Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/7210/15-к
Провадження № 1-кп/644/461/15
Справа № 644/7210/15-к
н/п 1/кп/644/461/15
Вирок
Іменем України
05.08.2015 року
Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, українця, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, раніше не судимого, колишнього командира 3 відділення 1 взводу спеціального призначення 3 роти спеціального призначення батальйону спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -
обвинувачену за ст..263 ч.1 КК України,
встановив:
За наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 120 від 16 червня 2014 року старший солдат запасу ОСОБА_4 прийнятий на військову службу за контрактом та зарахований до списків особового складу частини і на всі види забезпечення. Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 127 від 25 червня 2014 року, старшого солдата ОСОБА_4 призначено командиром 3-го відділення 1-го взводу спеціального призначення 3-ї роти спеціального призначення 2-го батальйону спеціального призначення. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 120 від 19.12.2014 р. старший солдат ОСОБА_4 звільнений з військової служби через систематичне невиконання умов контракту.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 143 ДСК від 14 липня 2014 року, особовий склад військової частини, у тому числі старший солдат ОСОБА_4 , направлений у службове відрядження до східного регіону держави для участі в антитерористичній операції.
Приблизно 1 серпня 2014 року близько 12.00 годин, старший солдат ОСОБА_4 , перебуваючи на блокпосту, розташованому у м. Попасна Луганської області знайшов вибухову речовину бризантної дії на основі гексогену типу ПВВ, що виготовлена промисловим способом, масою 782 грами. Діючи умисно, цілком усвідомлюючи, що вищезазначена речовина являється вибуховою, старший солдат ОСОБА_4 таємно, незаконно, без передбаченого Положенням про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576 та Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року №622 дозволу, придбав шляхом привласнення знайдену ним вибухову речовину бризантної дії на основі гексогену типу ПВВ, що виготовлена промисловим способом, масою 782 грами, після чого переніс її до автомобілю Шевроле «Авео», державний номер НОМЕР_2 , де зберігав в період до 15 серпня 2014 року, збираючись в подальшому використати її на власний розсуд.
15 серпня 2014 року, старший солдат ОСОБА_4 , отримавши наказ вибувати у постійне місце дислокації військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 , продовжуючи свій злочинний намір таємно, незаконно, без передбаченого дозволу в цей же день незаконно транспортував вибухову речовину бризантної дії на основі гексогену типу ПВВ, що виготовлена промисловим способом, масою 782 грами автомобілем Шевроле «Авео», державний номер НОМЕР_2 автодорогою «Київ-Харків-Довжанський» з території Донецької області в напрямок с. Нові Петрівці Київської області
У подальшому, 16 серпня 2014 близько 00 годин 30 хвилин працівниками міліції на посту ДАІ «ХТЗ», який розташований на автошляху міжнародного значення «Київ-Харків-Довжанський», за адресою: м. Харків, пр. Московський, 310, автомобіль «Шевроле Авео», державний номер НОМЕР_2 , яким керував старший солдат ОСОБА_4 , був зупинений після чого під час огляду транспортного засобу була виявлена вибухова речовина бризантної дії на основі гексогену типу ПВВ, що виготовлена промисловим способом, масою 782 грами, яку ОСОБА_4 транспортував без передбаченого законом дозволу.
Таким чином, старший солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , приблизно 1 серпня 2014 року близько 12.00 годин, перебуваючи на блокпосту, розташованому у м. Попасна Луганської області, незаконно, без передбаченого Положенням про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576, та Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року №622 дозволу, шляхом привласнення знайденого, вчинив придбання вибухової речовини бризантної дії на основі гексогену типу ПВВ, що виготовлена промисловим способом, масою 782 грами та, продовжуючи реалізовувати свої злочинні наміри, направлені на незаконне поводження з вибуховими речовинами, переніс її до автомобілю Шевроле «Авео», державний номер НОМЕР_2 , де зберігав в період до 15 серпня 2014 року, після чого, продовжуючи свою злочинну діяльність, таємно, незаконно транспортував зазначеним транспортним засобом до поста ДАІ «ХТЗ», який розташований на автошляху міжнародного значення «Київ-Харків-Довжанський», за адресою: м. Харків, пр. Московський, 310 вибухову речовину бризантної дії на основі гексогену типу ПВВ, що виготовлена промисловим способом, масою 782 грами.
Органами досудового слідства такі дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. ч.1 ст. 263 КК України носіння, зберігання, придбання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.
У судовому засіданні обвинувачуваний ОСОБА_4 свою провину визнав повністю і обставини його скоєння пояснив так, як це викладено в даному вироку. У вчиненому злочині щиросердно кається і просить суворо не карати.
В судовому засідання ухвалою головуючого визнано недоцільним дослідження доказів, допит свідків у кримінальному провадженні стосовно обставин вчинення крадіжки, вчиненої за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у приміщення проти чого не заперечували учасники судового провадження, з урахуванням зрозумілості змісту цих обставин і добровільності їх відповідної позиції в порядку ст. 349 КПК України.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Оцінив зібрані під час кримінального провадження і дослідження в судовому провадженні докази, суд вважає, що дії обвинувачуваного ОСОБА_4 підлягають кваліфікації за ч.1 ст. 263 КК України носіння, зберігання, придбання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.
Прокурор військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3 просив застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 положення ст. 69 КК України, зважаючи на те, що він раніше не судимий, має позитивні характеристики з місця проживання та служби, нагороджувався грамотою за сумлінне виконання службових обов`язків, високі показники в бойовій підготовці, зміцненні військової дісципліни, є активним членом благодійного фонду «Воїни світла», та паралельно з військовою службою займається волонтерською діяльністю, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.. Має на утриманні батька ОСОБА_5 , 1963р.н., який є учасником бойових дій в Афганістані, а на теперішній час має ряд захворювань щитовидної залози, перебуває у цивільному шлюбі з ОСОБА_6 , яка на теперішній час перебуває на 30 тижні вагітності..
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 згідно з ст.. 66 КК України, суд вважає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно з ст.. 67 КК України судом не встановлені.
При призначенні обвинувачуваним міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ними злочину, конкретні обставини справи і відомості про осіб обвинувачених, враховуючи, що ОСОБА_4 раніше не судимий , щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення, сприяв розкриттю злочину, критично оцінює свою поведінку та зробив для себе належні висновки, приймає активну участь у волонтерській діяльності, є успішним військовослужбовцем, за що був нагороджений відповідними грамотами. Також ОСОБА_4 має на утриманні хворого батька ОСОБА_5 , який також є учасником бойових дій та потребує стороннього догляду та цивільну дружину, яка перебуває на 30 тижні вагітності..
Виходячи із загальних принципів призначення покарання, передбачених ст.65 КК України, з урахуванням обставин справи і даних про особу ОСОБА_4 а також думки прокурора щодо покарання і його виду, суд вважає за необхідне призначити покарання без позбавлення волі, із застосуванням положень ст.. 69 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих податком мінімумів, що складає 8500 грн..
Судові витрати за проведення судової комплексної вибуховотехнічної експертизи та експертиза вибухових речовин №412 від 11.09.2014 р. у розмірі 2808 грн. 96 коп. слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.
Речові докази у вигляді залишків вибухової речовини бризантної дії на основі гексогену типу ПВВ, що виготовлена промисловим способом, масою 782 грами вважати повернутими військовій частині НОМЕР_3 відповідно до ст.100 КПК України.
Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 не обиралась.
Керуючи ст.ст. 98, 100, 124, 349, 374, 376 КПК України, суд -
засудив:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України і призначити йому покарання із застосуванням положень ст.. 69 КК України призначити нижче від нижньої міри покарання у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів що складає 8500 грн..
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 судові витрати за проведення комплексної вибуховотехнічної експертизи та експертиза вибухових речовин №412 від 11.09.2014 р. у розмірі 2808 грн. 96 коп .
Речові докази у вигляді залишків вибухової речовини бризантної дії на основі гексогену типу ПВВ, що виготовлена промисловим способом, масою 782 грами вважати повернутими до військової частини НОМЕР_3 .
Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 не обиралась.
Копію вироку вручити прокурору і засудженим негайно після його проголошення.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через районний суд.
Суддя: ОСОБА_1