Провадження № 1-кп/521/638/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 вересня 2015 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді Жуковського С.О.

при секретарі Феслер О.С.

за участю прокурора Комар А.В.

обвинуваченого ОСОБА_1

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Прибужани, Вознесенського району, Миколаївської області, українця, громадянина України, що має середню спеціальну освіту, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця призваного за мобілізацією, стрільця 1 відділення 1 окремого стрілецького взводу військової частини НОМЕР_1 , солдата,

у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 4 ч. 8, 5ч. 1. ст. 10, 11, ст. 22 ч. 3 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу виконуючого обов`язки Президента України від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію», затвердженого Верховною Радою 1126-VII, ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ОСОБА_1 у квітні 2014 року було призвано на військову службу у зв`язку з мобілізацією, ІНФОРМАЦІЯ_4 .

07 квітня 2014 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 70 ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 (мобілізаційного ресурсу) та призначено на посаду стрільця 1 відділення 1 окремого стрілецького взводу військової частини НОМЕР_2 , яка тимчасово дислокувалася за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно розпорядження Головного управління Національної гвардії України військова частина НОМЕР_2 (мобілізаційного ресурсу) передана в оперативне підпорядкування військової частини НОМЕР_1 , у зв`язку з цим особовий склад військової частини НОМЕР_2 був поставлений на всі види забезпечення у військовій частині НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .

Являючись військовослужбовцем солдат ОСОБА_1 , відповідно до вимог ст.ст. 9,11,49,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та своїх функціональних обов`язків, зобов`язаний суворо додержуватись своїй службовій діяльності вимог Конституції України, законів України, військової присяги, статутів, наказів та розпоряджень, бути зразком виконання службових обов`язків, не допускати ганебних вчинків самому та утримувати від їх вчинення інших.

Проте, у порушення вищевказаних вимог нормативно правових актів солдат ОСОБА_1 , 18 грудня 2014 року без поважних причин не з`явився вчасно на службу зі звільнення до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та був незаконно відсутній за місцем проходження військової служби до 09 червня 2015 року, тобто тривалістю понад один місяць, проводячи цей час на власний розсуд за місцем реєстрації, за адресою: АДРЕСА_1 .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав в повному обсязі, та показав, що він скоїв вищевказаний злочин, якій викладений в обвинувальному акті. В теперішній час, він у скоєному кримінальному правопорушенні розкаюється, просить суд суворо його не наказувати, та призначити йому покарання у вигляді іспитового строку.

Окрім повного визнання своєї провини, винність обвинуваченого ОСОБА_1 в інкримінованому йому кримінального правопорушенні повністю доказана і підтверджується зібраними по справі в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК України доказами, дослідження яких відповідно до ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням документів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового процесу обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позиції, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони буде позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_1 за ст. 407 ч.3 КК України, за кваліфікуючими ознаками: не з`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_1 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який раніше не судимий, має реєстрацію та постійне місце проживання в Миколаївській області, його соціальний стан, стан здоров`я, характер, мотиви та обставини скоєного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.

Суд вважає за необхідне визнати обставинами пом`якшуючими покарання обвинуваченого ОСОБА_1 щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, бажання стати на шлях виправлення, тримання неповнолітніх дітей, скоєння злочину у зв`язку тяжкими сімейними обставинами.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_1 судом не встановлено.

Враховуючи викладені обставини, які пом`якшують покарання та обставини які обтяжують покарання, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_1 можливе в умовах без ізоляції від суспільства.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 367, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_1 визнати винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч.3 КК України та призначити покарання у вигляді 4 (чотри) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання, встановивши випробувальний термін строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_1 ОСОБА_5 , передбачені ч.1 п.п. 2-3 зазначеної статті КК України, а саме:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи;

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно, після його проголошення, вручається обвинуваченому та прокурору, та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя С.О. Жуковський