Справа № 534/2270/15-к
УХВАЛА
19 листопада 2015р. м. Комсомольськ
Комсомольський міський суд Полтавської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3

захисників обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Комсомольську кримінальне провадженні №0000618 за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.189 КК України,

В С Т А Н О В И В:
У провадженні Комсомольського міського суду Полтавської області на стадії судового розгляду знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.189 КК України.
Щодо обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 20.11.2015 року.
У судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою ще на два місяці, пославшись на наявність ризиків визначених ст.177 КПК України.
Захисники обвинувачених та обвинувачені просили у задоволенні клопотання прокурора відмовити та застосувати більш м`який вид запобіжного заходу. Обвинувачені підтримали думку своїх захисників.
Заслухавши думку прокурора, захисників та обвинувачених, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, строк покарання за який передбачено до семи років позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

За змістом ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачуються.
У контексті ст.178 КПК України судом при обрані запобіжного заходу враховуються ряд обставин визначених даною статтею, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідним особам у разі визнання обвинувачених винуватими у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вони обвинувачуються; вік та стан здоров`я обвинувачених; репутацію обвинувачених; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачуються особи, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачуються особи, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Суд враховує ту обставину, що на даний час є допитаними усі свідки кримінального провадження, потерпілий, думку потерпілого яку він висловлював на попередніх засіданнях, ту обставину, що наданий час обвинувачені попросили у потерпілого вибачення. Ту обставину, що залишилось дослідити лише флеш-носії із записом проведення негласних слідчих дій з відповідними протоколами до них, що приєднані до матеріалів справи, оскільки конверт де вони зберігалися було відкрито під час судового засідання, проте з незалежних від сторін та суду обставин не були досліджені.
Згідно приписів ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать, про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, суд щоразу зобов`язаний, у тому числі, здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, щоб вирішити питання про застосування запобіжного заходу у відповідності до вимог міжнародного та національного законодавства, необхідно належним чином оцінити характер справи, тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення та наслідки вчинення протиправних діянь.

Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що ризики визначені ст.177 КПК України на даний час не зменшились, проте доказів на підтвердження своєї позиції не наводить.

Є неспроможними також твердження прокурора і про те, що обвинувачені будуть продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення або переховуватися від суду, оскільки з обвинувального акту вбачається, що обвинувачені раніше не судимі. Таким чином, доводи прокурора в цій частині є лише припущеннями і не можуть слугувати належним обґрунтуванням заявленого клопотання.

На думку суду, прокурор не довів обставин визначених п.3 ч.1 ст.194 КПК України.

Суд звертає увагу на рішення Європейського суду з прав людини від 01.06.2006 року у справі «Мамедова проти Росії», в пункті 74 якого Суд вказував, що хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину. Тримання під вартою також не можна застосовувати як передбачення вироку у формі позбавлення волі.

Суд, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, враховуючи данні, що характеризують особу обвинувачених, те, що вони мають постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, за місцем проживання обвинувачені характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебувають, обвинувачений ОСОБА_6 має непрацездатних батьків, обвинувачений ОСОБА_7 є фізичною особою-підприємцем, його мати є непрацездатною особою, перенесла операцію, зокрема 27.10.2015р. їй було проведено операцію секторальну резекцію правої молочної залози, суд вважає, що забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених можливо шляхом обрання їм запобіжного заходу у виді домашнього арешту із покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 181, 183, 194, 331, 369 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.

Застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.189 КК України проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , замість запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою домашній арешт.

Застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.189 КК України проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , замість запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою домашній арешт.

Покласти на обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- ОСОБА_6 не відлучатися із свого постійного місця проживання розташованого за адресою: АДРЕСА_1 з 15 години 00 хвилин по 09 годину 00 хвилин;

- ОСОБА_7 не відлучатися із свого постійного місця проживання розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , з 15 години 00 хвилин по 09 годину 00 хвилин;

- обвинуваченим прибувати до суду на його виклики;

- обвинуваченим не відлучатися за межі м. Комсомольську, Полтавської області без дозволу суду до закінчення розгляду справи;

- обвинуваченим повідомляти суд, про зміну свого місця проживання ;

- обвинуваченим носити засіб електронного контролю, нести повну матеріальну відповідальність за його пошкодження та відповідальність за спробу його зняти;

- обвинуваченим не відвідувати усі наявні у м. Комсомольську Полтавської області розважальні заклади, до яких можуть відноситися бари, ресторани, кафе тощо;

- обвинуваченим утримуватися від спілкування з потерпілим ОСОБА_8 та членами його сім`ї;

- обвинуваченим здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали про обрання домашнього арешту обчислювати з наступного дня після її постановлення і до 18 січня 2016 року включно.

Звільнити обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з під варти з залі суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвалу для виконання передати Комсомольському відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, захисникам, прокурору, начальнику Полтавського слідчого ізолятора, начальнику Комсомольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя підпис ОСОБА_1

Згідно з оригіналом.

Суддя ОСОБА_1