Єдиний унікальний номер 725/5662/15-к
Номер провадження 1-кп/725/246/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.11.2015 Першотравневий районний суд м.Чернівців
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001231 від 19.08.2015 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с.Юрківці, Заставнівського району, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_7 в серпні 2015 року вчинив умисне кримінальне правопорушення при наступних обставинах:
Так, 18.08.2015 року біля 21 год. 30 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , вчинив словесний конфлікт з ОСОБА_5 , під час якого умисно, з метою заподіяння шкоди здоров`ю, наніс один удар ножем в область лівої половини грудної клітини ОСОБА_5 , чим завдав йому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення лівої половини грудної клітки, обмежений пневмоторакс, що згідно висновку експерта №1000стац від 19.08.2015 року відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як таке, що небезпечне для життя.
Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав частково. Суду показав, що незадовго до цієї події потерпілий у нього вдома перевіряв лічильник, після чого він виявив зникнення речей. 18.08.2015 року він зустрів на вулиці ОСОБА_5 та вирішив його налякати ножем, щоб той повернув викрадене. Наміру завдавати потерпілому удару ножем він не мав, вважає, що вчинив це з необережності, оскільки потерпілий схопив його за руку.

Потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що ввечері 18.08.2015 року йшов з роботи додому. По дорозі додому він зустрів ОСОБА_7 , який стояв з ножем у лівій руці та погрожував йому. Він схопив обвинуваченого лівою рукою за руку, щоб захиститись, однак йому не вдалось уникнути удару ножем. Після цього потерпілий закрив рану рукою та пішов до свого будинку, де зустрів якогось чоловіка. Шкоду завдану злочином йому відшкодовано, просив обвинуваченого суворо не карати.

Свідок ОСОБА_8 суду показав, що того вечора перебував на вулиці на відстані близько десяти метрів від обвинуваченого та потерпілого. Він бачив як ОСОБА_7 штовхнув потерпілого, після чого відійшов з ножем у руках.

Крім показів потерпілого та свідка, вина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується письмовими доказами, дослідженими та проаналізованими судом, а саме:

-Витягом з ЄРДР № 0001231 від 19.08.2015 року про надходження заяви про кримінальне правопорушення, відповідно до якого ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння біля будинку №11а по вул.Узбецькій м.Чернівці, вчинив словесний конфлікт з ОСОБА_5 , під час якого умисно з метою заподіяння шкоди здоров`ю, наніс один удар ножем область лівої половини грудної клітини ОСОБА_5 , чим завдав тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення лівої половини грудної клітини, обмежений пневмоторакс, що згідно висновку експерта №1000стац від 19.08.2015 року відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як таке, що небезпечне для життя (а.с.1-2 Том1);

-Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 19.08.2015 року, з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_5 19.08.2015 року звернувся до правоохоронних органів з заявою про заподіяння ОСОБА_7 йому проникаючого ножового поранення (а.с.9 Том 1);

-Протоколом огляду місця події від 18.08.2015 року, в ході якого було оглянуто відкриту ділянку місцевості біля будинку АДРЕСА_3 (а.с.12-16 Т.1);

-Протоколом огляду місця події від 18.08.2015 року, в ході якого було оглянуто квартиру АДРЕСА_4 та вилучено ніж (а.с.18-21 Том №1);

-Актом про застосування службового собаки від 18.08.2015 року, з якого вбачається, що службова собака з місця події повела їх до квартири АДРЕСА_3 , де мешкає ОСОБА_7 (а.с.22 Т.1).

-Довідкою №2218 від 18.08.2015 року Чернівецького обласного наркологічного диспансеру, з якого вбачається, що ОСОБА_7 18.08.2015 року перебував у стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю (а.с.25 Т.1);

-Протоколом слідчого експерименту від 26.09.2015 року, в ході якого потерпілий показав яким чином відбувались події 18.08.2015 року (а.с.34-38 Т.1);

-Висновком судово-медичної експертизи №1000 стац від 19.08.2015 року, відповідно до якого ОСОБА_5 з 18.08.2015 року знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні грудна хірургія ОКЛ м. Чернівці з діагнозом: проникаюче поранення лівої половини грудної клітки, обмежений пневмоторакс. У ОСОБА_5 наявне тілесне ушкодження: проникаюче поранення лівої половини грудної клітки, обмежений пневмоторакс. Дане тілесне ушкодження виникло в результаті однократної травмуючої дії колюче-ріжучим предметом, можливо типу ножа, по строку та обставинах, може відповідати вказаному в постанові і відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як таке, що небезпечне для життя. Малоймовірно виникнення вищевказаного тілесного ушкодження внаслідок падіння з положення стоячи на тверду поверхню та виступаючи над нею предмети (а.с.46-47 Том1);

-Довідкою Чернівецької обласної клінічної лікарні від 14.09.2015 року, з якої вбачається, що ОСОБА_5 знаходився на лікуванні у відділенні тора кальної хірургії обласної клінічної лікарні з 18.08.2015 року по 11.09.2015 року (а.с.50 Том 1);

-Протоколом добровільної видачі від 19.08.2015 року, в ході якого ОСОБА_7 добровільно видав речі верхнього одягу та взуття, яке йому належить (а.с.52 Т.1);

-Протоколом добровільної видачі та огляду від 21.08.2015 року, в ході якого ОСОБА_9 добровільно видала джинсову сорочку синього кольору та жилетку, які належать потерпілому (а.с.53 Т.1);

-Висновком експерта №1467 від 14.09.2015 року, згідно якого на плямах бурого кольору на чоловічій сорочці знайдено кров людини та виявлено антиген А, що не виключає походження крові від особи з групою кров А в даному випадку від ОСОБА_5 . Походження крові від ОСОБА_7 виключається (а.с.60-62 Т.1);

-Висновком експерта №148 від 22.09.2015 року, відповідно до якого кров ОСОБА_7 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В ізосерологічної системи. Кров ОСОБА_5 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В згідно ізосерологічної системи АВО. В піднігтьовому вмісті ОСОБА_7 знайдено епітеальні клітини, що не є травматичного походження та містять антигени А, В, Н (О) ізосерологічної системи АВО. Антиген Н (О) походить, скоріш за все, за рахунок власного нігтьового ложе ОСОБА_7 , тоді як антигени А та В є для нього чужорідними і могли походити як від однієї особи з групою крові АВ (IY), так і від різних людей, в крові яких вони наявні. Таким чином, неможливо виключити присутності домішка клітинних елементів від ОСОБА_5 в піднігтьовому вмісті ОСОБА_7 (а.с.75-77 Т.1);

-Висновком експерта №458-І від 31.08.2015 року, відповідно до якого виявлена на ножі кров належить людині. При серологічному дослідженні виявленої на ножі крові встановлено антиген А системи АВО. Виявлений слід крові на ножі може походити від особи (осіб) з групою крові А (ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В системи АВО, у тому числі ОСОБА_5 . Походження виявленого сліду крові на ножі від ОСОБА_7 виключається (а.с.85-89 Т. 1);

-Висновком експерта №1444 від 26.08.2015 року, згідно якого кров ОСОБА_5 належить до групи А з ізогемаглютиніном Анти-В (а.с.90 Т.1);

-Висновком експерта №1472 від 27.08.2015 року, згідно якого кров ОСОБА_7 належить до групи О з ізогемаглютиніном Анти-В (а.с.90 Т.1);

-Висновком експерта №2018,2019 від 04.09.2015 року, відповідно до якого ніж, загальною довжиною 338 мм, що вилучений 18.08.2015 року під час ОМП за адресою м.Чернівці вул.Білоруська, 24/11, до холодної зброї не належить, а є ножем господарсько-побутового призначення (а.с.94-97 Т.1);

-Протоколом проведення слідчого експерименту від 26.09.2015 року, в ході якого свідок ОСОБА_8 в присутності понятих описав як того дня він помітив двох чоловіків на відстані семи метрів. Один чоловік, який стояв до нього спиною наніс один удар ножем іншому, бійки між ними не було (а.с.107-110 Т.1)

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.08.2015 року, з якого вбачається, що ОСОБА_8 впізнав особу зображену на фото №7 ( ОСОБА_7 ), як особу, яка 18.08.2015 року біля 21 год. 30 хв. по вул.Узбецькій м.Чернівці нанесла удар ножем ОСОБА_5 (а.с.111-113 Т.1);

Таким чином, аналізуючи всі докази в їх сукупності, суд вважає, що орган досудового розслідування правильно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ст.121 ч.1 КК України, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що він вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Суд відхиляє доводи обвинуваченого та його захисника про відсутність складу злочину, передбаченого ст.121 ч.1 КК України, та необхідність кваліфікації його дій за ст.128 КК України, оскільки дані доводи спростовуються вищезазначеними показами потерпілого, свідка та дослідженими судом доказами.
Так, відповідно до роз`яснень, що містяться у пункт 26 постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 7 лютого 2003 року "Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи" у випадках, коли особа, яка позбавила потерпілого життя чи заподіяла йому тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своїх дій чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення (злочинна самовпевненість), або ж не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була й могла їх передбачити (злочинна недбалість), її дії слід розглядати як убивство через необережність чи заподіяння необережного тяжкого або середньої тяжкості тілесного ушкодження і кваліфікувати відповідно за ст. 119 чи ст. 128 КК.
Вбивство чи заподіяння тілесних ушкоджень внаслідок злочинної самовпевненості необхідно відмежовувати від учинення цих діянь із непрямим умислом (коли винна особа передбачала і свідомо припускала настання відповідних наслідків, не розраховуючи при цьому на якісь конкретні обставини, які могли б його відвернути), а вбивство чи заподіяння тілесних ушкоджень внаслідок злочинної недбалості - від невинного заподіяння шкоди (коли особа не передбачала настання відповідних наслідків, не повинна була і (або) не могла його передбачати).
Аналізуючи досліджені судом докази, що надані сторонами обвинувачення та захисту, суд не приймає до уваги доводи обвинуваченого та його захисника про те, що він не мав наміру завдавати удару ножем потерпілому і це сталося випадково, оскільки ці твердження ніякими доказами не підтверджені. З показів потерпілого та свідка ОСОБА_8 під час його допиту в суді та проведеного слідчого експерименту під час досудового розслідування, судом встановлено, що бійки між потерпілими та обвинуваченим не було, потерпілий лише намагався захиститися від ОСОБА_7 , який накинувся на нього з ножем. Інших очевидців подій по справі не встановлено.

Суд вважає покази потерпілого щодо механізму нанесення йому тілесних ушкоджень правдивими, оскільки вони були послідовними як на стадії досудового розслідування під час проведення слідчого експерименту, так і в суді, та повністю узгоджуються з показами свідка ОСОБА_8 та письмовими доказами, дослідженими судом.

Доводи обвинуваченого щодо механізму нанесення ним тілесних ушкоджень потерпілому, внаслідок того, що той схопив його за руку і це спричинило необережне завдання йому тілесних ушкоджень суд до уваги не приймає, оскільки вони спростовуються показами потерпілого, даними слідчих експериментів з його участю та участю свідка ОСОБА_8 та висновком експертизи №1000 стац від 19.08.2015 року СМЕ, відповідно до яких тілесні ушкодження, які завдані потерпілому були нанесені так як вказав потерпілий на слідчому експерименті.

Крім того, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_7 прийшов на місце події із заздалегідь приготовленим ножем, при цьому перебував у стані алкогольного сп`яніння та свідомо чекав на потерпілого, що свідчить про умисність його дій.

Доводи захисника щодо визнання недопустимим доказом довідки Чернівецького обласного наркологічного диспансеру №2218 від 18.08.2015 року, якою встановлено стан сп`яніння ОСОБА_7 з тих підстав, що в ньому відсутній підпис ОСОБА_7 та не визначено, яка кількість спирту міститься в крові суд відхиляє, оскільки очевидної недопустимості доказу згідно ст.86- ст.89 судом не встановлено.

Суд вбачає у діях обвинуваченого наявність умислу на завдання тяжких тілесних ушкоджень, оскільки удар ножем обвинуваченим потерпілому було нанесено умисно. Обвинувачений міг та повинен був передбачити, з врахуванням властивостей предмета, яким наносився удар, настання вказаних наслідків у вигляді тяжких тілесних ушкоджень. У даному випадку умисел обвинуваченого був направлений на заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю потерпілого, а тому його відповідальність настає за фактично нанесене - тяжке тілесне ушкодження.

Аналізуючи надані роз`яснення, суд вважає, що в судовому засіданні знайшла своє підтвердження кваліфікація дій обвинуваченого за ст.121 ч.1 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 виду та міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, те що, згідно до ст.12 КК України, злочин, передбачений ст.121 ч.1 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Також, суд враховує відомості про особу обвинуваченого, зокрема те, що він раніше не судимий, позитивно характеризується по місцю проживання та є особою передпенсійного віку.

Крім того, суд враховує, що обвинувачений добровільно відшкодував завдані злочином збитки.

Наведені обставини суд, на підставі ст.66 КК України, визнає такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 .

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, та особу винного, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до висновку про можливість обрання обвинуваченому мінімального покарання в межах санкції статті обвинувачення.
При обранні міри покарання суд враховує також наступне.

У ст. 17 Закону від 23 лютого 2006 р. № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».
Виходячи з міжнародно-правових зобов`язань держави, положень ст. 8 Конституції та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції ратифікована Законом від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.
При цьому суд враховує положення п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких: «Кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом».
У справі «Гарькавий проти України» (рішення від 18.02.2010) Європейський суд з прав людини зазначив, «що, коли йдеться про позбавлення свободи, надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Отже, неодмінна вимога полягає в тому, що умови, за яких має здійснюватися позбавлення свободи, мають бути чітко сформульовані в національному законі і що застосування самого цього закону має бути передбачуваним і відповідати в цьому відношенні нормі «законності», яку встановлює Конвенція».
Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, відомості про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання, зазначених вище, та враховуючи відсутність претензій з боку потерпілого, та інші обставини справи в сукупності, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції його від суспільства.

Таку міру суд вважає достатньою не тільки для покарання ОСОБА_7 за вчинене протиправне діяння, а й для його виправлення.
За таких обставин справи ОСОБА_7 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 Кримінального кодексу України.
Долю речових доказів по справі суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 370, 374, 534 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України і за його вчинення призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України засудженого ОСОБА_7 звільнити від призначеного йому покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину, зобов`язавши його протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти ці органи про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою - скасувати, звільнивши його з-під варти в залі суду негайно.

Речові докази: одяг підозрюваного ОСОБА_7 , а саме: чоловічі джинсові штани, чоловічий ремінь, чоловіча сорочка, чоловічі труси, пара чоловічих босоніжок, пара чоловічих шкарпеток, а також одяг потерпілого ОСОБА_5 , а саме: чоловіча джинсова сорочка, чоловіча жилетка, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Першотравневого РВ УМВС України в Чернівецькій області знищити.

Речові докази: зрізи обоз рук підозрюваного ОСОБА_7 , які зберігаються в камері зберігання речових доказів Першотравневого РВ УМВС України в Чернівецькій області знищити.

Речовий доказ: кухонний ніж, сірого кольору з маркуванням у вигляді напису «1909 Krauff Germany Rostfrei X30 ГCr 14», який зберігається в камері зберігання речових доказів Першотравневого РВ УМВС України в Чернівецькій області знищити.

Стягнути з засудженого ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення експертиз у розмірі в розмірі 1382 грн. 10 коп.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці ОСОБА_1