Провадження № 1-кп/750/34/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 грудня 2015 року Деснянский районний суд м. Чернігова в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю: прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9
обвинуваченого ОСОБА_10
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого 09 листопада 2009 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 5-ти років позбавлення волі, 23 квітня 2014 року звільнився по відбуттю строку покарання, -
за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України,
ОСОБА_10 у період з 31 липня по 09 жовтня 2014 року вчинив кримінальні правопорушення за наступних обставин.
31 липня 2014 року приблизно о 23 год. 30 хв. ОСОБА_10 , знаходячись неподалік магазину "Седам", що розташований по вул. Космонавтів, 2-А у м. Чернігові, з корисливих мотивів, діючи повторно, відкрито викрав у ОСОБА_11 чоловічу сумку (яка матеріальної цінності не представляє) з мобільним телефоном марки "Nokia 309" в корпусі чорного кольору, вартістю 760 гривень, чим спричинив останньому матеріальну шкоду на суму 760 гривень.
На початку серпня 2014 року в денний час ОСОБА_10 , знаходячись на березі річки Десна неподалік від готелю "Брянськ", що розташований по вул. Шевченка, 113 у м. Чернігові, шляхом вільного доступу, діючи повторно, з корисливих мотивів, таємно викрав з похідного намету мобільний телефон марки "Nokia 101" в корпусі сірого кольору, вартістю 300 гривень, та цифровий фотоапарат марки "Sony DSC - W80" в корпусі темного кольору, вартістю 2500 гривень, що належить ОСОБА_12 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на суму 2800 гривень.
В середині серпня 2014 року в денний час ОСОБА_10 , знаходячись в пивній палатці, що знаходиться по вул. Пухова, 114-А у м. Чернігові, шляхом вільного доступу, діючи повторно, з корисливих мотивів, таємно викрав зі столу мобільний телефон марки "Nokia Asha 501" в корпусі чорного кольору, вартістю 1200 гривень, що належить ОСОБА_13 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на суму 1200 гривень.
30 серпня 2014 року приблизно о 21 год. 00 хв. ОСОБА_10 , з корисливих мотивів, діючи повторно, знаходячись біля під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_2 , відкрито викрав у ОСОБА_6 золотий ланцюжок вагою 7,37 грамів, вартістю 2211 гривень, та золотий хрестик, вагою 2,26 грамів, вартістю 678 гривень, чим спричинив останній матеріальну шкоду на суму 2889 гривень (з розрахунку вартості одного граму золота згідно довідки НБУ станом на 30.08.14 року - 300 гривень).
29 вересня 2014 року приблизно о 18 год. 00 хв. ОСОБА_10 , з корисливих мотивів та діючи повторно, шляхом вільного доступу, знаходячись біля "Лялькового театру" по пр-ту Перемоги, 135 у м. Чернігові, таємно викрав жіночу сумку, яка матеріальної цінності не представляє, з картками поповнення рахунку мобільних операторів "Лайф", "МТС" та "Київстар" номіналом 10 гривень у кількості 8 штук та загальною вартістю 80 гривень, номіналом 40 гривень у кількості 20 штук та загальною вартістю 800 гривень, номіналом 50 гривень у кількості 2 штуки та загальною вартістю 100 гривень, номіналом 100 гривень у кількості 4 штуки, загальною вартістю 400 гривень, та грошовими коштами в сумі 2000 гривень, що належать ОСОБА_7 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на загальну суму 3380 гривень.
09 жовтня 2014 року близько 12 год. 30 хв. ОСОБА_10 , діючи повторно, за попередньою змовою з особою, яка перебуває у розшуку, знаходячись у під`їзді № 2 будинку АДРЕСА_3 , відкрито викрали у ОСОБА_14 грошові кошти в сумі 700 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_10 свою провину у вчиненні інкримінованих йому діянь визнав частково та суду пояснив, що п`ять епізодів злочинів, окрім 09 жовтня 2014 року, визнає повністю та погоджується з викладеними у обвинувальному висновку обставинами їх вчинення.
09 жовтня 2014 року він дійсно зі своїм знайомим ОСОБА_15 на вул. 50 років СРСР у м. Чернігові зустріли ОСОБА_14 , який перебував у нетверезому стані та сам пропонував їм випити разом з ним, показував гроші. В якийсь момент між ОСОБА_15 та ОСОБА_14 виник конфлікт, що переріс у бійку, тому він став їх розбороняти і вибив гроші з руки потерпілого. Куди вони поділися потім, він не знає, але особисто протиправних дій щодо потерпілого ОСОБА_14 не чинив.
Незважаючи на часткове визнання ОСОБА_10 своєї провини в інкримінованому йому діянні, його винуватість у повному обсязі пред`явленої підозри підтверджується сукупністю зібраних та досліджених у судовому засіданні наступних доказів.
Потерпіла ОСОБА_6 суду повідомила, що ввечері 30 серпня 2014 року поверталась додому та відкриваючи кодові двері підїзду почула позаду себе впритул дихання. За спиною у неї стояв незнайомий чоловік, нині його знає як ОСОБА_10 , який сказав, що хоче потрапити до під`їзду, в якому проживають його друзі. Вона його не впустила, так як знала всіх мешканців під`їзду, а прізвищ, які називав незнайомець, у них не було. Відійшла до лавочки біля під`їзду та стала набирати номер мобільного телефону доньки, але в цей момент ОСОБА_10 штовхнув її в голову, з рук випав телефон та вона відчула, як по шиї поповз золотий ланцюжок з хрестиком. ОСОБА_10 втік з викраденими золотими виробами, а вона одразу ж зателефонувала до міліції. Було темно і ОСОБА_10 одразу не знайшли, але у відділенні міліції вона його впізнала по фото. Викрадений золотий ланцюжок був вагою більше 7 гр., хрестик понад 2 гр., але слідчий визначив вартість золотих виробів за ціною лому, тому вона не згодна з сумою заподіяної шкоди, але цивільного позову не подавала. Кошти, які за твердженням захисту їй начебто перераховані через поштове відділення, вона теж не отримувала.
Потерпілий ОСОБА_16 пояснив, що 09 жовтня 2014 року у зв`язку з скрутним матеріальним становищем він передав у заклав до ломбарду на вул. 50 років СРСР у м. Чернігові за 700 грн. свій ноутбук. По дорозі додому неподалік від будинку в районі аптеки на перилах сидів молодий чоловік, прізвище якого йому стало відоме пізніше ОСОБА_17 , який висловив йому своє невдоволення тим, що він на нього погано подивився. Близько 15 год. він зайшов до підїзду та став біля ліфту, ОСОБА_18 забіг за ним та став провокувати конфлікт, а саме, продовжував стверджувати, що він веде себе неправильно, пропонував якось вирішувати проблему. Одразу ж за ОСОБА_19 до підїзду зайшов інший чоловік, якого він тепер знає як ОСОБА_20 , та став на східцях біля дверей підїзду. Йому здалося, що ОСОБА_21 він бачив у ломбарді, коли закладав ноутбук. Розуміючи, що нападники під виглядом вирішення проблеми мають намір заволодіти його грошима, він вийняв з карману гроші, затиснув їх у кулак, та запропонував їм разом випити спиртного. ОСОБА_18 вихопив з кишені ніж та приставив йому до горла. ОСОБА_22 при цьому говорив ОСОБА_23 , щоб той заспокоївся, але хто з них вихопив у нього з руки гроші, він не бачив, оскільки ОСОБА_18 вдарив його кулаком у скроню і він на мить знепритомнів. Після пограбування він одразу ж зателефонував до міліції та повідомив, що у під`їзді на нього напали двоє невідомих. На даний час викрадені у нього кошти в сумі 700 грн йому відшкодовані батьками ОСОБА_10 .
Свідок ОСОБА_24 суду повідомив, що у жовтні 2014 року працював дільничним інспектором, де у відділку щочетверга відмічався ОСОБА_10 , який перебував під адміністративним наглядом. 09 жовтня 2014 року з дільничного опорного пункту № 10 надійшла інформація по телефону про пограбування та додатково повідомили, що потерпілий вказав саме на ОСОБА_21 як на одного з нападників, якого він впізнав, так як, начебто, раніше працював у конвойній службі. ОСОБА_22 був запрошений до опорного пункту, а пізніше підійшов і ОСОБА_18 , які зізналися у скоєнні цього злочину, але повідомили, що це відбувалося на зупинці громадського транспорту, де потерпілий пригощав їх спиртним, а потім між ОСОБА_19 та потерпілим виникла потасовка, в ході якої у потерпілого випали гроші. При цьому ніхто з них не говорив, що приставляли ніж до горла потерпілого.
Винуватість ОСОБА_10 підтверджується також наступними доказами:
-протоколом прийняття заяви ОСОБА_14 про вчинене кримінальне правопорушення від 09.10.2014, де потерпілий заявляє про відкрите заволодіння у під`їзді АДРЕСА_3 належними йому грошовими коштами в сумі 700 грн.;
-протоколом проведення слідчого експерименту (з фототаблицями) від 24.11.2014 за участю ОСОБА_10 , де підозрюваний показав місця вчинення усіх інкримінованих йому кримінальних правопорушень та повідомив обставини та спосіб їх вчинення;
-протоколом огляду місця події від 09.10.2014 року, згідно якого у приміщенні кабінету дільничного опорного пункту міліції № 10 у правому зовнішнього кармані куртки особи, що перебуває у розшуку та матеріали кримінального провадження щодо якої зупинені, було виявлено металевий предмет, схожий на складний ніж, з дерев`яним руків`ям.
Доводи захисника щодо визнання протоколу огляду місця події від 09.10.2014 недопустимим доказом по причині того, що опорний дільничний пункт міліції не був місцем вчинення злочину, суд відхиляє з тих підстав, що ОСОБА_10 не заперечує факту огляду їх у вказаному приміщенні та виявлення предмета, схожого на ніж. Дані вказаного протоколу узгоджуються зі свідченнями потерпілого ОСОБА_14 про застосування ножа при його пограбуванні особою, що перебуває у розшуку та матеріали кримінального провадження щодо якої зупинені. Невідповідність назви процесуальної дії, а саме, огляд місця події, не спростовує доказів винуватості ОСОБА_10 .
Протокол пред`явлення особи для впізнання від 15 жовтня 2014 року суд на підставі положень ст. 86 КПК України визнає недопустимим доказом по причині відсутності в ньому інформації щодо особи, яка підлягає впізнанню. Зокрема, потерпілий ОСОБА_14 за певними ознаками впізнав на фотознімку № 1 особу, яку 09.10.2014 року бачив у під`їзді будинку АДРЕСА_3 , однак у протоколі не зазначено даних про особу, зображену на вказаному фото, а припущення щодо особи є недопустимим.
Перевіривши та дослідивши в сукупності надані сторонами в судовому засіданні докази, які узгоджуються між собою, суд за вказаних обставин вважає доведеною вину ОСОБА_10 , а його дії вірно кваліфікованими:
- за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно;
- за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб, повторно.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_10 стосовно його невинуватості та непричетності до пограбування потерпілого ОСОБА_14 спростовуються як показами самого обвинуваченого, так і свідченнями потерпілого ОСОБА_14 , а також узгоджуються з матеріалами кримінального провадження.
Зокрема, обвинувачений ОСОБА_10 не заперечує, що також був присутній у під`їзді будинку разом з особою, що перебуває у розшуку та матеріали кримінального провадження щодо якої зупинені, під час пограбування потерпілого ОСОБА_14 , але особисто не вчиняв жодних протиправних дій, а навпаки, стримував від цього вказану особу.
Разом з тим, потерпілий ОСОБА_14 в суді повідомив, що хоча і не може точно показати, хто з них безпосередньо заволодів коштами, але безумовно сприймав ОСОБА_10 та особу, що перебуває у розшуку, матеріали кримінального провадження щодо якої зупинені, як осіб, що діяли спільно та злагоджено, з єдиним умислом на заволодіння його грошима.
Крім того, ОСОБА_10 повідомив суду, що особисто вибив гроші з рук потерпілого, коли розбороняв його у бійці з особою, що перебуває у розшуку та матеріали кримінального провадження щодо якої зупинені, але не знає, куди поділись гроші.
Твердження захисту щодо відсутності у матеріалах кримінального провадження інформації про внесення у ЄРДР даних про кримінальні провадження за ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 186 КК України, у зв`язку з чим відсутні підстави до засудження ОСОБА_10 за інкриміновані діяння, судом також відхиляються як необґрунтовані, виходячи з наступного.
Чинний КПК України не визначає чіткого переліку документів, що мають бути надані сторонами кримінального провадження. По закінченню досудового розслідування ОСОБА_10 та його захиснику було надано доступ до матеріалів кримінального провадження і жодних зауважень з приводу невнесення даних до ЄРДР чи незаконності досудового слідства, як і вході судового розгляду, від них не надходило.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_10 раніше судимий, в тому числі за корисливі злочини, звільнений з місць позбавлення волі 23 квітня 2014 року та перебував під адміністративним наглядом, ніде не працюючий, у 2015 році проходив стаціонарний курс психологічної корекції та соціальної адаптації в наркологічному центрі закритого типу «Ренессанс» у зв`язку з наркотичною залежністю.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 , судом не встановлено.
З врахуванням зазначеного, з огляду на ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та їх кількість у короткий проміжок часу, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій статей, за якими він засуджується.
Ухвалою суду від 25 березня 2015 року у вказаному кримінальному провадженні оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_15 та зупинено провадження щодо нього.
Цивільні позови, процесуальні витрати та майно, на яке накладено арешт у матеріалах провадження відсутні.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд
ОСОБА_10 визнати винуватим та призначити покарання:
-за ч. 2 ст. 185 КК України - 3 (три) роки позбавлення;
-за ч. 2 ст. 186 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань визначити ОСОБА_10 остаточне покарання 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.
Зарахувати ОСОБА_10 у строк відбування покарання час його перебування під вартою у період з 09 по 11 жовтня 2014 року та з 28 серпня по 03 вересня 2015 року. Початок відбування строку покарання ОСОБА_10 рахувати з часу його фактичного затримання.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Деснянський районний суд м. Чернігова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1