Провадження 11-кп/792/594/15
Справа № 676/4453/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.125 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 жовтня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001312 від 20 червня 2015 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 07 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:
Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина країни, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, інваліда 3-ї групи загального захворювання, не судимого,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначено покарання у виді 150 годин громадських робіт.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_7 задоволено частково та стягнуто із ОСОБА_7 на його користь моральну шкоду у розмірі 3000 гривень.

За вироком суду, ОСОБА_7 19 червня 2015 року о 18 год. 20 хв. в АДРЕСА_2 , в дворі спільного користування, під час суперечки умисно наніс кулаком удар потерпілому в голову зліва, чим спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синяка в області волосистої частини лівої тім`яної та скроневої ділянок, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати, закрити провадження у справі та відмовити в задоволенні цивільного позову потерпілого, посилаючись на те, що він не наносив йому ударів, а лише відштовхнув, а суд безпідставно взяв до уваги лише показання знайомих та родичів потерпілого, при цьому не звернувши уваги на показання його дружини, сусідки та дані довідки №1-18/330 від 30 липня 2015 року про відсутність на момент огляду будь-яких тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 .

Акцентує увагу й на тому, що позивачем не доведено, що він пережив моральні страждання від вчиненого кримінального правопорушення, а також на тому, що він є інвалідом 3-ї групи та йому протипоказана важка фізична праця.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого на підтримку апеляційної скарги з посиланням на зазначені у ній доводи, прокурора в її заперечення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що вона підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілого ОСОБА_8 за вказаних у вироку обставин відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах.

Так, сам обвинувачений ОСОБА_7 не заперечував того, що приблизно о 18.00 годині 19 червня 2015 року у дворі спільного користування по АДРЕСА_2 між його дружиною

ОСОБА_9 та потерпілим ОСОБА_8 відбувся конфлікт, в ході якого він відштовхував потерпілого.

Згідно послідовних показань потерпілого ОСОБА_8 , коли у вказані час та місці він заїжджав автомобілем у двір спільного користування, щоб вивезти сміття, то дружина обвинуваченого не дозволяла йому це зробити і коли вона зайшла до кухні, а ОСОБА_8 тримав двері, щоб вона не вийшла, то в цей час до нього підбіг ОСОБА_7 та вдарив правою рукою у ліву скроню, в результаті чого йому стало погано, він викликав швидку допомогу та проходив лікування у лікаря.

Про ці обставини побиття обвинуваченим потерпілого підтвердили в суді свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які були очевидцями конфлікту.

Згідно даних висновку судово-медичної експертизи №397 від 22 червня 2015 року (т.1 а.п.33), їх роз`яснень у суді експертом ОСОБА_13 , у потерпілого ОСОБА_8 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синяка в області волосистої частини лівої тім`яної та скроневої ділянок, які утворилися внаслідок удару тупим твердим предметом біля 2-3 діб від моменту проведення експертизи і за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Давши належну оцінку цим доказам, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про умисне заподіяння ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_8 легкого тілесного ушкодження, що спричинило його короткочасний розлад здоров`я, та правильно кваліфікував його дії за ч.2 ст.125 КК України.

Наведені в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_7 доводи цих висновків суду не спростовують.

Так, посилання на те, що судом не взято до уваги дані довідки №1-18/1323 від 30 липня 2015 року не заслуговують на увагу, оскільки вони були ретельно перевірені судом першої інстанції, який установив, що коли 19 червня 2015 року ОСОБА_8 бригадою швидкої медичної допомоги був доставлений у травмпункт, то медичний огляд волосяної частини голови лікарем-травматологом, через перебування на операції, проведений не був, що таке тілесне ушкодження, як синяк в області волосистої частини лівої тім`яної та скроневої ділянок був у нього виявлений при огляді судово-медичним експертом, а струс головного мозку підтверджений даними обстеження та лікування, зафіксованих у медичних документах потерпілого.

Правильно суд оцінив й показання свідка ОСОБА_14 , яка, маючи вади зору, спостерігала за подією зі значної відстані, та показання свідка ОСОБА_9 , яка, будучи зачиненою в кухні, не могла бачити моменту нанесення обвинуваченим удару потерпілому.

Положеннями ст.ст.23, 1168 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Урахувавши ці вимоги Закону, ступінь вини обвинуваченого, характер та обсяг спричинених потерпілому страждань, їх тяжкість та тривалість, суд першої інстанції підставно стягнув з обвинуваченого на його користь 3000 грн. моральної шкоди, зазначивши у вироку підстави прийняття такого рішення.
Разом з тим, із призначеним судом ОСОБА_7 покаранням за це кримінальне правопорушення у виді громадських робіт колегія суддів погодитися не може з огляду на таке.

Відповідно до положень ст.65 КК України та роз`яснень, викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року (з подальшими змінами) «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Санкцією ч.2 ст.125 КК України передбачено покарання і у виді штрафу.

ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності притягується вперше, вчинене ним кримінальне правопорушення відноситься до злочинів невеликої тяжкості, за місцем проживання характеризується позитивно, має сім`ю.

Він є інвалідом 3 групи загального захворювання, що є обставиною, яка пом`якшує покарання, а обставини, які б його обтяжували відсутні.

Положеннями ч.3 ст.56 КК України хоча і не заборонено призначати покарання у виді громадських робіт інвалідам 3 групи, проте, на думку колегії суддів, наявність в обвинуваченого інвалідності 3 групи також має враховуватись при вирішенні питання про призначення покарання саме такого виду, чого у цій справі зроблено не було.

До того ж, згідно даних висновку ЦЛКК Кам`янець-Подільської міської поліклініки №1 від 12 серпня 2015 року ОСОБА_7 протипоказана важка фізична праця.

Наведені обставини дають колегії суддів підстави пом`якшити призначене ОСОБА_7 покарання та призначити його у виді штрафу в межах санкції ч.2 ст.125 КК України.
На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.407, ст.419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалений щодо нього вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 07 серпня 2015 року змінити, пом`якшивши покарання - призначивши його у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

В решті вирок суду залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена протягом 3-х місяців з дня її оголошення до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.
Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_2