№ 202/8216/15-к
№1-кп/0202/50/2016
УХВАЛА

27 січня 2016 року м. Дніпропетровськ

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 , ОСОБА_11
представника потерпілого ОСОБА_12
потерпілих ОСОБА_13 ,
обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,
ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000260 від 16.02.2015 року по обвинуваченню ОСОБА_14 за ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 127 КК України, ОСОБА_15 за ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 127 КК України, ОСОБА_16 , за ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 127 КК України, ОСОБА_17 за ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, ОСОБА_18 , за ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, ОСОБА_19 , за ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, ОСОБА_20 за ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні прокурор при розгляді питання в порядку ст. 331 КПК України заявив клопотання про продовження обраного обвинуваченим ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Потерпілий ОСОБА_13 та представник потерпілого ОСОБА_12 підтримали думку прокурора.
Обвинувачені ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_21 та ОСОБА_20 , а також їх захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_22 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 вважали за необхідне відмовити у клопотанні прокурора про продовження строку тримання під вартою у зв`язку із відсутністю на теперішній час ризиків, згідно яких інші меньш сурові заходи не зможуть забезпечити належну поведінку обвинувачених. Також зазначили, що обвинувачені майже рік знаходятьсія під вартою, що порушує приницпи Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та змінити обвинуваченим запобіжний захід на інший, не пов`язаний з триманням під вартою.
Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали обвинувального акту з додатками, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.
У суду відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, та їх належну поведінку. З урахуванням тяжкості покарання за злочини, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 достатньо підстав вважати, що останні у разі зміни їм запобіжного заходу, можуть переховуватися від суду, перешкоджати розгляду справи по суті, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також вчинити інші злочини, або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
При вирішені даного питання, суд враховує те, що обвинувачені вже тривалий час знаходяться під вартою, однак з огляду на практику Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів, та потребує від суду більшої суворості в оцінці порушених цінностей суспільства.
Аналізуючи наведене, з урахуванням обставин справи та особи обвинувачених, суд вважає доцільним продовжити дію зазначеного запобіжного заходу відносно ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 відповідно до ст. 197 КПК України на 60 днів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 178, 197,331, 372 КПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Запобіжний захід ОСОБА_14 у вигляді тримання під вартою продовженим до 25 березня 2016 року.
Запобіжний захід ОСОБА_15 у вигляді тримання під вартою продовженим до 25 березня 2016 року.
Запобіжний захід ОСОБА_16 у вигляді тримання під вартою продовженим до 25 березня 2016 року.
Запобіжний захід ОСОБА_17 у вигляді тримання під вартою продовженим до 25 березня 2016 року.
Запобіжний захід ОСОБА_18 у вигляді тримання під вартою продовженим до 25 березня 2016 року.
Запобіжний захід ОСОБА_20 у вигляді тримання під вартою продовженим до 25 березня 2016 року.
Запобіжний захід ОСОБА_19 у вигляді тримання під вартою продовженим до 25 березня 2016 року.
Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору та направити начальнику Дніпропетровського слідчого ізолятора Управління Державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3