справа № 1-35/2011
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2010 року Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючого Рудюка О.Д.

при секретарі Пономаренко Д.О.

за участю прокурора Каплунского В.Ф.,

за участю

законного представника ОСОБА_1,

за участю захиснгика ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді справу за обвинуваченням

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українець, не одруженого, учень 9 класу дитячого будинку «Сонячне», мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4, 31.07.2010 року, близько 20 години, перебуаючи в с. Жукин Вишгородського району Київської області по вул. Чубінідзе, 4, в приміщенні дитячого будинку «Сонячний», шляхом вільного доступу, умисно, з метою таємного викрадення чужого майна, вчинив крадіжку шкіряного гаманця вартістю 100 грн., в якому знаходилися гроші в сумі 16,00 грн., та ювелірна золота прикраса - браслет, вартістю 800,00 грн., що належать ОСОБА_5, які знаходились у сумці потерпілої у кабінеті вчителя, чим завдав потерпілій матеріальних збитків на загальну суму 916,00 грн.

Крім того, 03.08.2010 року, ОСОБА_3, перебуваючи в с. Жукин Вишгородського району Київської області по вул. Чубінідзе, 4, на території дитячого будинку «Сонячний», шляхом вільного доступу, умисно, повторно, з метою таємного викрадення чужого майна, вчинив крадіжку іноземної валюти в сумі 200 євро, що на момент вчинення злочину становить суму 2 028,00 гривень, які знаходились серед особистих речей ОСОБА_6 Марії в жіночій сумці в приміщенні альтанки, чим завдав потерпілій матеріальних збитків.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_3, свою винність, у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю, покаявся, підтвердивши обставини вчиненого ним злочину. Зокрема, пояснивши, що на протязі останніх кількох років проживає у дитячому будинку «Сонячний», що знаходиться в с. Жукин Вишгородського району Київської області. 31.03.2010 року, близько 19 години, він знаходився на території дитячого будинку, вільно потрапивши до кабінету вихователя ОСОБА_5 відкрив її сумочку та побачив там гаманець, якого забрав з собою. З вказаним предметом втік до лісу. У вказаному місці відкрив гаманця та побачив там 16,00грн. та золотого браслета. Вказані речі забрав, а гаманця викинув у лісі. Після вказаного пішов до села, де зустрів ОСОБА_7. В розмові він повідомив останню, що на територі села знайшов жіночий гаманець з грошима та золотою прикрасою. Під час розмови ОСОБА_7 запропонувала залишити браслет на зберігання у неї. Він погодився та запропонував здати ювелірну прикрасу у ломбард, а гроші розділити. Дівчина погодилася та забрала браслет. Гроші в сумі 16 грн. витратив на власні потреби. Зустрівшись з ОСОБА_7 наступного разу дівчина повідомила, що здала браслет в ломбард, а гроші витратила. З часом, коли вихователька про даний факт повідомила працівників міліції - ОСОБА_7 дізналася, що вказаний вище браслет крадений. Не відомо як саме, але через кілька днів дівчина повернула йому прикрасу. Після чого він повернув золотий браслет виховательці ОСОБА_5 та повернути золото, що той і зробив.

Крім того, 03.08.2010 року, до дитячого будинку приїхали італійці, які мали на меті всиновити дитину з дитячого будинку. Близько 12 години, він побачив, що громадянка ОСОБА_8 залишила сумку в бесідці, а сама гуляла по території дитячого будинку. Поряд з ним нікого він підійшовши до сумки, відкрив її, звідти дістав гаманець з якого взяв кошти в сумі 200 євро однією купюрою. Того ж вечора, на автобусі, приїхав в м. Вишгород, де в банку поміняв гроші на гривню, після чого поїхав в м. Київ, де витратив гроші на розваги та продукти харчування.

На підставі ст. 299 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються.

Також суд враховує, що згідно ст. 275 КПК України розгляд справи проводиться лише в межах предявленого підсудним обвинувачення.

За таких обставин, суд вважає, що винність ОСОБА_3 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України доведена повністю.

Дії ОСОБА_3 повинні бути кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, тому, що він вчинив дії, що виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненного повторно.

Призначаючи покарання підсудному у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставину, що помякшує покарання.

Обставиною, що помякшує покарання ОСОБА_3, згідно ст. 66 КК України, суд визнає, що підсудний щиро покаявся, злочин вчинив у неповнолітньому віці.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Крім цього, при обранні підсудному ОСОБА_3 міри покарання, судом враховується його відношення до вчиненого, що підсудний за місцем проживання та навчання характеризується не гативно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, але, з урахуванням обставин справи та особи винного, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливі без відбування покарання та вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 покарання з застосуванням ст.ст. 75, 104 КК України.

Керуючись ст.ст. 321, 323,337 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді 2 року позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити засуджоного ОСОБА_3 від відбування покарання, якщо він на протязі одного року не вчинить нового злочину і виконає такі обовязки:

-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

-періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи;

-повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити попередній - підписку про невиїзд з постійного місця проживання

Речовий доказ - ювілірну прикрасу у формі золотого браслету - залишити за належністю потерпілій ОСОБА_5

На вирок може бути подана апеляція на протязі 15 днів, а засудженим на протязі цього ж

терміну з дня вручення йому копії вироку.

Суддя О.Д. Рудюк