Справа № 132/2314/15-к
ВИРОК
ІМ`ЯМ УКРАЇНИ
09 вересня 2015 р.

Калинівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Калинівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000074 від 13.02.2015 року, відносно: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, розлученого, не працюючого, раніше не судимого,

по вчиненню кримінального правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КК України,

за участі сторін кримінального провадження: прокурора прокуратури Калинівського району Вінницької області ОСОБА_4 ; потерпілого ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:

02 лютого 2015 року близько 20:00 ОСОБА_6 , знаходячись у своєму будинку по АДРЕСА_1 , спільно із своїми друзями ОСОБА_7 та ОСОБА_8 розпивали спиртні напої.

Вийшовши з будинку на вулицю, перед подвір`ям ОСОБА_6 зустрів ОСОБА_5 , який перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, розшукував свою співмешканку ОСОБА_9 . Під час розмови, на ґрунті ревнощів, між ними виникла суперечка під час якої ОСОБА_5 намагався вчинити бійку, однак ОСОБА_6 розпочав тікати в напрямку городу. ОСОБА_5 , наздогнавши ОСОБА_6 , повалив його з ніг на землю та наніс декілька ударів ногами по тулубу. В цей час підбігли ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , які їх розборонили, однак ОСОБА_6 з метою помсти, підбіг до ОСОБА_5 , який в цей час лежав на землі, умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень наніс декілька ударів ногами по обличчю ОСОБА_5 , чим заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому нижньої щелепи в ділянці правого кута та 33, 34 зубів, які згідно висновку експерта № 60 від 08.06.2015 відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинило тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я.

Прокурор по справі ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав обставини, викладені в обвинувальному акті даного кримінального провадження щодо повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КК України, відносно ОСОБА_3 .

Враховуючи думку учасників судового процесу, суд визнав недоцільним досліджувати інші докази по кримінальному провадженню відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та потерпілий правильно розуміють зміст цих обставин.

З урахуванням думки учасників судового провадження, суд вважає необхідним допитати в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_5 , а також дослідити документи, що характеризують обвинуваченого.

Також обвинуваченому та потерпілому суд роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому визнав повністю. Суду показав, що 2 лютого 2015 року близько 20:00 він у своєму будинку по АДРЕСА_1 , спільно із своїми друзями ОСОБА_7 та ОСОБА_8 розпивали спиртні напої. Згодом він вийшов на вулицю, щоб попрацювати по господарству. З ним такиж вийшли допомогти ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , які пішли на город. Перед подвір`ям зустрів ОСОБА_5 , який перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, разом із своїм племінником розшукував свою співмешканку ОСОБА_9 . Під час розмови, на ґрунті ревнощів, між ними виникла суперечка в ході якої ОСОБА_5 намагався вчинити бійку. Однак, він почав тікати в напрямку городу, а коли ОСОБА_5 його наздогнав, то повалив його з ніг на землю та наніс декілька ударів ногами по тулубу. В цей час підбігли ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , які їх розборонили. Після цього він з метою помсти, підбіг до ОСОБА_5 , який в цей час лежав на землі, та наніс йому декілька ударів ногами по обличчю. У вчиненому щиро розкаюється.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 показав, що 2 лютого 2015 року у вечірній час він разом із своїм племінником ОСОБА_12 вживали спиртні напої. Через деякий час він звернув увагу, що в будинку тривалий час немає його співмешканки ОСОБА_9 та вирішили піти її шукати. Вийшовши з будинку, вони пішли в напрямку домогосподарства Печевистого ОСОБА_13 , за будинком якого доглядав ОСОБА_3 , оскільки йому було відомо, що його співмешканка може знаходитись там, так як він неодноразово виявляв її в нього вдома. Підійшовши до будинку ОСОБА_14 , на подвір`ї він зустрів ОСОБА_3 , який палив цигарку. Він разом із своїм племінником ОСОБА_12 підійшли до нього та запитали, чи немає в будинку його співмешканки ОСОБА_15 і чи не знає він, де вона може бути. ОСОБА_6 нічого йому не відповів і він почав підходити ближче до нього, як раптом ОСОБА_3 просто розвернувся і почав тікати в напрямку городу. Він побіг за ним, тому що подумав, що він щось приховує. Приблизно через 100 м. він наздогнав ОСОБА_3 на городі та поставив йому підніжку, внаслідок чого той впав. Після цього він став біля ОСОБА_3 та почав розпитувати де ОСОБА_16 , однак останній йому нічого не сказавши, почав звати на допомогу. Через декілька хвилин до них підбіг ОСОБА_17 та його товариш, який відштовхнув його в бік, внаслідок чого він не втримався на ногах і впав на землю. В цей момент ОСОБА_3 підвівся, і підійшовши до нього, наніс йому декілька ударів ногами по обличчю. Потім його племінник почав кричати до ОСОБА_6 і він залишив його у спокої. Через деякий час приїхали працівники міліції, які почали розбиратися в даній ситуації. На призначенні суворої міри покарання ОСОБА_3 не наполягає.

На досудовому слідстві дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано по ч. 1 ст. 122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 є щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст.67 КК України є вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Позовні вимоги по даному кримінальному провадженню потерпілим не заявлялись.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 на досудовому слідстві не застосовувався.

При обранні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується по місцю проживання, його щире каяття у вчиненому.

З врахуванням наведених обставин, суд вважає необхідним обвинуваченому ОСОБА_3 обрати покарання у виді обмеження волі і відповідно до ст.75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України ( в ред. 2012 року), суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним по ст.122 ч.1 КК України і призначити йому покарання виді 2 років обмеження волі.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

У відповідності до ч.1 п.п.2, 3, 4 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи;

періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекці.

Вирок може бути оскарженим до апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визначено судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Суддя: