У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 червня 2015 року колегія суддів Дніпровського районного суду м.Києва в складітрьох професійних суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора щодо продовження строків тримання під вартою обвинуваченим:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 187 КК України,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 187 КК України, -
в с т а н о в и л а:
Кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 перебуває в провадженні суду.
У судовому засіданні прокурор заявив клопотанння щодо продовження обвинуваченим строків обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 діб, вказавши, що підстави для зміни запобіжного заходу на інший більш м`який відсутні.
Захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 зазначили, що на їх думку, відпала потреба в утриманні останніх під вартою та просили змінити їм міру запобіжного заходу на більш м`який, а саме - домашній арешт.
Крім того, захисник ОСОБА_7 у своєму письмовому клопотанні, що подано у залі суду та яке підтримане обвинуваченим ОСОБА_8 просить змінити останньому запобіжний захід через його незадовільний стан здоров`я.
Вислухавши думку прокурора, захисників та обвинувачених, вивчивши матеріали, колегія суддів приходить до наступного.
Згідно ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку, зокрема з дня застосування до обвинуваченого судом запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Так, двомісячний строк тримання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 під вартою продовжений ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24 квітня 2015 року спливає 22 червня 2015 року.
Вирішуючи вказане питання щодо кожного із обвинувачених окремо, судом враховується той факт, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні ряду злочинів, які є тяжкими і особливо тяжким, та передбачає покарання на строк до 15 років позбавлення волі, обвинувачений ОСОБА_8 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, обвинувачені офіційно не працюють, конкретні обставини справи та справжні інтереси суспільства, а тому приходить до висновку про наявність обставин, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачені можуть ухилитись від суду, незаконно впливати на потерпілої, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому для запобігання вказаних ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, які виправдовують тримання обвинувачених під вартою, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора і продовження ОСОБА_8 та ОСОБА_9 строку запобіжного заходу ще на 60 днів.
За таких умов, суд вважає, що обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_8 та ОСОБА_9 запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке їм інкримінується, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Окрім наявної обгрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості вчиненого, а встановлені ухвалою суду від 24.04.2015 року ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають, на даний час, можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на більш м`який.
Відповідно до інформації Київського слідчого ізолятора від 09 червня 2015 року № 15-10007, ОСОБА_8 , з моменту надходження до установи знаходиться під динамічним наглядом корпусного фельдшера та лікарів медичної частини з діагнозом: хронічний вірусний гепатит «В» в стадії неясної активності; хронічний холецисто-панкреатит, хронічний гастродуоденіт. Періодично отримує підтримуюче симптоматичне лікування амбулаторно.
Згідно ст. 21 Закону України "Про попереднє ув`язнення", адміністрація місць попереднього ув`язнення зобов`язана, зокрема, забезпечити осіб, взятих під варту, медичним обслуговуванням.

Таким чином, обов`язок по збереженню здоров`я особи, яка перебуває під вартою в умовах слідчого ізолятору покладається на керівника слідчого ізолятору. Із цього випливає, що керівник слідчого ізолятору в силу своїх обов`язків, зобов`язаний забезпечити належне здійснення лікувально-профілактичних заходів відносно ОСОБА_8 , а наявність хвороби у обвинуваченого не може бути підставою для зміни запобіжного заходу, за відсутності для цього підстав, передбачених ст.ст. 177, 178 КПК України.

За таких обставин, судом не вбачається підстав для задоволення клопотань захисту в інтересах ОСОБА_8 та ОСОБА_9 щодо зміни їм запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 183, 371, 372 КПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а:
Продовжити застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді утримання під вартою в Київському СІЗО № 13 Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області до 12 години 00 хвилин 17 серпня 2015 року.
Продовжити застосування запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вигляді утримання під вартою в Київському СІЗО №13 Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області до 12 години 00 хвилин 17 серпня 2015 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя:
Суддя:
Суддя: