АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 11-кп/781/879/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 125 (106) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.10.2015 м.Кіровоград

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргоюобвинуваченого ОСОБА_7 , поданою на вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 10 липня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця с. Марто-Іванівка Олександрійського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, проживає цивільним шлюбом, із середньою спеціальною освітою, такого, який не працює, інваліда ІІІ групи, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України не судимого,
визнано винуватим та засуджено за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 360 (одна тисяча триста шістдесят) гривень 00 копійок.
Стягнуто з обвинуваченого на користь потерпілого ОСОБА_8 , - 4395 грн., на відшкодування матеріальної та моральної шкоди
Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнаний винуватим за вчинення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Кримінальне правопорушення вчинено при наступних обставинах.
ОСОБА_7 , 15 лютого 2015 року о 04 годині 00 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території кафе-бару «ЮГ», розташованого по вулиці Кірова у місті Новоукраїнка Кіровоградської області, вчинив сварку із ОСОБА_8 , що переросла у бійку, та відбувалась на території автостанції по вулиці Кірова у місті Новоукраїнка Кіровоградської області, неподалік від кафе-бару «ЮГ»: під час того, як потерпілий ОСОБА_8 прямував до свого автомобіля з метою рушати додому, ОСОБА_7 , маючи умисел на заподіяння ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, наніс останньому невстановленим у ході досудового та судового розслідування предметом удар у ліву частину голови.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 57 від 20.03.2015 року, ОСОБА_8 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: внутрішньочерепної травми у формі струсу головного мозку, рани лівої скронево-тімяної ділянки голови; тілесне ушкодження у вигляді рани лівої скроневої - тім`яної ділянки голови, відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Обвинувачений ОСОБА_7 оскаржив вирок суду першої інстанції в апеляційному порядку та в своїй апеляційній скарзі просить вирок суду скасувати, закрити кримінальне провадження щодо нього.
Свої вимоги мотивує наступними доводами.
Не погоджується із висновками суду, викладеними у вироку, про те, що показання свідків, якими, на переконання суду, доводиться його винуватість, є логічними та послідовними.
Під час досудового розслідування ним надано показань, де він зазначав, що, дійсно, між ним та ОСОБА_8 мав місце конфлікт 15 лютого 2015 року у барі «ЮГ», проте, в ході згаданого конфлікту, ОСОБА_8 та його товариші з подругами завдали йому тілесних ушкоджень, майнової шкоди, і відповідна заява подана ним до Новоукраїнського РВ УМВС України в Кіровоградській області та по ній триває слідство.
На підтвердження того надали показань свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також підтвердили й те, що ОСОБА_8 разом із друзями побили його, а після того, як його забрали, бійка між молоддю на території автостанції продовжувалася.
Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_10 надала пояснень, що бачила дві сутички між ним та потерпілим, та жодних подій, пов`язаних із нанесенням ним потерпілому ударів по голові не бачила.
Свідок ОСОБА_11 про обставини побиття потерпілого взагалі не вказує, проте зазначає, що він вийшов з-за першої колони автостанції та наніс удар цеглиною чи іншим предметом по голові потерпілого, тоді як інші свідки вказують, що він та інші молоді люди стояли набагато далі, ніж перша колона.
Показання свідка ОСОБА_12 з приводу обставин події не узгоджуються із показаннями свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .
Крім того, відповідно до показань потерпілого та зазначених свідків, які є його товаришами, - він перший наносив ударів потерпілому. Разом із тим, згідно із висновком судово-медичної експертизи, оголошеного у судовому засіданні прокурором, на тілі потерпілого ОСОБА_8 та його обличчі тілесних ушкоджень не виявлено, що підтверджує той факт, що били його, а не він. Крім того, після його побиття у нього виявлені тілесні ушкодження.
Також, він звертав увагу суду на те, що під час сутичок був присутній хлопець на прізвисько « ОСОБА_15 », і він наносив тілесні ушкодження потерпілому, але вказану особу не встановлено, і в судовому засіданні на вказану обставину не звернуто уваги.
Заслухавши доповідача, в дебатах обвинуваченого ОСОБА_7 , котрий повністю підтримав свою апеляційну скаргу та просив вирок суду скасувати, закрити кримінальне провадження щодо нього, прокурора, котрий заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, оскільки вважав вирок законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, за обставин, викладених у вироку, ґрунтуються на сукупності зібраних у провадженні доказів, які у повному обсязі досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду провадження, і є обґрунтованими.
Так, ОСОБА_7 , будучи допитаним в суді першої інстанції свою вину не визнав та пояснив, що дійсно 15 лютого 2015 року він перебував у барі «Юг». Під час танцю його зачепила плечем ОСОБА_16 , дівчина ОСОБА_8 , пізніше вона разом зі своїми подругами підійшла до ОСОБА_17 та почали до неї приставати, затівати сварку, він був поряд, і дівчина ОСОБА_8 вдарила його поміж ноги, від різкого болю він впав і в цей час ОСОБА_8 разом з друзями почали його бити, а він не бив. Ще йому відомо, що пізніше була, ще одна бійка, але між ким не знає, додавши, що особисто він не бив ОСОБА_18 по голові.
Показання обвинуваченого в частині невизнання своєї вини суд першої інстанції обґрунтовано розцінив критично, як намагання уникнути відповідальності за скоєне, з чим погоджується і колегія суддів.

Суд першої інстанції, мотивуючи свій висновок про доведеність інкримінованого обвинувачення, у вироку обґрунтовано послався на показання потерпілого ОСОБА_8 , який пояснив, що в ніч з 14 на 15 лютого 2015 року він перебував разом зі своєю дівчиною та друзями в кафе- барі «Юг». О 04 годині коли бар вже зачинявся першими з бару вийшли його дівчина ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , а він та ОСОБА_21 , ще перебували в приміщенні бару. Вийшовши з бару він побачив свою дівчину та в неї було розбите коліно, вона пояснила йому, що її штовхнув ОСОБА_22 та вона впала. Підійшовши до останнього він хотів з ним розібратися, що сталося, але ОСОБА_23 повівся неадекватно та почав битися. Між ними виникла бійка, але їх розборонили. Напротязі 5-10 хв. між ними знову виникла бійка, але знову їх розборонили, хто саме не пам`ятає. Вони заспокоїлися та вирішили їхати додому, друзі сіли в автомобіль, а він підійшовши до автомобіля почув крик обережно та відчув, що його вдарили чимось по голові,він впав і побачив, що ОСОБА_22 почав йому наносити удари по тілу руками і ногами. Їх розборонила ОСОБА_24 , відійшовши в сторону він відчув біль в лівій частині голови, торкнувшись рукою побачив кров та втратив свідомість.
При цьому, достовірність показань потерпілого сумнівів у колегії суддів не викликає, оскільки вони є послідовними, логічними і повністю узгоджуються з іншими наведеними у вироку доказами, зокрема:
-показами свідка ОСОБА_25 , з яких вбачається, що із-за кута приміщення автостанції вибіг ОСОБА_26 , та вдарив ОСОБА_18 по голові цеглиною, яка розсипалась на дві частини;
- показаннями свідка ОСОБА_27 , з яких слідує, що із за автостанції вийшов ОСОБА_26 та вдарив ОСОБА_18 по лівій стороні голови, останній впав, а ОСОБА_26 продовжував його бити в різні частини тіла;
- показанями свідка ОСОБА_28 , з яких встановлено, що ОСОБА_29 та ОСОБА_30 виникла суперечка, яка переросла в бійку, билися один на один, в подальшому почув крики, що не треба цього робити та підбігши, побачив ОСОБА_18 , який лежав на землі;
- показаннями свідка ОСОБА_31 , яка в суді першої інстанції посвідчила, що із-за колони вибіг ОСОБА_26 і ударив ОСОБА_18 , предметом схожим на цеглу чи камінь, від якого почали падати крихти, останній відповів та вони впали на землю, всі почали кричати та їх розбороняти.
Факт бійки і хронологія розвитку конфлікту між обвинуваченим та потерпілим також підтвердили і допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_32 та ОСОБА_33 .
За вказаних обставин,суд першої інстанції обгрунтовано визнав показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 достовірними та належними, оскільки підстав та наміру оговорити обвинуваченого свідками не встановлено.
Також, вина обвинуваченого ОСОБА_7 підтверджується і іншими, дослідженими судом першої інстанції письмовими доказами, а саме:
- заявами потерпілого ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення та витягом з кримінального провадження № №0000102 від 15.02.2015 року;
-протоколом огляду місця події від 15.02.2015 року з фототаблицями, де на території автостанції м. Новоукраїнка на відстані 10м виявлено плями бурого кольору, схожі на кров (а.п.13-17);
- протоколом проведення слідчого експерименту з відеозаписом, який переглянуто в судовому засіданні за участю потерпілого ОСОБА_8 (а.с.2628);
- протоколом проведення слідчого експерименту з відеозаписом, який переглянуто в судовому засіданні за участю свідка ОСОБА_34 (а.с.3638);
- протоколом проведення слідчого експерименту з відеозаписом, який переглянуто в судовому засіданні за участю свідка ОСОБА_35 (а.с.47-349);
- висновком судово-медичної експертизи №57 від 20.03.2015 року,згідно яким ОСОБА_8 спричинені тілесні ушкодження у вигляді внутрішньочерепної травми у формі струсу головного мозку, рани лівої скронево-тім`яної ділянки голови. Дане тілесне ушкодження виникло від травматичного контакту з тупим об`єктом, та не могли виникнути при падінні з висоти власного росту. Тілесні ушкодження у вигляді рани лівої скронево-тім`яної ділянки голови відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Таким чином, аналізуючи та оцінюючи всі докази в їх сукупності, колегія суддів вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`ядоведена повністю, а його дії за ч. 2 ст. 125 КК України кваліфіковані правильно.
Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом першої інстанції призначено в межах санкцій ч. 2 ст. 125 КК України, за якою його визнано винним та з дотриманням вимог статей 50, 65 КК України.
При призначенні обвинуваченому покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії злочину невеликої тяжкості.
Характеризуючи особу обвинуваченого, суд прийняв до уваги, що останній за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває знаходиться в цивільному шлюбі, згідно довідки МСЕК №1є інвалідом ІІІ групи, працює охоронцем СТОВ «КОЛОС», раніше судимий вироком Новоукраїнського районного суду від 06.08.2013 року за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 1020 гривень, судимість у визначеному законом порядку знята та погашена.
Обставин, які пом`якшують покарання судом не встановлено. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого судом обґрунтовано визнано вчинення кримінального правопорушення особо, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Врахувавши наведені вище обставини, а також те, що обвинувачений отримує пенсію та заробітну плату, районний суд обґрунтовано дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та призначив найменш суворе покарання в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу.
Таким чином, на переконання колегії суддів, призначене ОСОБА_7 судом першої інстанції покарання за своїм видом і розміром є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_7 судом вирішено відповідно до вимог ст. ст. 23, 1166, 1167 ЦК України. Розмір відшкодування матеріальної в сумі 1395 грн. та моральної шкоди в сумі 3000 грн. відповідає ступеню тяжкості злочину, моральних страждань від негативних обставин, яких зазнав потерпілий, та ґрунтується на засадах розумності, виваженості та справедливості.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про однобічність і неповноту судового слідства в частині колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що суперечать матеріалам кримінального провадження, зібраними у ньому доказам та висновкам суду.
Також, не може бути підставою для закриття кримінального провадження і та обставина, на яку посилається обвинувачений в апеляційній скарзі, що в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 надала інші пояснення, ніж виклав суд у вироку, оскільки її показання в тій частині, на які вказує обвинувачений, з урахуванням вищенаведених у сукупності належних та допустимих доказів, які вказують на причетність обвинуваченого до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, жодним чином не впливає на доведеність вини останнього та правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 125 КК України.
Безпідставними, з огляду на вищевикладене, та з урахуванням вимог ч. 4 ст. 95 КПК України, колегія суддів визнає доводи апелянта з приводу того, що судом були перекручені показання свідків ОСОБА_25 та ОСОБА_36 .
Крім того, посилання апелянта про те, що саме хлопець на прізвисько « ОСОБА_15 », наносив тілесні ушкодження потерпілому, але вказану особу не встановлено, і в судовому засіданні на вказану обставину не звернуто уваги, то наведене, на переконання колегією суддів є безпідставними, оскільки відповідно до положень ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Доводи апеляції обвинуваченого як на підставу його виправдання, з приводу того, що свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_25 , ОСОБА_27 , не в змозі чітко, детально та послідовно розповісти, про обставини подій, що відбувалися, з наведенням, хто саме, що робив під час бійки є такими, що на увагу не заслуговують, оскільки за обставин подій 15.02.2015 року, о 04-й годині ранку, під час сутички, в якій приймало участь багато осіб, кожен свідок, виходячи із ситуації в якій він перебував, природно таку ситуацію бачить та запам`ятовує по своєму.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , а вирок районного суду вважає законним та обґрунтованим.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 10 липня 2015 року стосовно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 125 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: /підписи/
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .
Відповідає оригіналу:
Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2