АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадж. № 11-сс/778/100/14 Слідчий суддя ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
апелянта ОСОБА_8
Згідно матеріалам провадження, ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого прокуратури Орджонікідзевського району м. Запоріжжя ОСОБА_7 від 12.09.2013 року про закриття кримінального провадження за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 366, 367 КК України стосовно слідчого ОСОБА_9 , який здійснював розслідування кримінальної справи відносно ОСОБА_8 . В зазначеній скарзі, прохаючи про скасування постанови слідчого, ОСОБА_8 вказував на незаконність даної постанови у зв`язку із неповнотою та необ`єктивністю досудового розслідування.
Ухвалою слідчого судді скарга ОСОБА_8 залишена без задоволення. Аргументуючи своє рішення слідчий суддя послався на повноту, всебічність та об`єктивність проведеної перевірки, на обставини справи, які свідчать про відсутність в діях ОСОБА_9 складу кримінальних правопорушень, передбачених КК України.
ОСОБА_8 , мотивуючи подану ним апеляційну скаргу на зазначене рішення слідчого судді, вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, істотні порушення вимог КПК України, неповноту та однобічність судового розгляду, просить скасувати ухвалу слідчого судді.
Заслухавши доповідача, апелянта, який підтримав апеляцію, прокурора, який вважав ухвалу суду законною та обгрунтованною, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, в провадженні слідчого СУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_9 у 2011-2012 р. перебувала кримінальна справа відносно ОСОБА_8 , звинуваченого за ч.4 ст. 190, ч.ч.1,3, 4 ст. 358 КК України.
В ході досудового слідства слідчим приймались процесуальні рішення з різних питань, зокрема, з зазначенням про відсутність даних про місцезнаходження ОСОБА_8 , було винесено постанову про розшук останнього.
Внесенні слідчим ОСОБА_9 до даної постанови зазначені вище відомості, на думку ОСОБА_8 з огляду на надання слідчому даних про його відрядження, а також складання протоколу про його затримання є завідомо неправдивими.
Також на стадії досудового розслідування призначалась експертиза, проведення якої доручалось експерту певної експертної установи, якому ОСОБА_8 було заявлено відвід.
Відмова слідчого ОСОБА_9 , з підстав непідтвердженності викладених у клопотанні про відвід експерта фактів, у задоволенні відводу експерта, за наявності наданих відомостей про договірні відносини між експертною установою та очолюваним ним ( ОСОБА_8 ) товариством, на думку ОСОБА_8 є фальсифікацією.
Положеннями глави 22 КПК України (1960р.) встановлена процедура оскарження дій слідчого і прокурора, в тому числі і при попередньому розгляді справи або при розгляді її по суті, що надає ОСОБА_8 право звертатися з відповідними скаргами до суду, який розглядає кримінальну справу стосовно нього по суті.
Зміст скарги та пояснення ОСОБА_8 свідчать про фактичне не погодження останнього з процесуальними рішеннями слідчого та зібраними доказами на стадії досудового розслідування кримінальної справи відносно ОСОБА_8 , що перебуває на розгляді у суді першої інстанції, який і має надати оцінку зібраним у справі доказам на предмет їх належності та допустимості.
Також доводи апелянта щодо неналежного виконання слідчим ОСОБА_9 своїх посадових обов`язків спростовується наступним.
Відповідно до положень ст. 114 КПК України (1960р.) при провадженні досудового слідства всі рішення про спрямування слідства і про провадження слідчих дій, за певним винятком, де необхідно одержання згоди суду, слідчий приймає самостійно. Тобто слідчий є процесуально самостійною особою, яка діє з метою забезпечення ефективного досудового провадження у кримінальній справі.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 12.09.2013 року слідчим прокуратури Орджонікідзевського району м. Запоріжжя ОСОБА_7 було прийнято постанову про закриття кримінального провадження за заявою ОСОБА_8 щодо дій ОСОБА_9 , оскільки, з посиланням на зібрані та оцінені докази, в ході проведення досудового розслідування в діях ОСОБА_9 встановлена відсутність складу кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 366, 367 КК України.
Розглядаючи скаргу ОСОБА_8 на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя перевірив дотримання органом досудового розслідування вимог кримінально-процесуального законодавства і дійшов обґрунтованого висновку, що під час кримінального провадження вжиті всі відповідні заходи для встановлення істини по справі.
Колегія суддів вважає, що прийнята слідчим постанова про закриття кримінального провадження через відсутність в діяннях ОСОБА_9 ознак наведених кримінальних правопорушень є такою, що відповідає загальним засадам кримінального провадження, прийнята після всебічного, повного та неупередженого дослідження обставин даного провадження.
Доводи, якими ОСОБА_8 обґрунтовує неповноту проведеного розслідування в ході перевірки не підтвердились.
Про оголошення ОСОБА_8 у розшук, складання процесуальних документів, відмову у задоволенні відводу експерту приймалось слідчим ОСОБА_9 на підставі наявних відомостей та документів, в межах наданих кримінально-процесуальним законом повноважень.
Клопотання, подані ОСОБА_8 після закриття кримінального провадження за його заявою щодо дій ОСОБА_9 є аналогічними чисельним клопотанням, поданим ОСОБА_8 на стадії досудового слідства за його заявою, які були слідчим розглянуті і стосуються витребування, перевірки матеріалів та доказів, зібраних в рамках розслідування кримінальної справи стосовно ОСОБА_8 .
Матеріали кримінального провадження та наглядового провадження засвідчують реалізацію ОСОБА_8 у кримінальному провадженні за його заявою щодо ОСОБА_9 своїх прав, передбачених ст. 56, ч. 3 ст. 93 КПК України, щодо подання, ініціювання збирання доказів, оскарження дій, рішень слідчого.
Перевіряючи законність прийнятого слідчим ОСОБА_7 рішення, колегія суддів вважає, що постанова прийнята з додержанням вимог ст.ст. 91-93, ст. 284 КПК України.
За наведених обставин, перевіривши ухвалу слідчого судді у межах доводів апеляції, колегія суддів прийшла до висновку, що слідчим суддею при розгляді скарги ОСОБА_8 на постанову про закриття кримінального провадження дотримано вимоги ст. ст. 306, 307 КПК України, тому оскаржуване рішення слідчого судді є законним і обґрунтованим, підстав до задоволення поданої апеляції не вбачається.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, коллегія суддів
У Х В А Л И Л А :
Апеляцію ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.01.2014 року, якою залишена без задоволення скарга ОСОБА_8 на постанову слідчого прокуратури Орджонікідзевського району м. Запоріжжя ОСОБА_7 від 12.09.2013 року про закриття кримінального провадження за заявою ОСОБА_8 стосовно ОСОБА_9 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 366, 367 КК України, залишити без змін.
Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_4 ОСОБА_3 ОСОБА_2