печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 жовтня 2015 року слідчий суддя Печерського районного суду м.Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисників адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління процесуального керівництва та нагляду за додержанням законів органами, що провадять оперативно розшукову діяльність Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не одруженого, маючого середню спеціальну освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 365, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 127 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
В провадження слідчого судді надійшло вказане клопотання про продовження підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що слідчим відділом слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002025 від 30.09.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 127, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 365, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 153, ч. 2 ст. 153, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 342, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 353 КК України.

Зазначене кримінальне провадження виділено із кримінального провадження № 0000028 від 17.01.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 365, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 127, ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 156, ч. 3 ст. 152, ч. 2 ст. 153, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 120, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 301, ч. 5 ст. 301, ч. 1 ст. 302, ч. 2 ст. 382, ч. 2 ст. 342, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 146 КК України, стосовно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , а також ОСОБА_14 .

Установлено, що будучи наділеним від імені держави владою, правами та владними повноваженнями працівника правоохоронного органу, ОСОБА_8 , здійснюючи керівництво ротою патрульної служби міліції особливого призначення "Торнадо" ГУМВС України у Луганській області, усупереч вимогам Конституції України, Закону України "Про міліцію", постанов Кабінету Міністрів України, наказів МВС України, у грудні 2014 року створив всередині очолюваного ним міліцейського підрозділу злочинну організацію з числа його окремих співробітників з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів на території вказаної області, у тому числі викрадення місцевих жителів, їх катування.

Метою діяльності вказаної злочинної організації передбачалося незаконне збагачення її учасників шляхом протиправного вилучення майна громадян (переважно автомобілів) під приводом використання на потреби роти під час несення служби в зоні АТО, встановлення незаконного контролю за діяльністю місцевих приватних підприємців з метою отримання регулярних грошових відрахувань від їх прибутку, здійснення викрадення місцевих жителів під приводом їх затримання за підозрою у причетності до сприяння незаконним збройним формуванням, примусове таємне їх доставлення без оформлення будь-яких документів до місця розташування роти, незаконне позбавлення їх волі та утримання упродовж тривалого часу у спеціально пристосованих приміщеннях, подальше вимагання у родичів затриманих викупу за їх звільнення або ж примусового залучення затриманих, за звільнення яких неможливо було отримати грошову винагороду, до господарських робіт по обслуговуванню місць розташування роти, здійснення їх катування з метою примушення вчиняти дії, що суперечать їх волі, отримати від них відомості про місцезнаходження сепаратистів чи визнання можливої причетності до числа останніх, а також з метою залякування чи дискримінації. Крім того, одним із видів злочинної діяльності злочинної організації передбачалося здійснення її членами фізичних покарань співробітників роти патрульної служби міліції особливого призначення «Торнадо», які неналежно відносилися до виконання своїх обов`язків в розташуванні роти чи за її межами, або вчинили будь-які правопорушення з метою утримання їх у постійному страху перед членами злочинної організації та забезпечення у такий спосіб суворої дисципліни в роті.

Реалізовуючи свої злочинні наміри, останній до кінця грудня 2014 року створив злочинну організацію, до складу якої увійшов він особисто, міліціонери та вільнонайманий склад РПСМОП «Торнадо» ГУМВС України у Луганській області, котрі виявили бажання займатися злочинною діяльністю, а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , а також особи, які неофіційно перебували у складі роти: ОСОБА_27 , ОСОБА_14 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , інші не встановлені на даний час особи.

Створивши злочинну організацію, в якій зайняв керівне становище, і будучи організатором та керівником цієї організації, маючи здатність впливати на учасників організації, ОСОБА_8 виконував сукупність дій по об`єднанню зусиль членів сформованої ним злочинної організації для вчинення тяжких злочинів, розподіляв функціональні обов`язки кожного учасника злочинної організації щодо реалізації планів вчинення злочинів, які були відомі всім учасникам організації, виробленні загальних правил поведінки, координував дії учасників злочинної організації, виступав ініціатором вчинення конкретних злочинів, керував вчиненням цих злочинів та приймав безпосередню участь у їх вчиненні, орієнтував інших членів злочинної організації на вчинення злочинної діяльності.

У свою чергу вищеперелічені особи, усвідомлюючи факт створення ОСОБА_8 злочинної організації, дали згоду на участь у цій організації та підтвердили реальність своїх намірів щодо вчинення в подальшому злочинів, визначених її керівником, а також маючи намір займатись злочинною діяльністю, та увійшовши до складу сформованої ОСОБА_8 злочинної організації, виконували покладені на них функції по викраденню людей, їх доставці до місць незаконного утримання в підвальних приміщеннях Лисичанської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів № 32, розташованої по вул. Донецькій, 122а, у м. Привілля Луганської області, а також лінійної амбулаторії станції Кіндрашівська-Нова державного закладу «Відділкова лікарня станції Луганськ ДП "Донецька залізниця"», розташованої по пров. Свердлова, 2 у смт. Станиці Луганській Луганської області, забезпеченню їх незаконного утримання, приймали участь у плануванні та визначенні способів вчинення конкретних злочинів та злочинної діяльності в цілому, приймали безпосередню участь у вчиненні злочинною організацією злочинів, дотримувались вироблених злочинною організацією загальних правил поведінки та дисципліни.

У період з 13 березня по кінець травня 2015 року створена ОСОБА_8 злочинна організація за участі ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_22 , ОСОБА_18 , ОСОБА_27 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_32 , ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_14 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_26 , інших не встановлених осіб, вчинила викрадення та незаконне позбавлення волі більше 10 осіб, з яких встановлено особи ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , а також вчиняла катування щодо вказаних потерпілих.

Крім того, встановлено, що наприкінці грудня 2014 року командир роти патрульної служби міліції особливого призначення «Торнадо» ГУМВС у Луганській області ОСОБА_8 групою осіб разом з іншими членами злочинної організації ОСОБА_13 , ОСОБА_20 , ОСОБА_16 , ОСОБА_29 , ОСОБА_19 та ОСОБА_27 , вчинив задоволення статевої пристрасті неприродним способом із застосуванням фізичного насильства щодо ОСОБА_41 .

В той же час ОСОБА_7 , будучи відповідно до наказу ГУМВС України у Луганській від 29.12.2014 № 450 о/с призначеним на посаду інспектора взводу № 2 роти патрульної служби міліції особливого призначення «Торнадо» ГУ МВС України у Луганській області, у період з середини березня до початку червня 2015 року будучи учасником створеної ОСОБА_8 злочинної організації, брав участь та вчинив у її складі такі злочини:

- перевищення влади, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому як працівнику правоохоронного органу прав та повноважень, що супроводжувалося насильством, погрозою застосування насильства, застосуванням зброї та спеціальних засобів, болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілих діями, за відсутності ознак катування;

- незаконне викрадення та позбавлення волі людини, що супроводжувалося заподіянням потерпілим фізичних страждань, вчинене щодо двох чи більше осіб, із застосуванням зброї та здійснюване протягом тривалого часу організованою групою;

- умисне заподіяння сильного фізичного болю або фізичного чи морального страждання шляхом нанесення побоїв, мучення або інших насильницьких дій з метою примусити потерпілого чи іншу особу вчинити дії, що суперечать їх волі, у тому числі отримати від нього або іншої особи відомості чи визнання, чи з метою покарати потерпілого чи іншу особу за дії, у скоєнні яких він або інша особа підозрюється, а також з метою залякування чи дискримінації його або інших осіб, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

16.05.2015 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 365, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 127 КК України.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та беручи до уваги, що інші більш м`які запобіжні заходи не могли запобігти існуючим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва за результатами розгляду відповідного клопотання до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15.08.2015.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12.08.2015 строк тримання під вартою ОСОБА_7 продовжено на 60 днів до 10.10.2015.

22.09.2015 ОСОБА_7 вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 365, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 127 КК України.

ОСОБА_7 підозрюється в участі у створеній ОСОБА_8 злочинній організації з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів та участі у злочинах, вчинюваних такою організацією, що є найнебезпечнішою формою співучасті, а також становить значну небезпеку для суспільства, створює небезпеку нормальній життєдіяльності суспільства та її стабільності, дестабілізації економічної та соціально-політичної сфер життя, порушує нормальне функціонування соціальних інститутів, підриває і гальмує прогресивний процес розвитку суспільства, перешкоджає проведенню соціально-економічної та правової політики.

Озброєна злочинна організація, до складу якої входив ОСОБА_7 , здійснювала свою діяльність у складі правоохоронних органів України, на які покладались обов`язки по охороні законності і правопорядку в країні, в умовах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, тобто в найбільш складний для держави час, коли правоохоронна система потребувала відновлення довіри у суспільства, відчуваючи власну безкарність, з метою задоволення власних корисливих мотивів та беззаперечного виконання будь-яких їх незаконних вимог місцевим населенням Луганської області посягала на життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність людей, які визнані Конституцією Україні найвищою соціальною цінністю.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, за якими законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 10 років.

30.09.2015 підозрюваним у вказаному провадженні, у тому числі ОСОБА_7 , повідомлено про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Разом із тим, у зв`язку з великим обсягом матеріалів досудового розслідування, що наявні в розпорядженні органу досудового розслідування і прокурора та значною кількістю підозрюваних та їх захисників, яким надано доступ до вказаних матеріалів, закінчити ознайомлення усіма вказаними особами із усіма матеріалами кримінального провадженні до закінчення строку дії останньої ухвали слідчого судді про тримання під вартою ОСОБА_7 не виявляється можливим.

Для проведення зазначених процесуальних дій необхідний строк не менше одного місяця.

Строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено заступником Генерального прокурора України до шести місяців, тобто до 16.11.2015.

Ураховуючи вищевикладене, строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 необхідно продовжити на 35 днів тобто до 15.11.2015.

Необхідність продовження застосування саме даного виду запобіжного заходу також викликана необхідністю запобігання наступним ризикам:

- з 13 березня по 17 червня 2015 року підозрюваний ОСОБА_7 після вчинення кримінального правопорушення самостійно до правоохоронних органів не з`явився, про обставини злочинів не повідомив, а був затриманий у порядку ст. 190 КПК України. Наведені обставини свідчать про наявність достатніх даних стверджувати про можливість переховуватись ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ст. 177 КПК України);

- ОСОБА_7 є міліціонером, а тому користуючись своїм службовим становищем може: знищувати, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих та свідків, а також інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні шляхом залякування, застосування погроз, насилля, катування із застосуванням зброї; вчинити інше кримінальне правопорушення і продовжити кримінальні правопорушення у яких він підозрюється. Так допитані свідки ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 та ОСОБА_48 показали, що ОСОБА_7 та інші підозрювані володіли великою кількістю зброї і грошовими коштами у великому розмірі, та можуть перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п.п. 2, 3, 4 ст. 177 КПК України);

- ураховуючи, що ОСОБА_7 є міліціонером, якому державою ввірено зброю для службового користування, наділений відповідними правами, при цьому підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 365, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 127 КК України, вчинених із застосуванням насильства, що свідчить про можливість продовження вчинення останнім інших кримінальних правопорушень проти життя та здоров`я особи (п. 5 ст. 177 КПК України).

Одночасно, про наявність всіх ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить той факт, що зухвалість, жорстокість та безжальність, з якими ОСОБА_7 скоєно кримінальні правопорушення, що йому інкримінуються свідчать про відсутність у підозрюваного будь-яких моральних принципів та дає підстави вважати, що ОСОБА_7 , розуміючи невідворотність покарання за вчинені ним діяння, знаючи про чисельність вчинених ним інших злочинів, обставини яких на даний час встановлюються органом досудового розслідування, намагатиметься у будь-який спосіб уникнути відповідальності.

Приймаючи до уваги суспільну небезпеку протиправних дій ОСОБА_7 , існування багатьох ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та враховуючи їх характер прокурор вважав, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вищевказаним ризикам, так як їм можливо запобігти лише шляхом ізоляції підозрюваного від суспільства.

В судовому засіданні прокурори клопотання підтримали повністю, посилаючись на викладені в ньому обгрунтування, просили задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_7 , його захисники проти задоволення клопотання категорично заперечували, вважаючи його необґрунтованим, а зазначені слідством ризики надуманими. Так, захист зазначив, що з 13 березня по 17 червня підозрюваний ОСОБА_7 самостійно до правоохоронних органів не з`явився та був затриманий в порядку ст. 190 КПК України, з причин того, що його до правоохоронних органів ніхто не викликав, в матеріалах справи відсутні дані про те, що ОСОБА_7 переховувався від правоохоронних органів. В матеріалах справи відсутні дані, які б свідчили, що саме ОСОБА_7 володів великою кількістю зброї і грошовими коштами у великому розмірі, якими саме службовими та особистими зв`язками може перешкоджати кримінальному провадженню, знищувати, сховати та спотворити будь-які із речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків, а також інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні шляхом залякування, застосування погроз, насильства, катування із застосуванням зброї, вчинити інше кримінальне правопорушення і продовжити кримінальні правопорушення, у яких він підозрюється. 30.09.2015 підозрюваним у вказаному провадженні повідомлено про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування. Крім того, на даний час немає наявних даних про наявність у підозрюваного будь-якої зброї та особливих повноважень. ОСОБА_7 співпрацює зі слідством, надає показання та не запречує проти участі в будь-яких слідчих діях. Відтак, підстави для продовження строків тримання ОСОБА_7 під вартою відсутні, а його належну процесуальну поведінку зможе забезпечити будь-який інших запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. Захисник ОСОБА_6 виклав доводи захисту в письмовому клопотанні про відмову в продовженні строку тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_7 зазначив, що викладене в повідомленні про підозру та клопотанні прокурора про продовження строків тримання під вартою не відмовідає дійсності, оскільки він ніс сліжбу в іншому місці на блокпосту Макарів, тоді як в Лисичанську був тільки один раз, участі в будь-яких незаконних діях не приймав.

Слідчий суддя, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, приходить до наступних висновків.

ОСОБА_7 є підозрюваним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 365, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 127 КК України згідно повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри /а. м. 158-198 т.1/.

До підозрюваного ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід тримання під вартою, та ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12.08.2015 строки тримання підозрюваного під вартою продовжені до 10.10.2015 /а. м. 210-213 т. 1/.

Постановою заступника Генерального прокурора України Головного військового прокурора від 10.08.2015 строк досудового розслідування в кримінальному провадженні продовжено до шести місяців. /а. м. 153-154 т.1/.

30.09.2015 підозрюваним у вказаному провадженні, у тому числі ОСОБА_7 , повідомлено про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, проте закінчити ознайомлення підозрюваних та їх захисників з матеріалами кримінального провадження до закінчення строку дії останньої ухвали слідчого судді про продовження строків дії підозрюваного під вартою не виявляється можливим.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини (див рішення «Чеботарь проти Молдови»), та вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалах клопотання даних у їх сукупності, що містяться в: протоколах допиту, в тому числі додаткового, свідків ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_39 ОСОБА_56 , ОСОБА_48 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 /а. м. 1-7, 8-14, 15-19, 20-24, 25-30, 31-38, 39-44, 45-48, 55-58, 61-80, 88-94, 95-100, 101-106, 107-110, 120-128, 129-132, 137-139, 147-152, 244-251 т. 2, а. м. 13-16, 17-23, 24-29, 30-32, 104-107 т. 3 /, протоколах допитів, в тому числі додаткових, потерпілих ОСОБА_38 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_69 , ОСОБА_70 /а. м. 165-174, 175-185, 186-196, 197-206 т. 2, а. м. 33-35, 36-38, 39-41, 75-76, 96-99 т. 3/, протоколах пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками /а. м. 140-142 т. 2, а. м. 1-12, 42-74, 77-93, 100-103, 108-168 т. 3/, протоколах проведення слідчих експериментів за участю свідків та потерпілих /81-87, 207-213, 214-220, 221-226, 227-233 т. 2/, висновку експерта №85 від 29.04.2015 /а. м. 143-146 т.2/, протоколі огляду даних, отриманих під час тимчасового доступу до речей і документів щодо трафіків /а. м. 162-163 т. 2, а. м. 178-255 т. 3/, протоколах пред`явлення речей для впізнання /а. м. 234-235, 236-237, 238-239, 240-241, 242-243 т.2/.

Слідчий суддя насамперед виходить з положення ст. 95 КПК України, відповідно до якого суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Між тим, слідчий суддя з метою забезпечення повноти та об`єктивності дослідження всіх обставин, які мають значення для прийняття рішення про застосування запобіжного заходу вважає можливим оцінити вказані протоколи та пояснення з точки зору п.3 ч.2 ст. 99 КПК України як документи та інформацію, яка в них зафіксована - як дані, надані стороною обвинувачення для вирішення питання щодо застосування запобіжного заходу.

Приймаючи вказані дані як докази (в частині доведеності обґрунтованості підозри) з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, вважає їх достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри ОСОБА_7 в інкримінованих йому діяннях на даній стадії досудового розслідування. При цьому слідчий суддя не вдається до надання правової кваліфікації діям підозрюваного.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Слідчий суддя погоджується із доводами сторони захисту щодо зменшення ризиків порівняно із тими, які існували на час обрання запобіжного заходу, оскільки на даний час слідством повідомлено про закінчення досудового розслідування, відтак докази у провадженні зібрані та ризик знищити чи спотворити будь-яку із речей і документів, що має значення для досудового розслідування, знівельовано.

Поряд із тим, слідчий суддя вважає доведеними в ході розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема можливість переховування підозрюваним від органів досудового розслідування, враховуючи тяжкість злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , та суворість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, що оцінені в сукупності з даними про особу підозрюваного; а також можливість впливу на інших учасників кримінального провадження, враховуючи чисельність інкримінованих епізодів злочинної діяльності, а також інкримінування вчинення злочинів із застосуванням насильства та за співучастю з невстановленими слідством особами, а відтак вважає неможливим забезпечення контролю за поведінкою підозрюваного в умовах, які не пов`язані з триманням під вартою та відповідно запобігання вказаних в ухвалі ризиків, передбачених ст. 177 КПК України у разі застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів.

Інші доводи сторони захисту не спростовують висновків слідчого судді, що наведені вище.

Таким чином, слідчий суддя, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання сторони обвинувачення.

Згідно з ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи дану норму кримінального процесуального закону та обставини вчинення інкримінованих підозрюваному діянь та наслідки їх вчинення, слідчий суддя не знаходить підстав для визначення розміру застави підозрюваному при продовженні строків тримання під вартою.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 180, 182, 183, 184, 199, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління процесуального керівництва та нагляду за додержанням законів органами, що провадять оперативно розшукову діяльність Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не одруженого, маючого середню спеціальну освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , до 15 листопада 2015 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1