючі речовини, пестициди або речовини, додані до харчових продуктів для поліпшення їх поживних властивостей);
- харчові продукти для спеціального дієтичного споживання (використання) - харчові продукти, які спеціально перероблені або розроблені для задоволення конкретних дієтичних потреб, що існують через конкретний фізичний чи фізіологічний стан людини та/або специфічну хворобу або розлад, і які реалізуються як такі, у тому числі продукти дитячого харчування, харчування для спортсменів та осіб похилого віку. Склад таких харчових продуктів повинен значною мірою відрізнятися від складу звичайних продуктів подібного роду, якщо такі звичайні харчові продукти існують, але не можуть бути замінниками лікарських засобів;
Статтею 29 Закону встановлено вимоги до виробництва харчових продуктів для спеціального дієтичного споживання, функціональних харчових продуктів та дієтичних добавок.
1. Забороняється виробництво харчових продуктів спеціального дієтичного використання, функціональних продуктів та дієтичних добавок, які не пройшли державну санітарно-епідеміологічну експертизу та державну реєстрацію.
2. Харчові продукти, що використовуються для виробництва харчових продуктів для спеціального дієтичного споживання, функціональних харчових продуктів та дієтичних добавок, повинні відповідати обов`язковим параметрам безпечності і мінімальним специфікаціям якості, що є прийнятними для споживача з особливими дієтичними потребами відповідно до санітарних заходів та технічних регламентів.
3. Дієтичні добавки можуть додаватися до окремих харчових продуктів з урахуванням рівня включень, визначеного у відповідних санітарних заходах, а також вироблятися для безпосереднього споживання як самостійний харчовий продукт.
Порядок віднесення харчових продуктів до категорії харчових продуктів спеціального дієтичного споживання, функціональних харчових продуктів та дієтичних добавок затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 2006 року № 1023.
У відповідності до п.6 вказаного положення віднесення харчових продуктів до категорії спеціальних здійснюється МОЗ шляхом проведення державної санітарно-епідеміологічної експертизи, за результатами якої складається висновок, що затверджується головним державним санітарним лікарем України (його заступником). Позитивний висновок є підставою для державної реєстрації спеціального харчового продукту.
Звітом інституту екогігієни і токсикології ім. Л.І. Медведя від 13 липня 2010 року встановлено можливість внесення спеціального дієтичного харчування до державного реєстру харчових продуктів спеціального дієтичного проживання, функціональних харчових продуктів та дієтичних добавок (т.1 а.с. 70-74).
Щодо діяльності ДП «Уманський лікеро-горілчаний завод» пов`язаної з виготовленням харчових продуктів для спеціального дієтичного харчування під торговою маркою «Графська», а саме настоянок: «Пшенична», «Сила життя», «Медова», судом встановлене наступне.
11 травня 2010 року між ДП «Уманський ЛГЗ» та ТОВ «Петрус-Алко» було укладено договір-доручення № 2, предметом якого є організація представництва товару в Україні та за її межами, організація зберігання та складування товару (т.1 а.с. 127-130).
1 червня 2010 року ДП «Уманський ЛГЗ» укладено договори № 1 з ТОВ «Зелене яблуко ЛТД» про співпрацю з виробництва продуктів харчових для спеціального дієтичного харчування під торговою маркою «Графська», а саме настоянок: «Пшенична», «Сила життя», «Медова» та ліцензійний договір на використання технічних умов № 1 (т.1 а.с. 246-248, 250-151).
В 2010 році директором ДП «Уманський ЛГЗ» ОСОБА_4 затверджено рецептури на продукти харчові для спеціального дієтичного харчування. Настоянок «Пшенична», «Сила життя», «Медова» (т.1 а.с. 131-136).
В подальшому на виконання укладених договорів ОСОБА_4 2 серпня 2010 року видав розпорядження № 34 на виробництво продуктів харчових для спеціального дієтичного споживання під торговою маркою «Графська», а саме настоянок: «Пшенична», «Сила життя», «Медова».
Таким чином, суд вважає усі ці документи правомірними, укладеними відповідно до закону, будь-яких доказів по визнання їх недійсними чи неналежними обвинуваченням в матеріалах справи не додано, тому і дії ОСОБА_4 як директора ДП «Уманського ЛГЗ» також є правомірними і не утворюють складу злочину.
Судом були встановлені допущені порушення при випуску продуктів харчових для спеціального дієтичного споживання, настоянки «Графська «Пшенична», «Графська «Сила життя», «Графська «Медова».
Відповідно до висновку експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру УМВС України в Черкаській області від 21 серпня 2012 року № 8/1640 рідина, що знаходиться в пляшках ємністю 0,5 л. з етикетками настоянки «Графська «Пшенична», «Графська «Сила життя», «Графська «Медова» за хімічним складом відноситься до алкогольних напоїв, а саме горілки та за фізико-хімічними показниками відповідає вимогам ДСТУ 4256:2003 «Горілки і горілки особливі. Технічні умови», тобто під час виготовлення настоянок була порушена рецептура (т.58, а.с. 228-235).
Судом встановлено наступне.
ОСОБА_9 , заступник директора із виробництва ДП «Уманський ЛГЗ», (у відповідності до посадових обов`язків т.1 а.с. 155-154) дав вказівку майстрам підприємства, які не були обізнані із його протиправними намірами, здійснити розлив виготовленої водно-спиртової суміші (без концентрату жень-шеню) у пляшки, об`ємом 0,5 л, на які наклеїти етикетки з написами «Продукт харчовий для спеціального дієтичного споживання» настоянки «Графська «Пшенична», «Графська «Сила життя», «Графська «Медова». Майстри на виконання даної вказівки ОСОБА_9 здійснили розлив водно-спиртової суміші у пляшки, об`ємом 0,5 л, на які наклеїли етикетки з написами «Продукт харчовий для спеціального дієтичного споживання» настоянки «Графська «Пшенична», «Графська «Сила життя», «Графська «Медова».
25 січня 2010 року Департаментом контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів ДПА України ДП «Уманський ЛГЗ» видано ліцензію на виробництво алкогольних напоїв серії АГ №152019, реєстраційний номер 455, додатками до якої є дозволи на виробництво певних видів алкогольних напоїв. Фактично в пляшки було розлито не продукти харчові через відсутність концентрату жень-шеню, а звичайний алкогольний продукт.
ОСОБА_9 у пред`явленому йому обвинуваченні по ч.2 ст.204 КК України свою вину визнав повністю.
Відповідно до Постанови Уманського міськрайонного суду від 03.08.2011 року (справа №1-345-2011 р.) ОСОБА_9 звільнений від кримінальної відповідальності по ч.2 ст.204 КК України в зв`язку з амністією. (т. 56 а.с. 33-36).
Обвинуваченням винність підсудних ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні злочинів за ч.3 ст.212 та ч.1 ст.366 КК України обґрунтовується наступними документами, які покладені в основу обвинувачення, як прямі докази їх вини:
- актом Уманської ОДПІ від 11 травня 2011 року № 239/23/14216689 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Державного підприємства Уманський лікеро-горілчаний завод з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства» (т.19 а.с. 2-43);
- висновком від 24 травня 2011 року № 2/23,14216689 «Про розгляд заперечення на акт документальної позапланової виїзної перевірки ДП «Уманський ЛГЗ» (т.19 а.с. 170-190);
- висновком судово-економічної експертизи № 111-Б від 15 лютого 2012 року (т.26 а.с. 67-79);
- висновком судово-економічної експертизи № 2/09-Б від 21 вересня 2012 року (т.59 а.с. 189-194).
Також, на підтвердження винності підсудних ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинуваченням надано наступні непрямі докази:
- актом ДПІ у святошинському районі м. Києва ДПС № 1161/22-70/35122027 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «ВСР-Інвест, щодо підтвердження господарських відносин із платником податків ДП Уманський ЛГЗ» (т.56 а.с. 182-184);
- актом ДПІ у Святошинському районі м. Київ ДПС № 1167/22-70/35122027 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «ВПС-Інвест, щодо підтвердження господарських відносин із платником податків ДП Уманський ЛГЗ» (т.56 а.с. 185-187);
- довідкою ДПІ у Святошинському районі м Києва ДПС № 1577/22-70/36942172 «Про результати проведення зустрічної звірки ТОВ «Петрус Алко» щодо документального підтвердження господарських відносин із платником податків ДП «Уманський ЛГЗ» (т.56 а.с. 194-269);
- листом ДПІ у Святошинському районі м. Києва від 25 липня 2012 року № 2159/9117-531 (т.59 а.с. 49);
- матеріалами виїмки в Уманській ОДПІ реєстраційної та звітної частини справи платника ДП «Уманський ЛГЗ» за період з 1 липня 2009 року по 31 грудня 2010 року (т.43 а.с. 1-275; т.44 а.с. 1-160; т.45 а.с. 1-168).
Суд вважає зазначені документи недопустимими та неналежними доказами у справі, оскільки повінстю спростовуються висновком експерта за результатами проведення додаткової судово-економічної експертизи від 15 квітня 2015 року № 1396/14-23, 157/15-23 призначеної постановою Уманського міськрайонного суду від 2 вересня 2014 року (т.60 а.с. 164-167).
Зазначеною експертизою дані наступні висновки, які фактично доводять відсутність в діях ОСОБА_4 та ОСОБА_5 складу злочинів, передбачених ч.3 ст.212 та ч.1 ст.366 КК України.
Підтверджуються висновки Акту контрольно-ревізійного відділу у місті Умані та Уманському районі за № 02-19/20 від 08.04.2011 року, щодо визначення акцизного збору, що підлягає сплаті до державного бюджету ЦП Уманський лікеро-горілчаний завод при використанні спирту для випуску продуктів харчових для спеціального дієтичного споживання, а саме настоянок «Медова», «Сила життя», «Пшенична» у сумі 201 280 грн. та сплата його до до державного бюджету ДП «Уманський лікеро- горілчаний завод» при використанні спирту для випуску продуктів харчових для спеціального дієтичного споживання, а саме настоянок «Медова», «Сила життя», «Пшенична».
З врахуванням актів виконаних робіт,
- підтверджується документально дебіторська заборгованість ТОВ «Інвестиційна компанія «Петрус-Алко» перед ДП Уманський лікеро- горілчаний завод станом на 01.01.2011 року в сумі 278 198 058 грн., згідно договору комісії №3 від 31.05.2007 року та договору доручення №2 від 01.01.2010 року.
- підтверджується документально дебіторська заборгованість ТОВ «Петрус- Алко» перед ДП Уманський лікеро-горілчаний завод станом на 01.01.2011 року в сумі 71 620 651, 13 грн.
З врахуванням актів виконаних робіт,
- підтверджується документально кредиторська заборгованість ДП Уманський лікеро-горілчаний завод перед ТОВ «Інвестиційна компанія «Петрус-Алко» станом на 01.01.2011 року в сумі 112 508 577,84 грн. гривень, згідно договору доручення №2 від 01.01.2010 року.
- кредиторська заборгованість ДП Уманський лікеро-горілчаний завод перед ТОВ «Петрус - Алко» станом на 01.01.2011 року в сумі 14 574 019 гривень.
Не підтверджується заниження податкового зобов`язання з податку на додану вартість ДП Уманський лікеро-горілчаний завод в сумі 4 378 433,7 гривень, визначену в акті Уманської ОДПІ Черкаської області від 11.05.2011 року №239/23/14216689, з врахуванням результатів дослідження по третьому та четвертому питаннях.
Судом встановлено наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
ДП Уманський ЛГЗ взято на податковий облік в органах державної податкової служби - Уманської об`єднаної державної податкової інспекції (надалі Уманська ОДПІ), 25.09.1992 року.
ДП Уманський ЛГЗ здійснює виробництво алкогольної продукції на підставі Ліцензії на виробництво алкогольних напоїв № 455, виданої Департаментом контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА України, терміном з 25 січня 2010 року по 25 січня 2015 року та додатків до неї.
Відповідно до висновків Акту контрольно-ревізійного відділу у місті Умані та Уманському районі за № 02-19/20 від 08.04.2011 року щодо визначення акцизного збору, що підлягає сплаті до державного бюджету ДП Уманський лікеро-горілчаний завод при використанні спирту для випуску продуктів харчових для спеціального дієтичного споживання, а саме настоянок «Медова», «Сила життя», «Пшенична», за період з 01.01.2010 року по 31.12.2010 року для виробництва продуктів харчових для спеціального дієтичного харчування ДП Уманський лікеро-горілчаний завод отримано спирт від ДП «Іваньківського спиртзавод» в кількості 592,0 дал, згідно наряду №1396 від 05.08.2010 року (наряд на 6000,0 дал на 3-й квартал), а даними Акту ревізії, спирт у кількості 592,0 дал, призначений для виробництва не підакцизної продукції, тому акцизний збір у сумі 201 280 грн. сплачений підприємством у ціні придбання спирту етилового виробнику - ДП «Іваньківський спиртзавод». (т.21, а.с. 9-13)
Акцизний збір - це непрямий податок на окремі товари (продукцію), визначені законом як підакцизні, який включається до ціни цих товарів (продукції).
Оподаткування підакцизних товарів акцизним збором здійснюється на підставі Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року № 18-92 «Про акцизний збір» та Закону України від 15 вересня 1995 року № 329/95-ВР «Про акцизний збір на алкогольні напої та тютюнові вироби», якими визначено основні положення оподаткуванням акцизним збором, а також Законом України «Про ставки акцизного збору на спирт етиловий та алкогольні напої» від 07.05.1996 № 178/96-ВР.
Згідно ст. 2 Закону України «Про акцизний збір на алкогольні напої та тютюнові вироби» 15.09.1995 № 329/95-ВР, платниками акцизного збору на алкогольні напої та тютюнові вироби є:
суб`єкти підприємницької діяльності - українські виробники алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а також замовники, за дорученням яких виготовляється ця продукція на давальницьких умовах.
Відповідно до статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про акцизний збір» № 18-92 від 26.12.1992 року об`єктами оподаткування акцизним збором є:
-обороти з реалізації вироблених в Україні підакцизних товарів (продукції) шляхом їх продажу, обміну, безплатної передачі або з частковою оплатою, також обсяги відвантаження підакцизних товарів при виготовленні на давальницьких умовах;
-обороти з реалізації (передачі) товарів (продукції) для власно споживання, промислової переробки (крім оборотів з реалізації (передачі) для виробництва підакцизних товарів, за виключенням нафтопродуктів), також для своїх працівників;
-вартість товарів (продукції), які імпортуються (ввозяться, пересилаються) на митну територію України, у тому числі в межах бартерних (товарообмінних) операцій або без оплати чи з частковою оплатою їх вартості.
Відповідно до постанови Верховної ради України від 12.09.1996 року № 365/96-ВР «Про перелік товарів (продукції), на які встановлюється акцизний збір», перелік підакцизних товарів визначається і обмежується переліком товарів (продукції), на які встановлюються ставки акцизного збору законами України.
Законом України від 07.05.1996 року № 178/96-ВР «Про ставки акцизного збору на спирт етиловий та алкогольні напої» встановлено ставки акцизного збору у твердих сумах з одиниці реалізованої продукції на алкогольні напої та спирт етиловий.
Основні види алкогольних напоїв та спирту, що оподатковуються акцизним збором це:
- вина виноградні натуральні, вина натуральні з доданням спирту та міцні (кріплені), виноматеріали виноградні, вина ігристі та вина газовані;
- вермути та інші вина виноградні натуральні з доданням рослинних або ароматизувальних екстрактів;
- інші зброджені напої (наприклад, сидр, перрі (грушевий напій), напій медовий); суміші із зброджених напоїв та суміші зброджених напоїв з безалкогольними напоями, в іншому місці не зазначені (з доданням спирту);
- сидр, шеррі (без додання спирту);
- спирт етиловий, неденатурований, з концентрацією спирту 80 об. % або більше; спирт етиловий та інші спиртові дистиляти та спиртні напої, одержані шляхом перегонки, денатуровані, будь-якої концентрації;
- спирт етиловий, неденатурований, з концентрацією спирту менш як 80 об. %; спиртові дистиляти та спиртні напої, одержані шляхом перегонки, лікери та інші напої, що містять спирт.
Нормами ст. 1 Закону України «Про ставки акцизного збору на спирт етиловий та алкогольні напої» № 178/96-ВР від 07.05.1996 року, передбачена ставка акцизного збору на алкогольні напої, вироблені з використанням спирту етилового, становить з 01.09.2010 року 39 грн. 40 коп. за 1 л. 100 - відсоткового спирту.
Тобто, виробники харчових продуктів до бюджету акцизний збір не сплачують, а сплачують його в ціні придбання спирту етилового виробнику - спиртовому заводу, відповідно до ставки, встановленої ст.1 Закону України «Про ставки акцизного збору на спирт етиловий та алкогольні напої» № 178/96-ВР від 07.05.1996 року.
Матеріали справи містять Договір № 1 від 01.07.2010 року про співпрацю відносно виробництва продуктів для спеціального дієтичного харчування, що значиться укладеним між ДП Уманський лікеро-горілчаний завод (Виробник) та ТОВ «Зелене яблуко ЛТД» (Замовник). (т.1 а.с. 246-248).
Спирт для виробництва продуктів харчових для спеціального дієтичного споживання, ДП Уманський лікеро горілчаний завод отримував у постачальника ДП «Іваньківський спиртзавод» на підставі наряду Департаменту САТ ДПА України від 05.08.2010 року № 1396 на отримання спирту етилового з харчової сировини, а саме:
- 05.08.2010 року згідно товарно - транспортної накладної № 073807 в кількості 100 дал спирту,
- 17.08.2010 року згідно товарно - транспортної накладної № 073814 в кількості 92 дал спирту,
- 21.08.2010 року згідно товарно - транспортної накладної № 073817 в кількості 200 дал спирту,
- 25.08.2010 року згідно товарно - транспортної накладної № 073819 в кількості 100 дал спирту,
- 27.08.2010 року згідно товарно - транспортної накладної № 073807 в кількості 100 дал спирту.
За результатами ревізії, викладеними у Акті ревізії від 08.04.2011 року № 02- 19/20 підтверджено, що у складі вартості спирту, сума акцизного збору визначена відповідно до Закону України «Про ставки акцизного збору на спирт етиловий та алкогольні напої від 7 травня 1996 року № 179/96-ВР, за ставкою 34 грн. за 1 л стовідсоткового спирту.
Відповідно до Звіту від 19.05.2010 року Інституту екології і токсикології «Про проведення робіт щодо можливості віднесення об`єкта експертизи «Настоянки ТМ «Графська»-«Пшенична», «Сила життя», «Медова» до категорії харчових продуктів спеціального дієтичного споживання», вказана продукція може бути віднесена до Державного реєстру харчових продуктів спеціального дієтичного споживання, функціональних харчових продуктів та дієтичних добавок.
Підсумовуючи викладене, суд вважає, що ДП «Уманський лікеро-горілчаний завод» при отриманні спирту для виробництва продуктів для спеціального дієтичного харчування: «Настоянки ТМ «Графська» «Пшенична», «Сила життя», «Медова», акцизний збір до бюджету не сплачує, а сплачує його в ціні придбання спирту етилового виробнику спирту - ДП «Іваньківський спиртзавод».
Дослідженням руху коштів по рахунку № НОМЕР_1 відкритому| підприємством у ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна», рахунку № НОМЕР_2 , відкритому підприємством у ЧФ АТ «Брокбізнесбанк», ДП Уманський лікеро-горілчаний завод перераховано ДП «Іваньківський спиртзавод» акцизного збору у сумі 201280 грн., з отриманого ДП «Уманський лікеро горілчаний завод» спирту у кількості 592,0 дал, для виробництва продуктів харчових для спеціального дієтичного харчування торгової марки «Графська», настоянок «Медова», «Сила життя», «Пшенична», згідно наряду № 1396 від 05.08.2010 року, у тому числі:
Як вбачається з Акту контрольно-ревізійного відділу у місті Умані та Уманському районі за № 02-19/20 від 08.04.2011 року, ревізією підтверджено повноту нарахування ДП «Іваньківський спиртзавод» акцизного збору у сумі 201 280 грн., з отриманого ДП «Уманський лікеро горілчаний завод» спирту у кількості 592.0 дал, для виробництва продуктів харчових для спеціального дієтичного харчування торнової марки «Графська», настоянок «Медова», «Сила життя», «Пшенична», згідно наряду № 1396 від 05.08.2010 року.
За таких обставин підтверджуються висновки Акту контрольно-ревізійного відділу у місті Умані та Уманському районі за №02-19/20 від 08.04.2011 року щодо визначення акцизного збору, що підлягає сплаті до державного бюджету ДП Уманський лікеро-горілчаний завод при використанні спирту для випуску продуктів харчових для спеціально го дієтичного споживання, а саме настоянок «Медова», «Сила життя», «Пшенична» у сумі 201 280 грн. та сплата його до до державного бюджету ДП Уманський лікеро-горілчаний завод при використанні спирту для випуску продуктів харчових для спеціального дієтичного споживання, а саме настоянок «Медова», «Сила життя», «Пшенична».
У відповідності до статті 1 Закону України «Про ставки акцизного збору на спирт етиловий та алкогольні напої» № 178/96-ВР від 07.05.1996 року та Закону України від 20 травня 2010 року № 2275-VІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», до 01.09.2010 року діють наступні ставки акцизного збору:
-на спирт етиловий, неденатурований, з концентрацією спирту 80% об. або більше; спирт етиловий та інші спиртні дистиляти і спиртні напої, одержані шляхом перегонки, денатуровані, будь-якої концентрації 36 грн. 35 коп. за 1 л 100-процентного спирту (34 грн. за 1 літр 100-процентного спирту);
-на спирт етиловий, неденатурований, з концентрацією спирту менше 80% об.; спиртні дистиляти і спиртні напої, одержані шляхом перегонки, лікери та інші напої, що містять спирт 36 грн. 35 коп. за 1 л 100-процентного спирту (34 грн. за 1 літр 100-процентного спирту).
Податкове зобов`язання з акцизного збору у серпні 2010 року, визначається відповідно до Положення про порядок нарахування, терміни сплати і подання розрахунку акцизного збору, затверджене наказом ДПА України від 19 березня 2001 року № 111.
за липень 2009 року в сумі 90 212 грн.,
за вересень 2009 року в сумі 672 289 грн.,
за жовтень 2009 року в сумі 228 211 грн.,
за листопад 2009 року в сумі 77 600 грн.,
за грудень 2009 року в сумі 61 194 грн.,
за січень 2010 року в сумі 124 300 грн.,
за лютий 2010 року в сумі 395 663 грн.,
за березень 2010 року в сумі 65 257 грн.,
за квітень 2010 року в сумі 150 045 грн.,
за травень 2010 року в сумі 23 грн.,
за червень 2010 року в сумі 219 734 грн.,
за липень 2010 року в сумі 332 645 грн.,
за серпень 2010 року в сумі 424 311 грн.,
за вересень 2010 року в сумі 363 141 грн.,
за жовтень 2010 року в сумі 742 133 грн.,
за листопад 2010 року в сумі 286 736грн.
У Акті перевірки, заниження підприємством податкових зобов`язань з податку на додану вартість за період з 01.07.2009 року по 31.12.2010 року обґрунтовано зокрема,
- завищенням, податкового кредиту на суму 490 000 грн., у тому числі за рахунок здійснення операцій
Щодо операцій з ТОВ «ВПС -Іпвест» та з TOB «ВСР -Інвест», судом встановлено наступне.
Відповідно п.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року № 996-XІV (надалі Закон № 996), підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.
Згідно п. 2. ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п. 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за номером № 168/704 (далі - Положення № 88) первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
За нормами ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року № 996-XIV, податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.
Матеріали справи містять податкові декларації з податку на додану вартість за період з 01.07.2009 року по 31.12.2010 року, подані ДП Уманський лікеро-горілчаний завод до Уманської ОДПІ.
Згідно п. 4.2 Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість, затвердженого наказом ДПА України від 30.05.1997 року № 166 (із змінами та доповненнями), з березня 2008 року, одночасно з декларацією повинні подаватися всі необхідні додатки до декларації, подання яких передбачено цим Порядком, а також:
- розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (додаток 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та додаток 2 до податкової декларації з податку на додану вартість (скороченої)). У разі подання уточнюючих розрахунків, в яких проводиться коригування податкових зобов`язань та/або податкового кредиту, такі ж розшифровки подаються на суму уточнення.
Відповідно до додатків № 5 «Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту» до декларацій з податку на додану вартість ДП «Уманський лікеро-горілчаний завод» за період з 01.07.2009 року по 31.12.2010 року, підприємством самостійно задекларовано податковий кредит, що сформований за рахунок проведення операцій
Відповідно до п.п. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 року № 168/97-ВР, датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій:
-або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;
-або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).
Вимогами п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» № 168/97 від 03.04.97 року (зі змінами і доповненнями) встановлено, що податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 6.1 ст. 6 та ст. 8 даного Закону, протягом звітного періоду у зв`язку з:
-придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;
-придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.
Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20% від звичайної ціни на такі товари (послуги) та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.6.1 ст.6 та ст.8 цього закону, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності платника податку.
Разом з тим, відповідно до п.п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України від 03.04.1997 року № 168/97-ВР «Про податок на додану вартість», не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв`язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними та митними деклараціями.
Відповідно до пп. 7.2.1 п. 7.2 ст. 7 Закону України Про податок на додану вартість від 03.04.1997 року № 168/97-ВР, платник податку зобов`язаний надати покупцю податкову накладну, що має містити зазначені окремими рядками у тому числі наступні реквізити:
а) порядковий номер податкової накладної;
б) дату виписування податкової накладної;
в) повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість;
г) податковий номер платника податку (продавця та покупця);
д) місце розташування юридичної особи або місце податкової адреси фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість;
е) опис (номенклатуру) товарів (робіт, послуг) та їх кількість (обсяг,об`єм);
є) повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах отримувача;
ж) ціну поставки без врахування податку;
з) ставку податку та відповідну суму податку у цифровому значенні;
и) загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.
Відповідно до п.18 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженої наказом ДПА України від 30.05.1997 року № 233/2037, податкова накладна повинна мати підпис уповноваженої особи.
Таким чином, податкова накладна вважається первинним документом для здійснення бухгалтерського та податкового обліку у разі, якщо:
- операція проводиться у межах господарської діяльності платника податку (п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону);
- встановлено дату виникнення права платника податку на податковий кредит (до п.п. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону);
- податкова накладна оформлена відповідно до вимог пп. 7.2.1 п. 7.2 ст. 7 Закону та п. 18 Порядку заповнення податкової накладної.
Між ДП Уманський ЛГЗ та ТОВ «ВПС -Інвест» (ідентифікаційний код 35122035, м. Київ) значиться укладеним Договір № 5М/03/02 від 03.02.2009 року про надання ТОВ «ВПС -Інвест» маркетингових послуг. Згідно ст. 1, ст.2 договору, ТОВ «ВПС-Інвест» приймає на себе зобов`язання надати ДП Уманський ЛГЗ послуги з проведення маркетингових досліджень за напрямками, що цікавлять ДП Уманський ЛГЗ, який, в свою чергу, зобов`язаний прийняти послуги та оплатити їх.
Об`єктом маркетингових досліджень, що виконуються за договором, є вивчення ринку виробництва та продажу алкогольної продукції. (т. 19, а.с. 60-61)
На підтвердження виконання умов Договору № 5М/03/02 від 03.02.2009 року від імені ТОВ «ВПС-Інвест» оформлено:
-Акт від 30.09.2009 року приймання-передачі виконаних робіт за договором № 5М/03/02 від 03.02.2009 року «Про надання ТОВ «ВПС -Інвест» маркетингових послуг за серпень місяць 2009 року», згідно якого вартість виконаних маркетингових послуг складає 780 000грн., в тому числі податок на додану вартість 130 000 грн.
-Акт від 30.09.2009 року приймання-передачі виконаних робіт за договором № 5М/03/02 від 03.02.2009 року «Про надання ТОВ «ВПС -Інвест» маркетингових послуг за вересень місяць 2009 року», згідно якого вартість виконаних маркетингових послуг складає 780 000грн., в тому числі податок на додану вартість 130 000грн. (т.19, а.с. 62,63)
Матеріалами, що надані на дослідження, не підтверджується оплата ДП Уманський ЛГЗ вартості маркетингових послуг сумі 1 560 000 грн.
Дослідженням Актів приймання-передачі виконаних робіт встановлено, що за змістом вони відповідають вимогам п. 2. ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п. 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88: мають назву документа (Акт приймання-передачі), зазначено замовника та виконавця послуг, дату складання документа, зміст та обсяги господарської операції, одиницю виміру господарської операції та вартість наданих послуг.
Акти приймання-передачі містять підписи осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення: зі сторони ТОВ «ВПС- Інвест» підпис від імені ОСОБА_7 , зі сторони замовника - ДП «Уманський ЛГЗ» підпис від імені ОСОБА_4 .
На стор. 22 Акту перевірки зазначено про наявність, наданих ТОВ «ВПС- Інвест» підприємству «Уманський ЛГЗ» документів по маркетингових послугах з проведення маркетингових досліджень та надання спеціалізованої інформації за напрямками, що цікавлять ДП «Уманський ЛГЗ», а саме документи з маркетингового дослідження ринку алкогольної продукції на предмет: визначення діючих на потенційних конкурентів на ринку алкогольних напоїв, визначення цінового очікування покупця, загальної характеристики обігу аналогічного об`єкту маркетингових досліджень продукції конкурентів, попиту на продукцію та потенційних споживачі показники дистрибуції відомих алкогольних брендів у великих містах України та по регіонах, частота, місце покупки горілки та характеристика споживачів щодо «Ідеальної горілки», дослідження попиту на горілку на всій території України, споживачами якої є чоловіки та жінки у віці від 20 до 55 років щодо постійних та потенційних споживачів за кожною маркою горілки.
Між ДП Уманський ЛГЗ та TOB «ВСР -Інвест» (код 35122027, м. Київ) значиться укладеним договір №4М/06/08 від 30.06.2008 року про надання ТОВ «ВСР -Інвест» маркетингових послуг. Згідно договору, ТОВ «ВСР-Інвест» приймає на себе зобов`язання надати ДП Уманський ЛГЗ послуги з проведення маркетових досліджень за напрямками, що цікавлять ДП Уманський ЛГЗ, який в свою чергу, зобов`язаний прийняти послуги та оплатити їх.
Об`єктом маркетових досліджень, що виконуються за договором, є вивчення ринку виробництва та продажу алкогольної продукції.
На підтвердження виконання умов Договору №5М/06/08, від імені ТОВ «ВСР -Інвест» оформлено Акт від 20.01.2010 року приймання-передачі виконаних робіт від 03.02.2009 року, про надання ТОВ «ВСР -Інвест» маркетингових послуг, згідно якого вартість виконаних маркетингових послуг складає 600 000грн., в тому числі податок на додану вартість 100 000грн. (т.19, а.с .64).
Матеріалами, що надані на дослідження, не підтверджується оплата ДП Уманський ЛГЗ вартості маркетингових послуг у сумі 600 000 грн.
Дослідженням Актів приймання-передачі виконаних робіт встановлено, що за змістом вони відповідають вимогам п. 2. ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п. 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88: мають назву документа (Акт приймання-передачі), зазначено замовника та виконавця послуг, дату складання документа, зміст та обсяги господарської операції, одиницю виміру господарської операції та вартість наданих послуг. Акти приймання-передачі містять підписи осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення: зі сторони ТОВ «ВСР - Інвест» підпис від імені ОСОБА_7 , зі сторони замовника - ДП Уманський ЛГЗ підпис від імені ОСОБА_4 .
На стор. 23 Акту перевірки зазначено про наявність, наданих ТОВ «ВСР- Інвест» підприємству ДП Уманський ЛГЗ документів по маркетингових послугах, з проведення маркетингових досліджень та надання спеціалізованої інформації за напрямками, що цікавлять ДП Уманський ЛГЗ, а саме документів з маркетингового дослідження ринку алкогольної продукції на предмет: визначення діючих на потенційних конкурентів на ринку алкогольних напоїв, визначення цінового очікування покупця, загальної характеристики обігу аналогічного об`єкту маркетингових досліджень продукції конкурентів, попиту на продукцію та потенційних споживачів, показники дистрибуції відомих алкогольних брендів у великих містах України та по регіонах, частота, місце покупки горілки та характеристика споживачів щодо «Ідеальної горілки», дослідження попиту на горілку на всій території України, споживачами якої є чоловіки та жінки у віці від 20 до 55 років щодо постійних та потенційних споживачів за кожною маркою горілки. (т.19, а.с. 13)
Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 8 «Нематеріальні активи», затверджено наказом Міністерства фінансів України від 18.10.1999 року № 242, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02.11.1999 року за № 750/4043 (надалі П(С)БО 8), визначає методологічні засади формування у бухгалтерському обліку інформації про нематеріальні активи і незавершені капітальні інвестиції в нематеріальні активи (далі - нематеріальні активи) та розкриття інформації про них у фінансовій звітності.
Відповідно до п.1 Загальних положень П(С)БО 8,
дослідження - заплановані підприємствами/установами дослідження, які проводяться ними вперше з метою отримання і розуміння нових наукових та технічних знань.
нематеріальний актив - немонетарний актив, який не має матеріальної форми та може бути ідентифікований.
Розробка - застосування підприємством/установою результатів досліджень та інших знань для планування і проектування нових або значно вдосконалених матеріалів, приладів, продуктів, процесів, систем або послуг до початку їхнього серійного виробництва чи використання.
Пунктом 7 П(С)БО 8 передбачено, що нематеріальний актив, отриманий в результаті розробки, слід відображати в балансі за умов, якщо підприємство/установа має:
-намір, технічну можливість та ресурси для доведення нематеріального активу до стану, у якому він придатний для реалізації або використання;
-можливість отримання майбутніх економічних вигод від реалізації або використання нематеріального активу;
-інформацію для достовірного визначення витрат, пов`язаних з розробкою нематеріального активу.
У податковому обліку, відповідно до п. 1.2 ст. 1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" від 28.12.1994 року № 334/94-ВР, нематеріальним активом визнаються об`єкти інтелектуальної, у тому числі промислової власності, авторські й суміжні з ними права.
У разі визнання немонетарного активу нематеріальним, його вартість відображається у Балансі підприємства у розділі «Необоротні активи».
За вимогами П(С)БО 8 не визнаються активом, а підлягають визнанню у складі витрат звітного періоду, зокрема, витрати на дослідження та на просування продукції на ринку.
Як зазначено вище, п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» № 168/97 від 03.04.1997 року передбачено, що податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку, протягом звітного періоду, як з придбанням або виготовленням товарів та послуг, так і з придбанням основних фондів, у томі числі і інших необоротних матеріальних, для оподатковуваних операцій, у межах господарської діяльності платника податку.
Відповідно до ст. 1, ст. 2 Статуту ДП Уманський ЛГЗ, підприємство входить до складу Державного концерну спиртової та лікеро-горілчаної промисловості. Напрямком діяльності підприємства є, зокрема, виробництво та реалізація дистильованих алкогольних напоїв, горілок, лікеро-горілчаних виробів, вин, харчових продуктів, а також іншої продукції, а також ефективного використання державного майна шляхом запровадження нових технологій, форм організації виробництва, задоволення потреб у алкогольних виробах, а також іншої продукції.
Як вбачається з документів маркетингового дослідження ринку алкогольної продукції, дослідження проведені ТОВ «ВПС -Інвест» та ТОВ «ВСР-Інвест», пов`язані з господарською діяльністю ДП Уманський ЛГЗ. Господарським Кодексом України від 16.01.2003 року №436-ІV, із змінами та доповненнями, який встановлює відповідно до Конституції України правові основи господарської діяльності (господарювання) та визначає основні засади господарювання в Україні і регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб`єктами господарювання, а також між цими суб`єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання, зазначено:
-підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку (стаття 42);
-підприємництво здійснюється на основі:
вільного вибору підприємцем видів підприємницької діяльності;
самостійного формування підприємцем програми діяльності, вибору постачальників і споживачів продукції, що виробляється, залучення матеріально-технічних, фінансових та інших видів ресурсів, використання яких не обмежено законом, встановлення цін на продукцію та послуги відповідно до закону;
вільного найму підприємцем працівників;
комерційного розрахунку та власного комерційного ризику;
вільного розпорядження прибутком, що залишається у підприємця після сплати податків, зборів та інших платежів, передбачених законом;
самостійного здійснення підприємцем зовнішньоекономічної діяльності, використання підприємцем належної йому частки валютної виручки на свій розсуд (стаття 44).
Під господарською діяльністю у Господарському Кодексі, розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність (п.1 ст.З).
Статтею 207 Господарського Кодексу України передбачає лише судовий порядок визначення недійсності господарського зобов`язання.
В матеріалах справи відсутні матеріали, що свідчать про наявність рішень суду щодо визнання недійсними: Договору № 5М/03/02 від 03.02.2009 року про надання ТОВ «ВПС-Інвест» маркетингових послуг та Договору № 4М/06/08 від 30.06.2008 року про надання ТОВ «ВРС-Інвест» маркетингових послуг.
Тому, незалежно від того, чи є маркетингові дослідження нематеріальним активом та /чи підлягають визнанню у складі витрат звітного періоду, відповідно до норм п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», підтверджується право ДП «Уманський ЛГЗ» на податковий кредиту сумі 490 000 грн.
Враховуючи відсутність оплати ДП «Уманський ЛГЗ» вартості маркетингових послуг, дата виникнення права підприємства на податковий кредит у сумі 490 000 грн., визначається по першій події - підписання Актів приймання-передачі робіт з маркетингових досліджень, а сааме
-у липні 2009 року на суму 130 000 грн., по операціях проведених з ТОВ «ВПС-Інвест»,
-у вересні 2009 року на суму 260 000 грн., по операціях проведених з ТОВ «ВПС-Інвест»,
-у січні 2010 року на суму 100 000 грн., по операціях проведених з TOB «ВСР -Інвест».
На підтвердження права ДП Уманський ЛГЗ на податковий кредит у сумі 490 000 грн. оформлено податкові накладні, у тому числі
від імені ТОВ «ВПС -Інвест» на суму 390 000грн.: № 67 від 30.06.2009 року на суму 780 000 грн, у тому числі податок на додану вартість 130 000 грн.; № 112 від 30.09.2009 року на суму 1 560 000 грн., у тому числі податок на додану вартість 260 000 грн.
від імені ТОВ «ВСР -Інвест» на суму 100 000грн.: № 11 від 29.01.2010 року на суму 600 000 грн., у тому числі податок на додану вартість 100 000 грн.
Дослідженням податкових накладних встановлено, що вказані податкові накладні, за формою та змістом, оформлені з дотриманням вимог пп. 7.2.1 п. 7.2 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 року № 168/97-ВР та п.18 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженої наказом ДПА України від 30.05.1997 року № 233/2037, мають наступні реквізити: порядковий номер податкової накладної; дату виписування податкової накладної; повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; податковий номер платника податку (продавця та покупця); місце розташування юридичної особи або місце податкової адреси фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; номенклатуру наданих послуг, повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах отримувача; ціну поставки без врахування податку; ставку податку та відповідну суму податку у цифровому значенні; загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.
Накладні № 67 від 30.06.2009 року та № 112 від 30.09.2009 року мають підпис від імені ОСОБА_7 та відтиск печатки ТОВ «ВПС -Інвест».
Накладна № 11 від 29.01.2010 року має підпис від імені ОСОБА_7 та відтиск печатки ТОВ «ВПС -Інвест».
Актом перевірки не заперечується наявність накладних, оформлених від імені ТОВ «ВПС-Інвест» з дотриманням вимог пп.7.2.1 п.7.2 ст.7 Закону Украхни «Про податок на додану вартість».
Підсумовуючи викладене, документально підтверджується право ДП Уманський ЛГЗ на податковий кредит у сумі 490000 грн., у тому числі
- за рахунок здійснення операцій з ТОВ «ВПС -Інвест» у липні 2009 року на суму 130 000 грн. у вересні 2009 року на суму 260 000 грн.
- за рахунок здійснення операцій з TOB «ВСР -Інвест» у січні 2010 року на суму 100 000 грн.
Щодо операцій ДП Уманський ЛГЗ з ТОВ «Інвестиційна компанія «Петрус-Алко» та з ТОВ «Петрус-Алко», судом встановлено наступне:
З матеріалів справи вбачається, що ДП Уманський ЛГЗ здійснювало реалізацію лікеро-горілчаних виробів через ТОВ «Інвестиційна компанія «Петрус-Алко» з 01.07.2009 року по 01.01.2010 року по Договору комісії №3 від 31.05.2007 року, з 01.01.2010 року по 11.05.2010 року по Договору дорученню №2 від 01.01.2010 року, а з через ТОВ «Петрус-Алко» по Договору дорученню №2 від 11.05.2010 року.
Щодо виконання умов Договору комісії №3 від 31.05.2007 року.
Відповідно до п.1.1 ст.1 Договору комісії №3 від 31.05.2007 року, укладеного ДП Уманський ЛГЗ (Комітент) з ТОВ «Інвестиційна компанія «Петрус-Алко» (Комісіонер), Комісіонер зобов`язується за дорученням Комітента, за винагороду, на протязі дії даного Договору, здійснювати від імені від свого імені правочини щодо продажу товарів та передавати все набуте в результаті здійснення правочинів Комітентові.
Відповідно до п.2.1 Договору, Комісіонер за цим Договором приймає на себе, зокрема, зобов`язання укладання від свого імені договори з покупцями на придбання останніми товарів, не пізніше 20 календарних днів з моменту одержання від покупців відповідних коштів, перерахувати їх Комітенту в повній сумі, або за виключенням комісійної винагороди, після виконання своїх безпосередніх зобов`язань за цим Договором, представити Комітенту звіт з обов`язковим зазначенням факту утримання чи неутримання комісійної винагороди і передати йому все одержане за договором комісії.
Пунктом 6.1 ст.6 Договору передбачено, що Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2009 року. (т. 19, а.с. 154-155)
На підтвердження виконання Договору комісії № 3К від 31.05.2007 року, між ТОВ «Інвестиційна компанія «Петрус-Алко» та ДП Уманський ЛГЗ складено Акти виконаних робіт, відповідно до яких Комісіонером реалізовано лікеро-горілчаних виробів на суму 37 618 744 грн. 48 коп., а винагорода повіреного складає 4 442 279 грн. 37 коп., у тому числі податок на додану вартість 740 379 грн. 90 коп., а саме:
Акт виконаних робіт від 31.07.2009 року за липень місяць 2009 року, відповідно до якого реалізовано лікеро-горілчаних виробів на суму 15 116 662 грн. 03 коп.,a винагорода повіреного складає 1 284 176,26 грн., у т.ч. ПДВ 214 029 грн. 38 коп.
Акт виконаних робіт від 31.08.2009 року за серпень місяць 2009 року, відповідно до якого реалізовано лікеро-горілчаних виробів на суму 3 400 198 грн. 13 коп., а винагорода повіреного складає 371 815 грн. 92 коп., у тому числі ПДВ 61 969 грн. 05 коп.
Акт виконаних робіт від 30.09.2009 року за вересень місяць 2009 року, відповідно до якого реалізовано лікеро-горілчаних виробів на суму 4 499 867 грн., a винагорода повіреного складає 588 177 грн. 34 коп., у тому числі ПДВ 98 029 грн. 56 коп.,
Акт виконаних робіт від 31.10.2009 року за жовтень місяць 2009 року, відповідно до якого реалізовано лікеро-горілчаних виробів на суму 7 396 561 грн. 47 коп., а винагорода повіреного складає 1 369 265 грн. 76 коп., у тому числі ПДВ 228 210 грн. 96 коп.,
Акт виконаних робіт від 30.11.2009 року за листопад місяць 2009 року, відповідно до якого реалізовано лікеро-горілчаних виробів на суму 4 838 638 грн. 03 коп., а винагорода повіреного складає 464 259 грн. 49 коп., у тому числі ПДВ 77 376 грн. 58 коп.,
Акт виконаних робіт від 31.12.2009 року за грудень місяць 2009 року, відповідно до якого реалізовано лікеро-горілчаних виробів на суму 2 376 817 грн. 82 коп., а винагорода повіреного складає 364 584 грн. 60 коп., у тому числі ПДВ 60 764 грн. 10 коп.
Підсумовуючи викладене, документально підтверджується реалізація ТОВ «Інвестиційна компанія «Петрус-Алко» лікеро-горілчаних виробів на суму 37 628 744 грн. 48 коп. та право повіреного на винагороду по Договору комісії №3К від 31.05.2007 року у сумі 4 442 279 грн. 37 коп., у тому числі податок на додану вартість 740 379 грн. 90 коп.
За даними бухгалтерського обліку ДП Уманський ЛГЗ, а саме за Дебетом рахунку 311 «Поточні розрахунки в національній валюті» та Кредитом рахунку 36 «Розрахунки з покупцями», ТОВ «Інвестиційна компанія «Петрус-Алко» перерахувало ДП Уманський ЛГЗ кошти за реалізовані лікеро-горілчані вироби у сумі 53 405 743 грн., у тому числі
у липні 2009 року перераховано 904 300 грн.
у серпні 2009 року перераховано 881 000 грн.
у вересні 2009 року перераховано 5 954 260 грн.
у жовтні 2009 року перераховано 3 714 215 грн.
у листопаді 2009 року перераховано 3 475 300 грн.
у грудні 2009 року перераховано 2 157 798 грн.
у січні 2010 року перераховано 5 029 400 грн.
у лютому 2010 року перераховано 5 407 900 грн.
у березні 2010 року перераховано 2 900 700 грн.
у квітні 2010 року перераховано 910 700 грн.
у травні 2010 року перераховано 4 591 820 грн.
у червні 2010 року перераховано 8 126 850 грн.
у липні 2010 року перераховано 7 915 850 грн.
Винагорода ТОВ «Інвестиційна компанія «Петрус-Алко» по Договору комісії №3К від 31.05.2007 року ДП Уманський ЛГЗ не перераховувалась.
Відповідно до п.1.1. ст.1 Договору доручення №2 від 01.01.2010 року укладеного ДП Уманський ЛГЗ (Довіритель) з ТОВ «Інвестиційна компанія «Петрус-Алко» (Повірений), Повірений зобов`язується за винагороду від імені і за рахунок Довірителя вчинити юридично-значимі дії, спрямовані на організацію представництва товару в Україні та за її межами, організацію зберігання та складування Товару і проведення його передпродажної підготовки, організацію документообігу, необхідного для продажу Товару, організацію продажу Товару шляхом укладання перед іншими юридичними та фізичними особами та їх захист у випадку порушення, а Довіритель зобов`язується прийняти все набуте від здійснення Повіреним своєї діяльності та виплати останньому винагороду.
Відповідно до ст.4 Договору, за виконання доручення Повірений одержує від Довірителя винагороду, яка є динамічною, розмір якої визначається Сторонами щомісячно на підстав звіту Повіреного (акту виконаних робіт), які є невід`ємною частиною цього договору.
Пунктом 6.1 ст.6 Договору передбачено, що Договір вступає в силу з моменту його підписання і діє протягом двох років, а в частині розрахунків діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором. (т. 19, а.с.152-153).
На підтвердження виконання Договору доручення № 2 від 01.01.2010 року, між ТОВ «Інвестиційна компанія «Петрус-Алко» та ДП Уманський ЛТЗ складено Акти виконаних робіт, відповідно до яких Повіреним реалізовано лікеро-горілчаних виробів на суму 38 211 697 грн. 40 коп., а винагорода Повіреного складає 7 291 511 грн. 16 коп., у тому числі податок на додану вартість 1 215 251 грн. 86 коп., а саме:
Акт виконаних робіт від 31.03.2010 року за січень місяць 2010 рок , відповідно до якого реалізовано лікеро-горілчаних виробів на суму 6 345 209 грн. 78 коп., а винагорода повіреного складає 692 042 грн. 28 коп., у тому числі ПДВ 115 340 грн. 38 коп.,
Акт виконаних робіт від 28.02.2010 року за лютий місяць 2010 року, відповідно до якого реалізовано лікеро-горілчаних виробів на суму 6 921 700 грн. 72 коп., а винагорода повіреного складає 2 369 638 грн. 12 коп., у тому числі ПДВ 394 939 грн. 69 коп.,
Акт виконаних робіт від 31.03.2010 року за березень місяць 2010 року, відповідно до якого реалізовано лікеро-горілчаних виробів на суму 11 311 687 грн. 70 коп., а винагорода повіреного складає 3 040 233 грн. 02 коп. у тому числі ПДВ 506 705 грн. 50 коп.,
Акт виконаних робіт від 30.04.2010 року за квітень місяць 2010 року, відповідно до якого реалізовано лікеро-горілчаних виробів на суму 13 633 099 грн. 20 коп., а винагорода повіреного складає 1 189 597 грн. 74 коп., у тому числі ПДВ 198 266 грн. 29 коп.
Отже, документально підтверджується реалізація ТОВ «Інвестиційна компанія «Петрус-Алко» лікеро-горілчаних виробів на суму 38 211 697 грн. 40 коп. та право повіреного на винагороду по Договору доручення №2 від 01.01.2010 року у сумі 7 291 511 грн.16 коп., у тому числі податок на додану вартість 1 215 251 грн. 86 коп.
За даними бухгалтерського обліку ДП Уманський ЛГЗ, а саме за Дебетом рахунку 311 «Поточні розрахунки в національній валюті» та Кредитом рахунку 36 «Розрахунки з покупцями», ТОВ «Інвестиційна компанія «Петрус-Алко» у травні 2010 року перераховано ДП Уманський ЛГЗ кошти за реалізовані, згідно Договору доручення №2 від 01.01.2010 року лікеро-горілчані вироби в сумі 189 000 грн.
Винагорода ТОВ «Інвестиційна компанія «Петрус-Алко» по Договору доручення №2 від 01.01.2010 року ДП Уманський ЛГЗ не перераховувалась.
За даними бухгалтерського обліку ДП Уманський ЛГЗ, а саме за даними відомості по рахунку 36 «Розрахунки з покупцями» та відомості по рахунку 37 «Розрахунки з різними дебіторами», станом на 01.01.2010 року
-дебіторська заборгованість ТОВ «Інвестиційна компанія «Петрус- Алко» перед ДП «Уманський ЛГЗ» обліковується у сумі 255 952 359,50 грн
-кредиторська заборгованість ДП «Уманський ЛГЗ» перед ТОВ «Інвестиційна компанія «Петрус-Алко» обліковується у сумі 67 998 697,52 грн.
Інструкцією про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затверджено Наказ Міністерства фінансів України від 30.11.1999 року № 291 Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 21 грудня 1999 року за № 893/4186 передбачено, що аналітичний облік розрахунків з покупцями та замовниками по рахунку 36, розрахунків за кожним дебітором по рахунку 37 та за кожним постачальником та підрядником по рахунку 63, ведеться за кожним покупцем та замовником, за кожним пред`явленим до сплати рахунком та/або в розрізі кожного документа (рахунку) на сплату.
Тоді як за даними бухгалтерського обліку ДП Уманський ЛГЗ та за даними Додатку №3 до Акту перевірки, дані бухгалтерського обліку наведено не в розрізі кожного документу (договору), чим не дотримано вимоги вказаної Інструкції.
Саме тому, за даними бухгалтерського обліку ДП Уманський ЛГЗ не видається за можливе визначити заборгованість окремо за Договором комісії №3 від 31.05.2007 року та за Договором доручення №2 від 01.01.2010 року.
При цьому, з врахуванням актів виконаних робіт,
-підтверджується документально дебіторська заборгованість ТОВ «Інвестиційна компанія «Петрус-Алко» перед ДП Уманський лікеро- горілчаний завод станом на 01.01.2011 року в сумі 278 198 058 грн. (255 952 259,50 грн. +75 840 441,88 грн.- 53 594 743 грн.), згідно договору комісії №3 від 31.05.2007 року та договору доручення №2 від 01.01.2010 року.
- підтверджується документально кредиторська заборгованість ДП Уманський лікеро-горілчаний завод перед ТОВ «Інвестиційна компанія «Петрус-Алко» станом на 01.01.2011 року в сумі 112 508 577,84 грн., згідно договору доручення №2 від 01.01.2010 року, встановлена актом Уманської ОДПІ Черкаської області від 11.05.2011 року №239/23/14216689.
Відповідно до п.1.1 ст.1 Договору доручення №2 від 01.01.2010 року, укладеного ДП «Уманський ЛГЗ» (Довіритель) з ТОВ «Петрус-Алко» (Повірений), Повірений зобов`язується за винагороду від імені і за рахунок довірителя вчинити юридично-значимі дії, спрямовані на організацію представництва товару в Україні та за її межами, організацію зберігання та складування Товару і проведення його передпродажної підготовки, організацію документообігу, необхідного для продажу Товару, організацію продажу Товару шляхом укладання перед іншими юридичними та фізичними особами та їх захист у випадку порушення, а Довіритель зобов`язується прийняти все набуте від здійснення Повіреним своєї діяльності та виплати останньому винагороду.
Відповідно до ст.4 Договору, за виконання доручення Повірений одержує від Довірителя винагороду, яка є динамічною, розмір якої визначається Сторонами щомісячно на підстав звіту Повіреного (акту виконаних робіт), і які є невід`ємною частиною цього договору.
Пунктом 6.1 ст.6 Договору передбачено, що Договір вступає в силу з моменту його підписання і діє протягом двох років, а в частині розрахунків діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором.
На підтвердження виконання Договору доручення №2 від 11.05.2010 року, між ТОВ «Петрус-Алко» та ДП Уманський ЛГЗ складено Акти виконаних робіт, відповідно до яких Повіреним реалізовано лікеро-горілчаних виробів на суму 99 028 447,92 грн., а винагорода Повіреного складає 14 536 811,79 грн., у тому числі податок на додану вартість 2 422 801,96 грн., а саме:
Акт виконаних робіт від 31.03.2010 року за травень місяць 2010 року, відповідно до якого Повіреним реалізовано лікеро-горілчаних виробів на суму 8 213 571,80 грн., а винагорода Повіреного складає 846 346,85 грн., у тому числі ПДВ 141 057,81 грн.,
Акт виконаних робіт від 30.06.2010 року за червень місяць 2010 року, відповідно до якого Повіреним реалізовано лікеро-горілчаних виробів на суму 12 845 365,34 грн., а винагорода Повіреного складає 1 947 476,34 грн., у тому числі ПДВ 324 579,39 грн.,
Акт виконаних робіт від 31.07.2010 року за липень місяць 2010 року, відповідно до якого Повіреним реалізовано лікеро-горілчаних виробів на суму 14 593 639,45 грн., а винагорода Повіреного складає 1 718 195,04 грн., у тому числі ПДВ 286 365,84 грн.,
Акт виконаних робіт від 31.08.2010 року за серпень місяць 2010 року, відповідно до якого Повіреним реалізовано лікеро-горілчаних виробів на суму 16 015 853,69 грн., а винагорода Повіреного складає 2 649 279,56 грн., у тому числі ПДВ 441 546,59 грн.,
Акт виконаних робіт від 30.09.2010 року за вересень місяць 2010 року, відповідно до якого Повіреним реалізовано лікеро-горілчаних виробів на суму 16 316 137,60, а винагорода Повіреного складає 2 178 846,82 грн., у тому числі ПДВ 363 141,14 грн.,
Акт виконаних робіт від 31.10.2010 року за жовтень місяць 2010 року, відповідно до якого Повіреним реалізовано лікеро-горілчаних виробів на суму 10 013 211,80 грн., а винагорода Повіреного складає 1 386 291,35 грн., у тому числі ПДВ 231 048,56 грн.,
Акт виконаних робіт від 30.11.2010 року за листопад місяць 2010 року, відповідно до якого Повіреним реалізовано лікеро-горілчаних виробів на суму 14 145 223,37 грн., а винагорода Повіреного складає 1 809 346,91 грн., у тому числі ПДВ 301 557,82 грн.,
Акт виконаних робіт від 31.12.2010 року за грудень місяць 2010 року, відповідно до якого повіреним реалізовано лікеро-горілчаних виробів на суму 20 019 444,87 грн., а винагорода Повіреного складає 2 001 028,92 грн., у тому числі ПДВ 333 504,82 грн..
Дослідженням Актів виконаних робіт встановлено, що за змістом вони відповідають вимогам п. 2. ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п. 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88: мають усі передбачені законодавством реквізити, підписи від імені ОСОБА_7 - уповноваженої особи Повіреного, скріплений печаткою ТОВ «Петрус-Алко» та підпис від імені ОСОБА_4 - уповноваженої особи Довірителя, скріплений печаткою ДП Уманський ЛГЗ.
Таким чином, документально підтверджується реалізація ТОВ «Петрус- Алко» лікеро-горілчаних виробів на суму 112 162 447,92 грн. та право повіреного на винагороду по Договору доручення №2 від 11.05.2010 року у сумі 14 574 019 грн., у тому числі податок на додану вартість 2 429 003,17 грн.
За даними бухгалтерського обліку та за даними первинних документів ДП Уманський ЛГЗ, а саме за Дебетом рахунку 311 «Поточні розрахунки в національній валюті» та Кредитом рахунку 36 «Розрахунки з покупцями» та за даними Звітів комісіонера,
-станом на 11.05.2010 року заборгованість ТОВ «Петрус-Алко» перед ДП Уманський ЛГЗ відсутня.
-ТОВ «Петрус-Алко» перерахувала ДП Уманський ЛГЗ кошти за реалізовані лікеро-горілчані вироби в сумі 40 541 796,79 грн., у тому числі:
у серпні 2010 року перераховано 12 578 190 грн.
у вересні 2010 року перераховано 2 874 740 грн.
у жовтні 2010 року перераховано 5 404 782грн.
у листопаді 2010 року перераховано 10 061 297,79 грн.
у грудні 2010 року перераховано 9 622 787 грн.
Станом на 01.01.2011 року Дебіторська заборгованість ТОВ «Петрус-Алко» перед ДП Уманський ЛГЗ становить 71 967 484 грн. (112 162 447,92 грн. 40 541 796,79 грн.)
ДП Уманський ЛГЗ винагорода по договору доручення №2 від 11.05.2010 року до ТОВ «Інвестиційна компанія «Петрус-Алко» не перераховувалась.
Підсумовуючи викладене, згідно договору доручення №2 від 11.05.2010 року, підтверджується документально з врахуванням актів виконаних робіт:
-дебіторська заборгованість ТОВ «Петрус Алко» перед ДП Уманський лікеро горілчаний завод станом на 01.01.2011 року в сумі 71 620 651,13 грн.;
-кредиторська заборгованість ДП Уманський лікеро горілчаний завод перед ТОВ «Петрус Алко» станом на 01.01.2011 року в сумі 14 574 019 грн.
Щодо визначення ДП Уманський ЛГЗ податкового зобов`язання з податку на додану вартість, по операціях з ТОВ «Інвестиційна компанія «Петрус-Алко» та з ТОВ «Петрус-Алко».
Згідно п. 4.7 ст.4 Закону України «Про податок на додану вартість» - у випадках коли платник податку здійснює діяльність с поставки товарів, отриманих у межах договорів комісії (консигнації), поруки, доручення, довірчого управління, інших цивільно-правових договорів, що уповноважують такого платника податку (далі-комісіонера) здійснювати поставку товарів від імені та за дорученням іншої особи (далі-комітента) без передання права власності на такі товари, базою оподаткування є продажна вартість цих товарів, визначена в порядку, встановленому цим законом.
Датою збільшення податкових зобов`язань комісіонера є дата, визначена за правилами, встановленими п.7.3 цього Закону, а датою збільшення суми податкового кредиту комісіонера є дата перерахування коштів на користь комітента або поставка останньому інших видів компенсації вартості зазначених товарів.
При цьому датою збільшення податкових зобов`язань комітента є дата отримання коштів або інших видів компенсації вартості товарів від комісіонера.
Тобто, датою збільшення ДП Уманський ЛГЗ податкових зобов`язань з податку на додану вартість, за результатами виконання договору комісії та договорів доручення, укладених з ТОВ «Інвестиційна компанія «Петрус-Алко» та з ТОВ «Петрус-Алко», є дата отримання коштів або інших видів компенсації вартості товарів від ТОВ «Інвестиційна компанія «Петрус-Алко» та/або ТОВ «Петрус-Алко».
За результатами дослідження встановлено, що у період з 01.07.2009р. по 31.12.2010 р. ДП Уманський ЛГЗ отримало від Комісіонера (ТОВ «Інвестиційна компанія «Петрус-Алко» та/або ТОВ «Петрус-Алко») за реалізовані лікеро-горілчані вироби грошові кошти у сумі 94 136 539,79 грн. у т.ч.
у період з 01.07.2009р. по 31.12.2009 р. ТОВ «Петрус-Алко» перерахувано ДП Уманський ЛГЗ кошти за реалізовані лікеро-горілчані вироби в сумі 53 575 843 грн.
у період з 01.01.2010 року по 11.05.2010 роки ТОВ «Петрус-Алко» перераховано ДП Уманський ЛГЗ кошти за реалізовані лікеро горілчані вироби в сумі 18 900,00 грн.
у період з 11.05.2010 р. по 31.12.2010 р. ТОВ «Петрус-Алко» перерахувано ДП Уманський ЛГЗ кошти за реалізовані лікеро-горілчані вироби в сумі 40 541 796,79 грн.
Відповідно до вимог п. 4.7 ст. 4 Закону України «Про податок на додану вартість», ДП Уманський ЛГЗ підлягають нарахуванню податкові зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 15 689 423грн. (94 136 539,79грн.; 120 % * 100%), з суми винагороди, що перерахована ДП Уманському ЛГЗ, за результатами виконання договору комісії та договорів доручення, укладених з ТОВ «Інвестиційна компанія «Петрус-Алко» та/або ТОВ «Петрус-Алко», у т.ч.
за липень 2009р. 150 717 грн. (904 300 грн.; 120%* 100%),
за серпень 2009р. 146 833 грн. (881 000 грн.:120%* 100%),
за вересень 2009р. 992 377 грн. (5 954 260 грн.:120%* 100%),
за жовтень 2009р. 619 036 грн. (З 714 215 грн. :120%* 100%),
за листопад 2009р. 579 217 грн. (З 475 300 грн. :120%* 100%),
за грудень 2009р. 359 633 грн. (2 157 798 грн. :120%* 100%),
за січень 2010р. 838 233 грн. (5 029 400 грн. :120%* 100%),
за лютий 2010 р. 901317 грн. (5 407 900 грн.: 120%*100%),
за березень 2010 р. 483 450 грн. (2 900 700 грн.: 120%* 100%),
за квітень 2010 р. 151 783 грн. (910 700 грн.: 120%* 100%),
за травень 2010р. 765 303 грн. (4 591 820 грн. : 120%*100%),
за червень 2010 р. 1 354 475 грн. (8 126 850 грн. :120%* 100%),
за липень 2010р. 1 319 308 грн. (7 915 850 грн. :120%* 100%),
за серпень 2010 р. 2 335 640 грн. (14 013 840 грн.:120%* 100%),
за вересень 2010р. 479 123 грн. (2 874 740 грн. :120%* 100%),
за жовтень 2010 р. 900 797 грн. (5 404 782 грн.: 120%* 100%),
за листопад 2010 р. 1 676 883 грн. (10 061 297,79 грн. :120%* 100%),
за грудень 2010 р. 1 635 298 грн. (9 811 787 грн. : 120%* 100%),
за липень 2009р. 364 746 грн.,
за серпень 2009р. 208 802 грн.,
за вересень 2009р. 1090407 грн.,
за жовтень 2009р. 847 247 грн.,
за листопад 2009р. 656 594 грн.,
за грудень 2009р. 420 397 грн.,
за січень 2010 р. 953 573 грн.,
за лютий 2010р. 296 257 грн.,
за березень 2010 р. 990 156 грн.,
за квітень 2010 р. 350 049 грн,
за травень 2010р. 906 361 грн,
за червень 2010 р. 1 679 054 грн.,
за липень 2010р. 1 605 674 грн.,
за серпень 2010 р. 2 777 187 грн.,
за вересень 2010р. 842 264 грн.,
за жовтень 2010р. 1 131 845 грн.,
за листопад 2010р. 1 978 441 грн.,
за грудень 2010р. 1 968 803 грн.
Різниця між сумою податкових зобов`язань, визначених за результатами дослідження, та сумою зобов`язань, визначених у Акті перевірки, визначається у сумі 4 378 434 грн. (15 689 423грн, - 20 067 857 грн.) та пояснюється тим, що у Акті перевірки зобов`язання з податку на додану вартість визначені з загальної суми винагороди, що має отримати ДП Уманський ЛГЗ від ТОВ «Інвестиційна компанія «Петрус-Алко» та/або ТОВ «Петрус-Алко», тоді як за нормами п.4.7 ст.4 Закону України «Про податок на додану вартість», датою визначення податкові зобовязань з податку на додану вартість за договорами комісії та/або доручення, є дата отримання коштів або інших видів компенсації вартості товарів від комісіонера.
На підставі викладеного, судом встановлено, що заниження податкового зобов`язання з податку на додану вартість ДП Уманський лікеро-горілчаний завод в сумі 4 378 433,7 гривень, визначену в акті Уманської ОДПІ Черкаської області від 11.05.2011 року №239/23/142 1 66 89, з врахуванням результатів дослідження по третьому та четвертому питаннях зазначених у висновку експертиза № 1396/14-23, 157/15-23 від 15 квітня 2015 року, не підтверджується.
Як роз`яснив Пленум ВС України в Постанові № 15 від 8 жовтня 2004 року «Про деякi питання застосування законодавства про вiдповiдальнiсть за ухилення вiд сплати податкiв, зборiв, iнших обов`язкових платежів» в п. 2. - вiдповiдальнiсть за ст.212 КК України може наставати лише за сукупностi обов`язкових умов, коли:
- не сплаченi податки, збори, iншi обов`язкові платежi входять у систему оподаткування i введенi в установленому законом порядку;
- об`єкт оподаткування передбачений вiдповiдним законом;
- платник податку, збору, iншого обов`язкового платежу визначений як такий вiдповiдним законом;
- механiзм справляння податкiв i зборiв (обов`язкових платежiв), їх ставки та пiльги щодо оподаткування визначенi законами про оподаткування.
За змiстом ст.212 КК України вiдповiдальнiсть за ухилення вiд сплати податкiв, зборiв, iнших обов`язкових платежiв, що входять у систему оподаткування, введенi в установленому законом порядку i зараховуються до бюджетiв чи державних цiльових фондів, настає лише в разі, коли це діяння вчинено умисно. Мотив для квалiфiкацiї останнього значення не має.
Зазначеною статтею передбачено кримінальну вiдповiдальнiсть не за сам факт несплати в установлений строк податкiв, зборiв, iнших обов`язкових платежiв, а за умисне ухилення вiд їх сплати.
У зв`язку з цим суд має встановити, що особа мала намір не сплачувати належнi до сплати податки, збори, iншi обов`язкові платежi в повному обсязі чи певну їх частину.
Про наявнiсть умислу на ухилення вiд сплати податкiв, зборiв, iнших обов`язкових платежiв можуть свiдчити, наприклад: вiдсутнiсть податкового облiку чи ведення його з порушенням установленого порядку; перекручування в облiковiй або звiтнiй документації; неоприбуткування готівкових коштів, одержаних за виконання робіт чи надання послуг; ведення подвійного (офiцiйного та неофiцiйного) облiку; використання банкiвських рахункiв, про якi не повiдомлено органи державної податкової служби; завищення фактичних затрат, що включаються до собiвартостi реалiзованої продукцiї, тощо.
При цьому необхідно розмежовувати ухилення вiд сплати обов`язкових платежiв i несвоєчасну їх сплату за вiдсутностi умислу на несплату. Особа, яка не мала наміру ухилитися вiд сплати зазначених платежiв, а не сплатила їх з iнших причин, може бути притягнута лише до встановленої законом вiдповiдальностi за порушення податкового законодавства, пов`язанi з обчисленням i сплатою цих платежiв. Вiдповiдно до законодавства з питань оподаткування зазначене діяння є фінансовим (податковим) правопорушенням, вiдповiдальнiсть за яке може наставати, зокрема, за підпунктом 17.1.1 п. 17.1 ст. 17 Закону вiд 21 грудня 2000 р. N 2181-III "Про порядок погашення зобов`язань платників податкiв перед бюджетами та державними цільовими фондами" (далi - Закон N 2181-III) - у разі, коли несплата пов`язана з неподанням платником податкової декларації у визначенi законом строки, або ж за п. 11 ч. 1 ст. 11 Закону вiд 4 грудня 1990 р. N 509-XII "Про державну податкову службу в Українi" (далi - Закон N 509-XII) - якщо несплата зумовлена вiдсутнiсть податкового облiку, веденням його з порушенням установленого порядку, неподанням чи несвоєчасним поданням платіжних доручень на перерахування належних до сплати податкiв i зборiв (обов`язкових платежiв) та іншими порушеннями податкового законодавства, вiдповiдальнiсть за якi передбачена цим пунктом зазначеної статтi Закону N 509-XII.
Склад злочину, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, який інкримінується ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , не містить як об`єктивної сторони складу зазначеного злочину, так і суб`єктивної сторони, які повинні складатися з умисного ухилення від сплати податків, зборів, інших обов`язкових платежів, що входять до системи оподаткування, введені в установленому законом порядку, якщо ці діяння призвели до фактичного ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів коштів у значних розмірах.
У підсудних не було правових підстав та зобов`язань по сплаті податків до державного бюджету, у ОСОБА_4 в загальній сумі 11591872, 20 гривень за період з липня 2009 року по грудень 2010 року та у ОСОБА_5 в загальній сумі 9621872, 50 гривень, як службовими особами ДП «Уманський ЛГЗ» та відповідно їх бездіяльність не призвела до фактичного ненадходження до бюджету коштів, що підтверджується висновком додаткової судово-економічної експертизи від 15.04.2015 року.
Оцінюючи встановлені докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд приймає до уваги наступне: доказами є ті передбачені законом джерела, з яких досудове слідство та суд отримують свідчення про факти, які мають значення для справи та безпосередньо якими вони ці факти встановлюють.
Суд при використанні доказів повинен їх дослідити та оцінити: по-перше, чи є доказ належний, тобто чи здатний він за своїм змістом встановлювати факти і обставини, що мають значення для кримінального провадження; по-друге, чи є правильним, достовірним джерело доказу, з якого відомо про цей факт; по-третє, чи є допустимий доказ, тобто чи отриманий він у порядку, встановленому КПК України; по-четверте, якщо доказ належний, допустимий та достовірний і в сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, то чи можливо з даного факту зробити висновок про винність обвинуваченого.
Якщо суд прийде до висновку, що доказ як джерело відомостей про даний факт є належним, достовірним та допустимим, треба оцінити встановлений даним доказом факт: підтверджує чи ні він наявність або відсутність іншого, що підлягає встановленню, факту; можливо вважати його підставою для висновку про винність або невинність обвинуваченої особи, відносно якої судом слухається справа.
Суд дослідив, проаналізував та оцінив вказані докази і приходить висновку, що докази надані стороною обвинувачення не підтверджують склад злочинів інкримінованих ОСОБА_4 за ч.1, ч.2 ст.204, ч.3 ст.212, ч.1 ст.366 КК України та ОСОБА_5 за ч.3 ст.212, ч.1 ст.366 КК України.
Згідно п. 2 ст. 6 Конвенції ООН «Про захист прав людини і основоположних свобод» від 1954 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону.
Стаття 62 Конституції України передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Також, ч. 2 ст. 62 Конституції України визначено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Конституційний Суд України, аналізуючи положення ч. 3 ст. 62 Конституції України, виходив з того, що збирання доказів можливе лише в порядку, передбаченому законом, а тому визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог процесуального законодавства. Аналіз положення ч.3 ст.62 Конституції України дав підстави Конституційному Суду України для висновку, що обвинувачення у вчиненні злочину у будь-якому випадку не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними з порушенням встановленого законом порядку (Рішення від 20 жовтня 2011 року у справі № 1-31/2011 за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення ч. 3 ст. 62 Конституції України).
Аналогічну правову позицію висловив і Верховний Суд України, зазначивши в п. 19 постанови Пленуму № 9 від 01 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» про те, що докази повинні визнаватися такими, що одержані незаконним шляхом і тоді, коли, зокрема, їх збирання і закріплення здійснено з порушенням встановленого процесуальним законодавством порядку.
Отже, суд вважає неналежними та недопустимими доказами у справі: висновок експерта № 111-Б від 15 лютого 2012 року Київського НДІСЕ (т.26 а.с. 67-79), висновок № 2/09-Б від 21 вересня 2012 року судово-економічної експертизи ПП «Експертна установа» (т.59, а.с. 189-194) та акт № 239/23/14216689 від 11 травня 2011 року Уманської об`єднаної ДПІ у Черкаській області (т.19, а.с. 2-43), оскільки висновки проводилися з дослідженням одного та двох томів кримінальної справи, тому є необ`єктивними та викладені висновки спростовуються висновком експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи № 1396/14-23, 157/15-23 від 15 квітня 2015 року (т.60, а.с. 183-196), який є належним та допустимим доказом в зв`язку з тим, що під час проведення експертизи були досліджені всі 60 томів кримінальної справи в їх сукупності.
В частині пред`явленого обвинувачення за ч.1 ст.216 КК України, крім визнання вини підсудним ОСОБА_4 , його вина повністю доведена зібраними під час досудового слідства наступними доказами, які досліджені в судовому засіданні та є належними і допустимими.
- протоколом обшуку від 13-16.09.2010 року, проведеного співробітниками УПМ ДПА в м. Севастополі в рамках розслідування кримінальної справи № 405015, приміщень, що належать ДП Уманський лікеро-горілчаний завод та знаходяться за адресою: м. Умань, вул. Ленінської Іскри,27, в ході проведення якого були виявлені підроблені марки акцизного збору (т.13 а.с. 87-115);
- висновком експерта НДЕКЦ України у Черкаській області № 1/904 від 01 вересня 2012 року, відповідно до якого частина марок акцизного збору, які вилучені в ході проведення обшуку приміщень, що належать ДП Уманський лікеро горілчаний завод, виготовлені не підприємством, що здійснює їх виготовлення (т.58 а.с. 247-249);
- протоколом огляду місця події від 11 жовтня 2010 року, в ході проведення якого співробітниками СБ України було проведено огляд складського приміщення, орендованого ТОВ «Петрус-Алко» (дистриб`ютора ДП Уманський ЛГЗ), що знаходиться за адресою: Уманський район, с. Піківець, вул. Уманська,152-Б, за результатами проведення якого виявлено та вилучено горілчану продукцію, частина якої обклеєна підробленими марками акцизного збору (т.1 ст.111-115);
- висновком експерта НДЕКЦ України в Черкаській області № 1/521 від 15 жовтня 2010 року, відповідно до якого частина марок акцизного збору, якими обклеєна алкогольна продукція, виробництва ДП Уманський лікеро горілчаний завод, вилученої в ході проведення огляду складського приміщення за адресою: АДРЕСА_4 , виготовлені не підприємством, що здійснює їх виготовлення (т.1 а.с.270-273);
- висновком експерта 7 центру (Цент судових і спеціальних експертиз) Українського науково дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України № 59/1 від 03.03.2011 року частина марок акцизного збору, якими обклеєна алкогольна продукція, виробництва ДП Уманський лікеро-горілчаний завод, вилученої в ході проведення огляду складського приміщення за адресою: АДРЕСА_4 , виготовлені не підприємством, що здійснює їх виготовлення (т.3 а.с.110-119)
Оцінюючи зібрані по справі докази, суд вважає, що пред`явлене обвинувачення ОСОБА_4 за ч.1 ст.216 КК України доказано.
Дії підсудного ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.216 КК України, як незаконне використання підроблених марок акцизного збору.
Відповідно до пунктів 10 та 11 Перехідних положень КПК кримінальні справи, які до дня набрання чинності Кодексом 2012 року надійшли до суду від прокурорів з обвинувальним висновком розглядаються судами першої, апеляційної, касаційної і Верховним Судом України в порядку, який діяв до набрання чинності цим Кодексом. Оскільки кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_4 надійшла до суду 15.10.2012 року, тобто до дня набрання чинності КПК України 2012 року, тому справу слід розглядати в порядку КПК України 1960 року.
Відповідно до ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:
1) два роки - у разі вчиненні злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менше суворе ніж обмеження волі;
2) три роки - у разі вчиненні злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі;
3) п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.
Згідно ч.2 ст.12 КК України злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Ст.11-1 КПК України (1960 року) суд у судовому засіданні за наявності підстав, передбачених ч.1 ст.49 КК України, закриває кримінальну справу у зв`язку із закінченням строків давності у випадках, коли справа надійшла до суду з обвинувальним висновком.
Підсудний ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.216 КК України, за який передбачене покарання у вигляді штрафу від п`ятисот до тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто відноситься до злочину невеликої тяжкості.
У відповідності до ч.5 ст.74 КК України, особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених ст.49 КК України.
Враховуючи викладене, а також той факт, що з дня вчинення ОСОБА_4 вказаного злочину минуло більше п`яти років, ОСОБА_4 від слідства та суду не ухилявся, свою вину у вчиненому злочині, передбаченого ч.1 ст.216 КК України визнав повністю, кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.216 КК України, надійшла до суду з обвинувальним висновком 15.10.2012 року, а тому у відповідності зі ст.49 КК України, підсудний ОСОБА_4 підлягає звільненню від призначеного судом покарання після визнання його винним та призначення покарання.
Речові докази по справі, які знаходяться при справі залишити в справі, які належать законним володільцям повернути їм за належністю, які неправомірно отримані знищити.
Процесуальні витрати за залучення експертів під час досудового розслідування даної справи віднести на рахунок держави, крім витрати за проведення судово-технічної експертизи № 1/904 від 1 вересня 2012 року, що проводилася на підтвердження обвинувачення за ч.1 ст.216 КК України, в сумі 176 (сто сімдесят шість) гривень 40 копійок - підлягають стягненню з ОСОБА_4 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11-1, 282, 321-327 КПК України в редакції 1960 року), ст.ст. 49, 74 КК України, суд, -
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.216 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
Звільнити ОСОБА_4 від призначеного судом покарання за ч.1 ст.216 КК України у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, згідно ч.5 ст.74 КК України.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судово-технічної експертизи № 1/904 від 1 вересня 2012 року в сумі 176 (сто сімдесят шість) гривень 40 копійок.
Визнати ОСОБА_4 невинуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.204 КК України та ч.2 ст.204 КК України і по суду виправданим в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу даних злочинів.
Визнати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 невинуватими у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.212 КК України та ч.1 ст.366 КК України і по суду виправданими в зв`язку з відсутністю в їх діях складу даних злочинів.
Процесуальні витрати за залучення експертів під час досудового розслідування даної справи віднести на рахунок держави.
Накладений постановою слідчого СУ ДПС у Черкаській області від 27 червня 2012 року арешт на майно ОСОБА_5 зняти (т.59 а.с. 15).
Накладений постановою слідчого СУ ДПС у Черкаській області від 27 червня 2012 року арешт на майно ОСОБА_4 зняти (т.59 а.с. 16).
Речові докази по справі:
1. Документи, оглянуті згідно протоколів огляду та знаходяться в матеріалах кримінальної справи (п.1 довідки про речові докази, т.59, а.с. 378) - залишити при справі.
2. Роздруківку руху коштів по рахунках ТОВ «Петрус-Алко», ТОВ «ВПС Інвест», ТОВ «МРП Агро» (т.41 а.с. 156, 170, 184, 200, 214, 232) та жорсткі диски, 9 ящиків встановленого зразка з марками акцизного податку (т.53 а.с. 178), які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів СУ ДПС у Черкаській області знищити.
3. Продукти харчові для спеціального дієтичного споживання під торговою маркою «Графська», настоянку «Медова», у кількості 194861 пляшок, об`ємом 0,5 л, передані на відповідальне зберігання ТОВ «Петрус Алко», за адресою: Черкаська область, м. Умань, автотраса Львів-Кіровоград-Знам`янка, 525 км., (т.56 а.с. 26) знищити.
5. Алкогольну, винну, слабоалкогольну продукцію, у кількості 212077 пляшок, передану на відповідальне зберігання ТОВ «Петрус Алко», за адресою: Черкаська область, м. Умань, автотраса Львів-Кіровоград-Знам`янка, 525 км., відповідно до протоколу передачі речових доказів на відповідальне зберігання від 28.04.2012 року, яка не має відношення до кримінальної справи (т.56 а.с. 58-72) - повернути власнику ТОВ «Петрус Алко» за належністю.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Черкаської області учасниками процесу, протягом 15 діб, з моменту його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Уманський міськрайонний суд.