Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 1-94/2010р.
ВИРОК ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2010 р. Очаківський міськрайонний суд Миколаївськой області

у складі: головуючого-судді Кузьменко В.В.

при секретарі Хаюк М.М.

за участю прокурора Андрєєва Д.М.

захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Очакова кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився в с. Камянка Очаківського району Миколаївської області, є громадянином України, має вищу освіту, працює вихователем Очаківської загально - освітньої школи, одружений, має на вихованні двох неповнолітніх дітей, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, не судимого

у скоєні злочину передбаченого ч.1 ст. 122 КК України

встановив:

30 січня 2010 року приблизно о 20 годині 00 хвилин, на проїзній частині біля домоволодіння №124 по вул. І.Шевченко в с. Камянка Очаківського району Миколаївській області, в ході конфлікту, що виник на ґрунті неприязних відносинах у ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_2 перебуваючи в стані алкогольного спяніння, умисно наніс не менш 5 ударів ногами в область правої ноги ОСОБА_3, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді уламкового перелому с/З-н/З правої гомілки із зсувом, які згідно висновку експерта №22 від 10.03.2010 року відносяться до категорії тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості, за критерієм тривалості розладу здоровя (строк зрощення кістки більше 21 дня).

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_2 в предявленому йому обвинуваченні винним себе не визнав та пояснив, що він 30.01.2010 року приблизно о 19.30 годині прийшов до будинку №124 по вул. І.Шевченко в с. Камянка для вирішення спірних питань яки виникли під час ведення спільного бізнесу з ОСОБА_4 В будинку, де на той час перебували, його дружина ОСОБА_5, її батько ОСОБА_6, її мати ОСОБА_7 між ним та останніми виник конфлікт. Через деякий час прийшли ОСОБА_3 зі своєю матірю ОСОБА_8

ОСОБА_3 провокуючи його на конфлікт запропонував вийти поговорити на вулицю- На вулиці ОСОБА_3 схопив його за куртку, питаючись вирватись він відштовхнув останнього, який впав не відпускаючи рук від його куртки, а він впав на потерпілого зверху. Після падіння ОСОБА_3 закричав, що в нього болить нога і він йому напевно зламав ногу. Після того він запропонував потерпілому оказати допомогу від якої останній відмовився.

Однак, незважаючи на невизнання підсудним своєї вини, його винуватість в скоєному повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 пояснив, що 30.01.2010 року приблизно о 19.00 годині до свого домоволодіння він привіз свого знайомого ОСОБА_9, який побажав сховатись від ОСОБА_2 мотивуючи це тим, що останній погрожував йому. Того ж дня приблизно о 19.30 годині на мобільний телефон ОСОБА_9 зателефонував ОСОБА_2. Побачивши, що йому телефонує ОСОБА_2 останній включив гучний звязок. Після чого всі присутні, а саме він, його мати ОСОБА_8 та батько ОСОБА_10 почули що ОСОБА_2 нецензурно висловлювався щодо ОСОБА_9, вимагаючи, щоб останній вийшов з дому. Після того, як телефонна розмова

закінчилась його матері зателефонувала ОСОБА_7 яка попросила їх приїхати за місцем її проживання та заспокоїли ОСОБА_2, який влаштував вдома бешкет.

Приблизно о 20.00 годині він разом з матірю приїхали до домоволодіння родини ОСОБА_8 де знаходився ОСОБА_2, який перебував в стані алкогольного спяніння, та вів себе агресивно. Він питався заспокоїти підсудного, але останній запропонував йому вийти на вулицю та поговорили на одинці та почав виштовхувати його з будинку до вулиці в напрямку дороги. На проїзній частині дороги по вул. Ів. Шевченко, ОСОБА_2 обігнав його та почав наносити йому удари в область його ніг, більше всього ударів було нанесено до правої ноги, точну кількість ударів він сказати не може, але ударів було не менш 5. Від ударів він упав на землю. Так як він не міг правою ногою поворухнути і вона дуже боліла він зрозумів, що вона в нього зламана.

Свідок ОСОБА_8 дала покази аналогічні показам потерпілого пояснив, що конфлікт почався по віні ОСОБА_2, який накинувся на її сина та почав наноси удари ногою по його ногам.

Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердили факт погроз з боку ОСОБА_2 на адресу ОСОБА_4 та просьбу ОСОБА_7 приїхати та заспокоїти підсудного.

Свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 пояснили суду, що 30.01.2010 року, приблизно о 20.00 годині за місцем їх проживання прийшов ОСОБА_2, він перебував в стані алкогольного спяніння. Запитав де знаходиться ОСОБА_11 та почувши, що його не має ОСОБА_2 почав сварку під час якої застосовуючи силу став хватати за шию ОСОБА_7, ОСОБА_6

Звільнившись ОСОБА_7 зателефонувала до ОСОБА_8, яку просила приїхати і зупинити ОСОБА_2. Коли приїхав ОСОБА_3 та попитався заспокоїти ОСОБА_2, підсудний повів себе агресивно та запропонував потерпілому вийти з ним на вулицю до дороги щоб поговорити. Що було на дорозі вони не бачили.

Саме ці показання свідків суд визнає правдивими і кладе в основу вироку, оскільки вони узгоджуються з поясненнями потерпілого про обставини заподіяння ОСОБА_3М тілесних ушкоджень та підтверджуються також і даними судово - медичної експертизи №22 від 10.03.2010 року, щодо якого у ОСОБА_3 виявлені тілесні ушкодження у вигляді уламкового перелому с/З-н/З правої гомілки із зсувом. Дані ушкодження могли утворитись від ударних дій твердим тупим предметом, не виключно в строк та при обставинах зазначених вище. За класифікацією ступеня тяжкості виявлені ушкодження відносяться до категорії середніх, за критерієм тривалості розладу здоровя (строк зрощення кістки більше 21 дня ). Так, як перелом правої голені складається з двох ізольованих переломів, а саме на різних ділянках проекції кісток гомілки, що підтверджується рентгенологічно: 1) перелом великоберцової кістки на рівні середньої та нижньої третини; 2) перелом малоберцової - у верхній третині, то виникнення при падінні в умовах ожеледиці в результаті товчку виключено, і можливо від не менш двох ударів обутої у кросівки ногою по нозі, яка в свою чергу обута у валянки з голенищем.

Суд критично відноситься до свідчень ОСОБА_12, в частині того, що бійку почав саме ОСОБА_3 оскільки вони спростовуються не тільки показами потерпілого а і показами шести свідків.

Суд вважає доведеною вину підсудного та кваліфікує дії ОСОБА_2 в умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоровя - за ч.1 ст.122 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання, керуючись ст..65 КК України, з врахуванням ступеню тяжкості вчинених злочинів, вини особи та обставин, що обтяжують та помякшують покарання, а саме: вчинення підсудним злочину середньої тяжкості; наявність посередньої характеристики наданої начальником СДІМ Очаківського МВ негативної з місця проживання, позитивних з місць роботи, що на обліку у лікаря

нарколога та психіатра він не перебуває; наявність на утримані неповнолітніх дітей; як обставини, що обтяжує покарання - вчинення злочину в стані алкогольного спяніння, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_2 та попередження вчинення ним нових злочинів за умови призначення йому будь - якого з покарань, не повязаного з позбавленням волі.

Судом встановлено, що діями підсудного потерпілому заподіяна матеріальна шкода на суму 12614,85 грн., на підставі викладеного заявлений цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди у відповідності зі ст..1166 ЦПК України, яка підлягає стягненню на зазначену суму. Розмір цих вимог підтверджується наданими розрахунками, довідками, квитанціями. З тих же підстав підлягає задоволенню позов Очаківського міжрайонного прокурора в інтересах Миколаївського обласного відділу охорони здоровя на суму 1914,29 грн.

Вимоги ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди суд вважає обґрунтованими, оскільки неправомірними діями підсудного йому були причинені моральні переживання та психологічна травма в звязку з розладом здоровя, знаходження в медичному закладі, перенесенні фізичного болю. Розмір відшкодування суд встановлює виходячи з характеру дій особи , яка заподіяла шкоду, наступивши наслідків у відповідності з ст..1167 ЦК України в розмірі 10000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_2 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити покарання 2 роки позбавлення волі;

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням - якщо він протягом двох років з дня проголошення вироку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обовязки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_2 обовязки: - не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально- виконавчої системи; - повідомляти органи виконавчої системи про зміну місця проживання. -зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід - підписку про невиїзд, обраний щодо ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили залишити попереднім.

Стягнути з ОСОБА_2: на користь ОСОБА_3 12614 грн. 85 коп. - відшкодування матеріальної шкоди, 10000 грн - в відшкодування моральної шкоди; на користь Миколаївського обласного відділу охорони здоровя, 1914грн. 29 коп. - в відшкодування витрат понесених на лікування потерпілого.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Головуючий: