№ провадження 1-кп/646/50/2016
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.02.2016 року м.Харків
Червонозаводський районний суд міста Харкова Харківської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю: прокурорів ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні місцевого суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000030 від 14.04.2014 року, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 2583, ч. 3 ст. 110 КК України,

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Червонозаводського районного суду м. Харкова перебуває дане кримінальне провадження, яке розглядалось колегією суддів у складі ОСОБА_9 , ОСОБА_2 і ОСОБА_10 .

З різних причин із розгляду справи вибули судді ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , які замінені на суддів ОСОБА_1 і ОСОБА_3 .

У зв`язку із зазначеною обставиною обвинуваченою в порядку статті 319 КПК України заявлено клопотання, підтримане захисником, про проведення судового розгляду з початку, із призначенням підготовчого судового засідання, та призначенням запасного судді.

Прокурори заперечували проти задоволення клопотання про проведення судового розгляду з початку, із призначенням підготовчого судового засідання, вважали за можливе продовжити судовий розгляд на підставі ч.2 ст. 319 КПК України, та не заперечували проти призначення запасного судді.

Правилами статті 319 КПК України закріплений принцип незмінності складу суду, від якого можливо відступити лише у випадку згоди на це всіх сторін судового провадження.

Обвинувачена наполягає на дотриманні цього принципу і проведення судового розгляду з початку, що є імперативною вимогою зазначеної статті і є обов`язком для суду розпочати судовий розгляд з початку, тому не має законних підстав для відмови у задоволення у її клопотання.

Крім того, правом заявити клопотання про розгляд кримінального провадження судом присяжних відповідно до положень ч.2 ст. 384 КПК України обвинувачений наділений лише на стадії підготовчого судового засідання.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року проголошено право кожного на розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, визначеним законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Зазначена норма імплементована у національне законодавство України й міститься у статті 21 КПК.

Критерії визначення складу суду, повноважного на розгляд кримінального провадження, встановлені нормою статті 31 КПК. Залежно від ступеня тяжкості злочину та (або) виду суб`єкта злочину провадження у суді першої інстанції здійснюється: професійним суддею одноособово, колегіально судом у складі трьох суддів, судом присяжних у складі двох професійних суддів та трьох присяжних.

Правова природа інституту суду присяжних суттєво відрізняється від інших двох складів суду. Такий висновок підтверджується наступними чинниками:

а) віднесенням провадження в суді присяжних до особливого порядку провадження в суді першої інстанції (параграф 2 глави 30 Розділу IV КПК);

б) спеціальним порядком формування суду присяжних;

в) наділенням присяжних при відправленні правосуддя широким колом прав.

У зв`язку із наведеним закономірним виглядає те, що саме до компетенції суду присяжних законодавець відніс розгляд особливо тяжких злочинів, за які передбачено найбільш суворий вид покарання довічне позбавлення волі, а також встановив інший, відмінний від загального, порядок роз`яснення обвинуваченому права на суд присяжних.

Так, статтею 384 КПК визначено, що прокурор, суд зобов`язані роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних. При цьому письмове роз`яснення прокурора додається до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, які передаються до суду. Суд також зобов`язаний роз`яснити право на розгляд справи судом присяжних під час підготовчого судового засідання та у разі, якщо обвинувачений заявить таке клопотання, призначити кримінальне провадження до розгляду саме таким складом суду.

Інформування обвинуваченого про можливість розгляду кримінального провадження щодо нього судом присяжних ще до початку судового розгляду надасть йому можливість підготуватись до реалізації такого права і його рішення з цього питання буде виваженим та обґрунтованим. Тільки у такому випадку будуть дотримані засади кримінального провадження, в тому числі й забезпечення права на захист, а судовий розгляд буде справедливим.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного суду України від 25 червня 2015 року № 5-111кс15, які відповідно до вимог ст.458 КПК України підлягають обов`язковому застосуванню у судовій практиці.

У вказаній постанові Верховний Суд України, крім іншого, зазначив, що суд під час підготовчого судового засідання повинен роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних. Право на суд присяжних обвинуваченого у вчиненні злочину, за яке передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, повинно міститись у переліку прав обвинуваченого, які закріплені у письмовій пам`ятці про права та обов`язки.
Разом з тим, матеріали кримінального провадження, не містять розписки обвинуваченої про роз`яснення гарантованого їй права на суд присяжних. Журанал судового засідання також таких відомостей не містить.

Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення гарантованого Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод право кожного на розгляд справи незалежним і безстороннім судом, визначеним законом, колегія суддів вважає за можливе задовольнити клопотання сторони захисту про необхідність початку судового провадження в даній справі саме зі стадії підготовчого судового засідання, оскільки реалізація права на суд присяжних на більш пізніх стадіях судового розгляду законодавством не передбачена.

Крім того, задовольняючи клопотання сторони захисту про початок судового провадження зі стадії підготовчого судового засідання, колегія суддів також враховує наступне.

Сторонами захисту та обвинувачення було заявлено клопотання про призначення запасного судді, однак порушене сторонами питання відповідності до вимог ст. 320 КПК України питання підлягає вирішенню лише під час призначення підготовчого засідання.

За таких обставин, колегія суддів прийшла висновку про необхідність проведення судового розгляду з початку, із стадії підготовчого судового засідання з призначенням запасного судді з урахуванням складності даної справи та забезпечення розумних строків її розгляду.

Крім того, прокурором у судовому засіданні було заявлено клопотання про продовження обвинуваченій строку запобіжного заходу з тих підстав, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме, оскільки судовий розгляд не закінчено, зокрема не допитані свідки, то обвинувачена може вплинути на свідків, що не допитані, та враховуючи, що ОСОБА_7 пред`явлене обвинувачення у вчиненні особливо тяжких злочинів, обвинувачена може переховуватись від суду, крім того, так як обвинуваченій інкриміновані кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 2583, ч. 3 ст. 110 КК України, змінити запобіжний захід на інший, не пов`язаний з триманням під вартою, їй не можливо.

Захисник заперечувала проти задоволення клопотання, мотивуючи тим, що прокурором не надані докази наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Обвинувачена залишила розгляд клопотання на розсуд суду.

Суд, вислухавши прокурорів, обвинувачену, її захисника з приводу даного клопотання, дослідивши матеріали провадження, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання, продовження строку запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 176 КПК України запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-1141, 258-2585, 260, 261 Кримінального Кодексу України.

Так, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 110, ч. 1 ст. 2583 КК України, які у відповідності до положень статті 12 КК України є особливо тяжкими злочинами, а санкція ч. 3 ст. 110 КК України, зокрема передбачає покарання у виді довічного позбавлення волі.

Тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для продовження строку тримання під вартою (рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі «Волосюк» проти України).

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10.12.2015 року ОСОБА_7 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зі строком дії запобіжного заходу до 07.02.2016 року включно.

Суд повністю не відхиляє доводів сторони захисту на користь обвинуваченої, але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченою процесуальним рішенням у справі та запобігання процесуальних ризиків незаконного впливу на свідків, які ще не допитані у судовому засіданні.

Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості мають більше вагу ніж правила про повагу до свободи особи. (справа ЄСПЛ «Лабіта проти Італії», «Рохліна проти РФ»).

Окремо суд зазначає, що враховуючи ту обставину, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 110, ч. 1 ст. 2583 КК України, суд, відповідно до положень ст. 176 КПК України, позбавлений можливості змінити обвинуваченій запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на інший, не пов`язаний з триманням під вартою.

При цьому суд відзначає, що стороною захисту не надано суду доказів відсутності ризиків, які були встановлені та прийнятті до уваги слідчим суддею при обранні запобіжного заходу обвинуваченій та підтверджені судом апеляційної інстанції при перегляді даного судового рішення.

За таких обставин клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 176, 177, 331, 337, 372, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

1. Судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 2583, ч. 3 ст. 110 КК України, провести з початку, із стадії підготовчого судового засідання.

2. Призначити підготовче судове засідання у справі по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 2583, ч. 3 ст. 110 КК України на 18 лютого 2016 року об 11 годині 30 хвилин у приміщенні Червонозаводського районного суду м. Харкова за адресою: м. Харків, майдан Героїв Небесної Сотні, 36, під`їзд, 3.

3. Призначити у цьому кримінальному провадженні запасного суддю.

4. Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_7 задовольнити.

5. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до 03 квітня 2016 року, включно.

6. Встановити строк дії ухвали про тримання ОСОБА_7 під вартою - до 03 квітня 2016 року, включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3