Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/3463/15-к
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 грудня 2015 року м. Сторожинець

Слідчий суддя Сторожинецького районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого прокурора прокуратури Сторожинецького району, Чернівецької області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ропча, Сторожинецького району та жителя АДРЕСА_1 , одруженого, не працюючого, раніше не судимого, підозрюваного в скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України

встановив:
Старший прокурор прокуратури Сторожинецького району, Чернівецької області ОСОБА_3 , (в подальшому - прокурор), звернувся в суд з клопотанням, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , посилаючись на те, що в провадженні знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі ЄРДР) за №0000024 від 18.11.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України.

Зазначав, що підозрюваний ОСОБА_4 , 18.11.2015 року біля 01 години 40 хвилин керуючи автомобілем марки «БМВ» номер НОМЕР_1 FMA країни Великобританія, в салоні якого в якості пасажирів перебували ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , рухаючись по вул. Чернівецькій м. Сторожинець, зі сторони м. Чернівці, біля будинку № 3 допустив виїзд керованого ним транспортного засобу за межі дорожнього полотна вліво на тротуар де скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_9 , 1995 року народження, яка в результаті цього отримала тілесні ушкодження у вигляді чисельних переломів кісток скелету з ушкодженням внутрішніх органів, які не сумісні з життям, від яких померла на місці пригоди, а пасажири ОСОБА_7 та ОСОБА_8 отримали тілесні ушкодження та доставлені до Сторожинецької центральної районної лікарні, а водій транспортного засобу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з місця події зник.

Ініціатор клопотання стверджує, що підставою для внесення клопотання є наявність в діях ОСОБА_4 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Прокурор вважає, що внаслідок порушення та не виконання водієм ОСОБА_4 вимог п.п. 1.5, 2.3 «б», 2.9 «а», 10.1, 12.1 та 12.4 «Правил дорожнього руху України, останній вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів, про що зібрано достатньо доказів, він ніде не працює, кримінальне правопорушення вчинив в стані алкогольного сп`яніння та покинув місце вчинення злочину. Ризиками є те, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового слідства та суду, може незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_7 та може знищити речі, які зберегли на собі сліди злочину. Будь-які інші запобіжні заходи не зможуть запобігти наведеним ризикам, а тому просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання його під вартою без застосування застави.

В судовому засіданні, прокурор клопотання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без застосування застави підтримав, виключивши один із ризиків пов`язаний із можливістю незаконного впливу підозрюваного на потерпілого ОСОБА_10 , оскільки вказаний потерпілий, від отриманих тілесних ушкоджень, помер в лікарні. Внаслідок смерті потерпілого ОСОБА_10 до ЄРДР було внесено відповідну інформацію із зазначенням правової кваліфікації за ч.3 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, яке спричинило загибель кількох людей.

Підозрюваний ОСОБА_4 , в ході судового розгляду, свою винуватість в скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України визнав повністю, не заперечивши також і те, що внаслідок його неправомірних дій загинуло двоє людей. Виразив готовність нести покарання за вчинений злочин і не заперечував щодо задоволення клопотання прокурора.

Захисники підозрюваного, адвокат ОСОБА_11 і ОСОБА_6 підтримуючи і доповнюючи думку один одного не заперечували щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , але просили застосувати до нього також і альтернативну міру запобіжного заходу у виді застави в розмірі який буде достатнім для забезпечення ризиків на які посилається прокурор. При цьому захисники зазначили, що ризик щодо спроби підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду також втратив свою актуальність так як ОСОБА_4 добровільно з`явився 30.11.2015 року до слідчих органів із зізнанням, про що написав детальну заяву. Ризик щодо можливості підозрюваного знищити речі які зберегли на собі сліди злочину, а саме одяг, також втратив свою актуальність. Підозрюваний має житло, одружений та має на утриманні малолітню дитину.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, якими прокурор обґрунтовує свої доводи, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході розгляду клопотання встановлено, що 18.11.2015 року до ЄРДР за №0000024 внесено запис про кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.286 КК України, з приводу того, що цього числа, біля 01 години 40 хвилин ОСОБА_4 керуючи автомобілем марки «БМВ» номер НОМЕР_1 FMA країни Великобританія, в салоні якого в якості пасажирів перебували ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , рухаючись по вул. Чернівецькій м. Сторожинець, допустив виїзд керованого ним транспортного засобу за межі дорожнього полотна, на тротуар де скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_9 , яка в результаті цього отримала тілесні ушкодження не сумісні з життям, від яких померла на місці пригоди, а пасажири ОСОБА_7 та ОСОБА_8 отримали тілесні ушкодження та доставлені до Сторожинецької центральної районної лікарні. Водій ОСОБА_4 з місця події зник.

Крім цього суду надано витяг з ЄРДР, щодо внесення до реєстру перекваліфікації дій ОСОБА_4 із ч.2 ст.286 КК України на ч.3 ст.286 КК України, оскільки пасажир автомобіля ОСОБА_7 , від отриманих травм помер в лікарні і причиною його смерті є набряк та набухання речовини головного мозку, закрита внутрішньочерепна травма із забоєм речовини головного мозку та розвитком під оболонкових крововиливів.

30.11.2015 року ОСОБА_4 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, тобто в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Із повідомлення про підозру, протоколу огляду місця пригоди від 18.11.2015 року, протоколу затримання ОСОБА_4 від 30.11.2015 року та його заяви про з`явлення із зізнанням від 30.11.2015 року, а також виходячи із даних ним пояснень в суді, слідчий суддя знаходить, що повідомлена підозра у вчиненні ОСОБА_4 злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України, є обґрунтованою.

Продовжуючи вирішення питань зазначених в ст.194 КПК України, а саме щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор, слідчий суддя встановив, що в розглядуваному клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також безпосередньо в судовому засіданні прокурор зазначив та послався на наявність двох, передбачених пунктами 1, 4 ч.1 ст.177 КПК України ризиків, а саме те, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового слідства та суду та може знищити свій одяг, в якому він був одягнутий в момент вчинення злочину і який підлягає експертному дослідженню.

Вивчивши всі ризики на які посилається прокурор, слідчий суддя знаходить їх повністю підтвердженими відповідними доказами.

Так, слідчий суддя погоджується з тим, що існує ризик щодо спроби переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.

Вказаний ризик є очевидним, оскільки ОСОБА_4 , після вчинення дорожно-транспортної пригоди, у вчиненні якої він визнає себе винним, розуміючи, що скоїв наїзд на людину не надаючи допомогу постраждалій, втік з місця злочину, скриваючись в подальшому від органів слідства та скриваючи тим самим сліди вчиненого злочину.

Підозрюваний в своїй заяві про з`явлення із зізнанням зазначив, що він злякався самосуду людей які були присутні на місці ДТП. Разом з тим підозрюваний не зміг в суді пояснити свій страх протягом довготривалого періоду часу, починаючи з дня скоєння злочину (18.11.2015 року) і до його явки в правоохоронні органи (30.11.2015 року), оскільки в цей період ОСОБА_4 , на думку слідчого судді не відчував в собі законослухняну потребу з`явитися в правоохоронні органи, які його розшукували і які беззаперечно захистили б його від можливого насилля.

На думку слідчого судді очевидним є також і ризик щодо можливості підозрюваного знищити чи сховати свій одяг, в якому він був одягнутий в момент вчинення злочину, оскільки по вказаному одягу підозрюваного могли б впізнати свідки і очевидці події і на цьому одязі мали б зберегтися сліди вчинення злочину в т.ч. сліди крові. Всі ці обставини мають доказове значення по справі для встановлення істини, винності чи невинності підозрюваного.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 чи іншого, більш м`якого, запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Крім цього слідчий суддя враховує також і вимоги п.п.3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризики не можуть оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

Слідчий суддя знаходить доведеним існування двох ризиків передбачених в ст.177 КПК України. Виходячи з цього слідчий суддя вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання підозрюваного під вартою, буде недостатнім для запобігання цим ризикам, а особливо ризику щодо можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду

Таким чином слідчий суддя вважає, що прокурор довів наявність всіх обставин передбачених пунктами 1, 2 та 3 ч.1 ст.194 КПК України, що свідчить про обґрунтованість клопотання. Існування всіх вказаних обставин в сукупності, виключають застосування до підозрюваного ОСОБА_4 інших більш м`яких запобіжних заходів, а тому слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_4 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При обранні запобіжного заходу, слідчий суддя враховує також і обставини вказані в ст.178 КПК України, щодо віку підозрюваного, його сімейного стану, наявності у нього недавно народженого сина, його майнового стану та відсутність судимостей.

Слідчий суддя вважає, що прокурор зазначаючи цифрове значення ризику зазначеного в п.2 ч.1 ст.177 КПК України, та обґрунтовуючи його як можливість підозрюваного знищити свій одяг, допустив технічну помилку, невірно зазначивши його цифрове значення, як п.4, а тому вказане до уваги не приймається.

Згідно вимог ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків передбачених частиною четвертою цієї статті.

Зважаючи на це та на норми зазначені в ч..4 ст.183 КПК України, суд не визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, оскільки розглядуване клопотання стосується злочину, який спричинив загибель людини і як стало відомо суду, що не заперечувалося і самим підозрюваним, двох людей.

Слідчий суддя виходячи із положень ст.3 Конституції України та ст.2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року, знаходить, що сама людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека є найвищою соціальною цінністю.

Шкода яка нанесена в результаті вчинення злочину в якому підозрюється ОСОБА_4 є неоціненою, а тому будь-які доводи в т.ч. і доводи захисників про необхідність застосування застави, слідчий суддя вважає не вчасними, не доведеними і надуманими. При цьому слідчий суддя зазначаючи про таку шкоду, вважає, що саме підозрюваний, який став батьком повинен в повній мірі оцінити її значення.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 184, 194, 196, 197, 206, 395, 492 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто з 15 години, 15 хвилин 30 листопада 2015 року.

Строк дії ухвали - до 15 години 15 хвилин 29 січня 2016 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя: