справа №176/1241/15-к
провадження №1-кп/176/17/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовті Води Дніпропетровської області кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білецьке Добропільського району Донецької області, громадянина України, з вищою освітою, працюючого за строковим цивільно-правовим договором до 12.10.2016 року водієм ТОВ «Днепрспецтранс», одруженого, маючого на утриманні сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючого дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , опікуном не призначався, інвалідність за висновком МСЕК не встановлена, державних відзнак та нагород не має, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаю чого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України,
за участю учасників кримінального провадження: прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , потерпілої ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника за договором про надання правової допомоги ОСОБА_10 ,
ОСОБА_4 згідно рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 25 травня 2012 року зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_9 аліменти на малолітню дочку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 03 травня 2012 року до її повноліття.
На підставі вказаного рішення суду Жовтоводським міським судом 25 травня 2012 року видано виконавчий лист, звернутий стягувачем до виконання до відділу державної Виконавчої служби Жовтоводського міського управління юстиції.
ОСОБА_4 на момент стягнення з нього аліментів офіційно не працював, будучи фізично здоровим та працездатним в період з 05 червня по 31 липня 2012 року, з 01 січня по 31 березня 2013 року, з 01 травня по 31 липня 2013 року, 01 жовтня по 31 грудня 2013 року, з 01 січня по 31 серпня 2014 року протягом 19 місяців злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання доньки (аліментів), добровільно аліменти не платив, в Жовтоводський міський центр зайнятості як відшукуючий роботу не звертався, на обліку не знаходився.
Так ОСОБА_4 злісно ухилявся від сплати аліментів з 05 по 31 червня 2012 року на суму 539 грн, протягом липня 2012 року на суму 666,45 грн, протягом січня 2013 року на суму 707,89 грн, протягом лютого 2013 року на суму 707,89 грн, протягом березня 2013 року на суму 707,89 грн, протягом травня 2013 року на суму 723,48 грн, протягом червня 2013 року на суму 723,48 грн, протягом липня 2013 року на суму 723,48 грн, протягом жовтня 2013 року на суму 723,48 грн, протягом листопада 2013 року на суму 723,48 грн, протягом грудня 2013 року на суму 723,48 грн, протягом січня 2014 року на суму 740,17 грн, протягом лютого 2014 року на суму 740,17 грн, протягом березня 2014 року на суму 740,17 грн, протягом квітня 2014 року на суму 740,17 грн, протягом травня 2014 року на суму 590,17 грн, протягом червня 2014 року на суму 740,17 грн, протягом липня 2014 року на суму 790,61 грн, протягом серпня 2014 року на суму 790,61 грн.
18.10.2013 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Жовтоводського міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_12 попереджався про необхідність погашення заборгованості по виплаті аліментів на утримання доньки з метою виконання рішення суду та про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів, а також надав розписку від 29.10.2013 року про те, що він ознайомлений із заборгованістю. Однак, на зазначені попередження останній не реагував, будучи фізично здоровим, не страждаючи на хронічні захворювання, не працевлаштувався, інших заходів для виконання рішення суду не вживав, тим самим протягом вищевказаного періоду навмисне, злісно ухилявся від сплати аліментів на утримання дитини.
При цьому протягом зазначеного періоду ОСОБА_4 , злісно ухиляючись від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини, систематично сплачував кошти за кредитним договором №014/132455/3148/73 від 04.07.07 року, укладеним між ним та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль».
В судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчинені кримінального правопорушення не визнав повністю.
Надав показання про те, що він дійсно являється батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка народилась в шлюбі з потерпілою. В 2012 році шлюб був розірваний, і в цьому ж році були присуджені аліменти, які мав виплачувати на користь потерпілої на утримання доньки щомісячно. За період з червня 2012 року по серпень 2014 року він працевлаштований не був, аліменти сплачував не в повному обсязі, за можливістю, у зв`язку з чим накопичилась дана заборгованість, розмір якої підтверджує. В цей період часу він погашав щомісячно кредит, який був оформлений на його ім`я, кошти на що йому давала мати. Пам`ятає як за вказаний період часу одного разу попереджався державним виконавцем про відповідальність за ухилення від сплати аліментів. Вважає надавав необхідну допомогу на утримання дитини оскільки потерпіла з дитиною лишилась мешкати в квартирі, яку разом з меблями вони придбали під час шлюбу, на розподілу майна він не наполягав, та інколи купував та передавав речі для дитини. За грошові кошти, що отримані в кредит в 2007 році, був придбаний автомобіль «Шевролет Авео», який лишився в нього та який використовує на власні потреби, кошти на утримання авто йому також надає мати.
Не зважаючи на повне невизнання обвинуваченим своєї вини, вина ОСОБА_4 у вчиненому діянні в обсязі, що встановлений цим вироком, підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні наступних доказів.
Показаннями потерпілої ОСОБА_9 яка показала, що з 27.08.2005 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з обвинуваченим, 30.08.2012 року шлюб розірвано. В шлюбі народилась донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . 25.05.2012 року рішенням Жовтоводського міського суду присуджені аліменти з обвинуваченого на утримання доньки в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, та видано виконавчий лист по справі №0414/1115/2012, який був звернений до ВДВС Жовтоводського МУЮ, з початку виконання і до теперішнього часу аліменти в повному обсязі на її користь на утримання дитини обвинувачений не сплачує, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Їй відомо, що в період з липня 2011 року по серпень 2014 року ОСОБА_4 підробляв неофіційно в службі таксі «Експрес» м. Жовті Води, та мав з цього доход, але приховував від неї і державного виконавця ці доходи, від уплати аліментів ухилявся. Підтверджує надходження 03.06.2015 року на її картковий рахунок грошових коштів, що перераховувались ОСОБА_4 як аліменти в сумі 250 грн.
Квитанцію за червень 2015 року про оплату згідно призначення платежу аліментів за травень 2014 року в сумі 150 гривен обвинувачений їй для відмітки до відділу ДВС не приносив, до теперішнього часу ці обставини їй не відомі, і тому зарахування аліментів за вказаний період нею не проводилось.
Показаннями свідка ОСОБА_14 , яка показала, що протягом 2011-2014 років вона періодично на маршрутці їздила до свого дідуся у м. Кривий Ріг та не одноразово бачила на стоянці, що біля автовокзалу у м. Жовті Води, де паркуються таксі, як серед інших таксі на цій стоянці перебував ОСОБА_4 на своїй машині «Шевролет Авео» сріблястого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , з шашечкою «таксі» білого кольору, яка за коліром виділяла водіїв сервісу таксі «Експрес», у 2012 році вона отримала водійські права і з цього часу почала керувати власним авто, та також періодично бачила на автозаправці біля автовокзалу ОСОБА_4 на тому ж автомобілі з тим же пізнавальним знаком «таксі».
Показаннями ОСОБА_15 , який як свідок показав, що він з весни і до осені 2012 року працював приватним таксі та користувався радіо сервісом таксі «Експрес», тобто за домовленістю з власником цього сервісу кожен бажаючий працювати приватним таксистом отримував від оператора по рації повідомлення про замовлення таксі, а в кінці кожного робочого дня вносив плату за цю надану послугу у розмірі відсотка від вирученого за день заробітку. Протягом зазначеного періоду він чув по рації як оператор викликала по рації за позивним номером ОСОБА_4 та передавала замовлення, також він стояв з останнім на одній стоянці таксі біля автовокзалу м. Жовті Води, чекаючи виклику замовлень та клієнтів, і той був на автомобілі «Шевролет Авео» сріблястого кольору. Після цього періоду коли він припинив роботу приватним таксі, то він ще деякий час неодноразово помічав на тій же стоянці біля автовокзалу на тому самому авто з пізнавальним знаком «таксі» ОСОБА_4 .
Показаннями свідка ОСОБА_16 , яка вказала, що являється матір`ю обвинуваченого, і в період з 2012 року по 2014 рік після розірвання шлюбу сина з її невісткою потерпілою вона йому час від часу, не часто, за можливістю надавала грошову допомогу для того, щоб оплачувати комунальні платежі, аліменти та кредит за авто, оскільки не працював, а вона являється пенсіонером, отримує пенсію, та ще являється працевлаштованою та отримує заробіток. Підтверджує, що мали місце випадки, коли вона разом з сином приходили до відділення банку «Аваль» у м. Жовті Води, де вона особисто передавала гроші в касу, але при цьому розписувався в документах її син і отримував квитанції на своє ім`я.
Також підтверджується дослідженими у судовому засіданні наступними письмовими доказами.
Витягом з паспорту обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білецьке Добропільського району Донецької області, серії НОМЕР_2 , виданим Жовтоводським МВ УМВС України в Дніпропетровській області 22 грудня 2000 року, яким встановлюється та підтверджується особа обвинуваченого (а.с. 22).
Копією свідоцтва про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим підтверджуються батьківство та обов`язки ОСОБА_4 відносно дитини як батька цієї дитини (а.с 75). Згідно актового запису, на підставі якого видане це свідоцтво, в графі мати дитини матір`ю вказана ОСОБА_9 .
Належним чином посвідченою копією рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 25 травня 2012 року, яке набрало законної сили, яким підтверджується покладений цим судовим рішення на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язок сплачувати аліменти на користь ОСОБА_9 , на утримання доньки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.05.2012 року та до повноліття дитини (а.с. 69).
Виконавчим листом №0414/1115/2012, виданим 25.05.2012 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області на підставі рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 25 травня 2012 року, на стягнення присуджених аліментів з обвинуваченого на користь потерпілої на утримання їх спільної дитини ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 77), який у відповідності до показань свідка головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Жовтоводського міського управління юстиції ОСОБА_13 був звернений до відділу ДВС, перебував у її провадженні, за яким нею було відкрито виконавче провадження та здійснювались виконавчі дії з стягнення аліментів з боржника обвинуваченого ОСОБА_4 протягом 19 місяців у період з 05 червня 2012 року по 31 серпня 2014 року включно.
Постановою державного виконавця відділу ДВС Жовтоводського МУЮ ОСОБА_13 ВП №32946630 від 05.06.2012 року про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №0414/1115/2012 від 25.05.2012 року про стягнення з ОСОБА_4 аліментів за рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 25 травня 2012 року (а.с. 70)
Постановою головного державного виконавця відділу ДВС Жовтоводського МУЮ ОСОБА_13 ВП №32946630 від 08.09.2014 року, затвердженою в.о. начальника ВДВС Жовтоводського МУЮ ОСОБА_17 , про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання стягнення аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_9 на утримання доньки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі ? частини, у з`язку з заявою стягувачки про те, що боржник працевлаштувався в ПАТ «ЦГЗК» (а.с. 72).
Цими постановами також підтверджуються обставини, про які було вказано свідком ОСОБА_13 відносно того, що дійсно з 5 червня 2012 року було відкрито та перебувало виконавче провадження у відділі державної виконавчої служби Жовтоводського міського управління юстиції у головного державного виконавця ОСОБА_13 за виконавчим листом на підставі рішення суду про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на користь ОСОБА_9 на утримання спільної доньки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та за ним проводились виконавчі дії у період, який охоплюється кримінальним правопорушенням, тобто з 05 червня 2012 року по 31 серпня 2014 року включно.
Попередженням-вимогою №В-01-916 від 18.10.2013 року на ім`я ОСОБА_4 у даному виконавчому провадженні за виконавчим листом №0414/1115/2012 від 25.05.2012 року про погашення утвореної заборгованості з уплати аліментів та щодо притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 164 КК України за злісне ухилення від сплати аліментів (а.с 71).
Розпискою ОСОБА_4 від 29.10.2013 року про ознайомлення ним під особистий розпис з цим попередженням-вимогою про заборгованість та про відповідальність за ухилення від сплати аліментів, що передбачена ст. 164 КК України (а.с. 71), що в свою чергу також узгоджується і співвідноситься з показаннями свідка державного виконавця ОСОБА_13 про вручення нею особисто як державним виконавцем цього попередження і отримання розписки під час явки обвинуваченим цього дня до відділу державної виконавчої служби, у зв`язку з чим був обізнаний.
Протоколом від 29.05.2015 року тимчасового доступу до речей і документів, яким підтверджується, що слідчим в цей день на підставі ухвали Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 26.05.2015 року, за участі і в присутності понятих були отримані згідно наданого тимчасового доступу від ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» належним чином завірені копії кредитного договору з додатками, укладеного між ОСОБА_4 та цим банком в липні 2007 року з інформацією про помісячне погашення зазначеного кредиту.
Розрахунком заборгованості за даним кредитним договором станом на 05 травня 2015 року з наведеними в ньому даними за строками і сумами внесених обвинуваченим платежів, яким підтверджується проведення платежів ОСОБА_4 за цим кредитним договором у період утворення заборгованості з аліментів з 05 червня 2012 року по 31 серпня 2014 року (а.с. 83-84).
Крім того, листом Державного закладу «Спеціалізована медіко-санітарна частина №9 МОЗ України» у м. Жовті Води за вих. №1-33/312 від 15.05.2015 року, яким підтверджується, що до цього часу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на диспансерному обліку у лікарів ДЗ СМСЧ-9 з приводу буд-яких хронічних чи інших хвороб не перебував, за даними медичної документації встановленої групи інвалідності не має (а.с. 106), чим підтверджується, що обвинувачений ОСОБА_4 як боржник у виконавчому провадженні про стягнення аліментів у період з 05 червня 2012 року по 31 серпня 2014 року протягом цих 19 місяців являвся фізично здоровим та працездатним.
Листом-повідомленням Жовтоводського міського центру зайнятості населення №497 від 14.05.2015 року, з якого витікає та яким підтверджується, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з травня 2012 року та станом на момент формування повідомлення не зареєстрований у цьому міському центрі зайнятості, на обліку як безробітний не перебував та не перебуває, що підтверджує не вжиття заходів обвинуваченим з підшукування роботи, отримання спеціальності та офіційного ним працевлаштування, у тому числі через місцевий центр зайнятості (а.с. 106).
Оцінюючи в сукупності здобуті в судовому засіданні докази у вигляді показань обвинуваченого в частині, показань потерпілої - стягувачки з аліментів ОСОБА_9 , свідка головного державного виконавця ОСОБА_13 суд вважає, що такі збігаються та узгоджуються між собою щодо обставин діяння стосовно фактичних обставини присудження аліментів, пред`явлення виконавчого листа до виконання, відкриття виконавчого провадження за цим виконавчим листом, та проведення виконавчих дій в певний період, утворенням заборгованості за цей період часу, умислу обвинуваченого, яким керувався при несплаті аліментів, а тому розцінює ці показання як правдиві, такі що відповідають дійсності, та такі що собою з іншими наведеними вище доказами в їх сукупності, як то наявність судового рішення, матеріалів виконавчого провадження, зокрема постанови про відкриття виконавчого провадження, попередження і розписки про отримання цього попередження обвинуваченим, виведеного розрахунку заборгованості з аліментів за даний час, які узгоджується та співвідносяться між собою, є такі, що повною мірою доводять зазначені обставини.
Згідно примітки до ст. 164 КК України у статтях 164 і 165 цього Кодексу під злісним ухиленням від сплати коштів на утримання дітей (аліментів) або на утримання непрацездатних батьків слід розуміти будь-які діяння боржника, спрямовані на невиконання рішення суду (приховування доходів, зміну місця проживання чи місця роботи без повідомлення державного виконавця, тощо), які призвели до виникнення заборгованості із сплати таких коштів у розмірі, що сукупно складають суму виплат за шість місяців відповідних платежів.
Аналізуючи показання свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які викладені логічно, послідовно, які збігаються та узгоджуються між собою, співвідносяться з показаннями потерпілої ОСОБА_9 , яка час від часу самостійно виявляла місце роботи обвинуваченого та повідомляла про це державного виконавця, з показаннями самого обвинуваченого, який підтвердив, що після розірвання шлюбу з потерпілою придбане в кредит авто лишилось в його користуванні, підприємницьку діяльність на перевезення пасажирів не оформляв, які, кожен з них, виявив для себе окремо та був очевидцем за різних обставин, але вказали на одні й ті ж обставини, які збігаються, щодо роботи ОСОБА_4 таксистом на автомобілі «Шевролет Авео», номерний знак НОМЕР_1 , сріблястого кольору, в той самий період, коли виникала та утворилась заборгованість з аліментів, у сукупності з показаннями свідка ОСОБА_16 , яка підтвердила що як мати у період утворення заборгованості з аліментів вона надавала обвинуваченому своєму синові ОСОБА_4 безоплатну матеріальну допомогу на оплату ним комунальних платежів, погашення кредиту, за який придбаний авто, навіть в розмірі щомісячних платежів, а також аліментів, але при цьому цю допомогу надавала інколи, час від часу, по мірі як в неї накопичувались гроші (аудиозапис 17:09:45 судового засідання від 29.10.2015 р), та оцінюючи в сукупності розмір внесених ОСОБА_4 на погашення кредиту щомісячних платежів тіла і відсотків в доларовому еквіваленті згідно руху коштів (а.с. 84), які вносив щомісячно, регулярно, які в значній мірі перевищували визначений державним виконавцем до сплати обвинуваченим за рішенням суду розмір аліментних платежів за період утворення заборгованості (а.с. 97), то суд приходить до висновку і вважає, що цими доказами в сукупності підтверджуються обставини того, що ОСОБА_4 в період, коли мав сплачувати аліменти на користь потерпілої на утримання дитини та за який утворилась заборгованість з аліментів, дійсно мав достатнє джерело доходу, працюючи неофіційно, виходячи з реального доходу, фізичних вад чи інших перешкод не мав, але при цьому умисно злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання доньки ОСОБА_11 , що стало у причинно-наслідковому зв`язку з настанням наслідків у вигляді виникнення заборгованості зі сплати таких коштів у розмірі, що сукупно склало суму виплат понад шість місяців відповідних платежів. Ці докази узгоджуються між собою та співвідносяться з показаннями потерпілої, свідка головного державного виконавця про обставини ухилення обвинуваченим від сплати аліментів, з іншими дослідженими доказами як окремо так і в їх сукупності, та доводять вину обвинуваченого у вчиненому діянні.
Аналіз зібраних і досліджених доказів в їх сукупності свідчить про те, що своїми діями ОСОБА_4 за фактом ухилення від сплати аліментів на користь потерпілої ОСОБА_9 на утримання доньки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у період з 05 червня 2012 року по 31 серпня 2014 року цими діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 164 КК України, тобто злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).
Показання обвинуваченого ОСОБА_4 в тій частині, що в період утворення заборгованості з аліментів, який встановлений у вироку, він не мав власного достатнього джерела доходу, не працював таксистом неофіційно, та кредит за нього в повному обсязі погашала його мати, суд розцінює як не правдиві та такі, що не відповідають дійсності, оскільки спростовуються графіком щомісячного внесення ОСОБА_4 платежів з погашення кредиту, показаннями свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які були очевидцями за різних обставин, але при цьому однаково показали як ОСОБА_4 підробляв таксистом на автомобілі з одними і тими індивідуальними ознаками, в той період, в який утворилась заборгованість з аліментів. Спростовуються показаннями свідка ОСОБА_16 , яка вказала, що як мати в зазначений період надавала грошову допомогу дослівно «не часто, посильно».
Обставини того, що мати обвинуваченого ОСОБА_16 являлась поручителем в договорі кредитування з придбання ОСОБА_4 авто, діяла на підставі передоручення чи з інших цивільно-правових підстав та як така на цій правовій підставі від свого імені на протязі всього періоду, за який виникла заборгованість зі сплати аліментів, саме вона вносила кредитні платежі, а не ОСОБА_4 будь-якими відносними і допустимими доказами не доведені та в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження.
Грошова допомога, яку ОСОБА_4 на протязі періоду виникнення заборгованості зі сплати аліментів отримував від своєї матері час від часу, фактично була безоплатною матеріальною допомогою і являлась одним із джерел його доходу за цей період, яким мав можливість розпорядитись на свій розсуд, але вважав більш за необхідне погашати кредит, а не аліментні платежі.
За тих самих підстав суд вважає такими, що не відповідають дійсності показання свідка ОСОБА_16 в тій частині, що її син ОСОБА_4 взагалі не працював і не мав власного джерела доходу, оскільки так само спростовуються показаннями свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , документами кредитного договору, та її власними показами, які суперечать між собою, яка вказала, що надавала синові нерегулярну обмежену допомогу, в той час коли обвинувачений ОСОБА_4 , який перш за все забезпечував своє проживання, крім того як підтверджується щомісячно виконував обов`язки за кредитним договором.
Посилання обвинуваченого на те, що він не розпочинав розподіл майна подружжя після розірвання шлюбу з потерпілою, передавав речі для дитини, що підтверджував товарними чеками в судовому засіданні, суд розцінює як не спроможні, оскільки такі обставин не звільняють будь-кого з батьків дитини від обов`язку, покладеного рішенням суду, своєчасно виплачувати аліменти у встановленому розмірі іншому з батьків на утримання дитини, так само як і від відповідальності за умисне злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання дитини.
Суд також вважає не спроможними посилання обвинуваченого та його захисника на те, що обвинувачений не мав зацікавленості в працевлаштуванні і відшукуванні іншої роботи, оскільки на той час оспорював у судовому порядку своє звільнення за попереднім місцем роботи на посаді начальника сектору охорони громадського порядку Жовтоводського МВ, на підтвердження чого надавав копії судових рішень, оскільки кожній особі гарантоване конституційне право на звернення за захистом у судовому порядку у разі звільнення, яке вважає незаконним, але це не є перешкодою у вільному виборі і працевлаштуванні особою, та так само не звільняє її і від аліментів як батька дитини. У разі поновлення на роботі при виведенні середнього заробітку за час змушеного прогулу враховується працевлаштування особи на іншій роботі. До того ж, за постановою апеляційної інстанції Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.02.2012 року в позові відмовлено і з цього часу судове рішення набирало законної сили, тобто ще до того як були присуджені аліменти і виконавчий лист на виконанні в бухгалтерії Жовтоводського МВ не перебував і не міг перебувати. В наступному обвинувачений звертався лише про перегляд в касаційному порядку, касаційною інстанцією судове рішення також залишено без змін від 21.01.2014 року, а обвинувачений після цього згідно періоду продовжував злісно ухилятись від сплати аліментів.
Суд не враховує як доказ постанови державного виконавця від 28.10.2014 року, від 12.01.2015 року про закінчення виконавчого провадження та направлення виконавчого листа за новим іншим місцем роботи обвинуваченого як боржника з уплати аліментів, наказ-розпорядження №20 по ТОВ «Граніт Груп» про припинення трудового договору (контракту) з 26.05.2015 року з ОСОБА_4 , оскільки такі собою як не доводять так і не спростовують винуватість обвинуваченого, оскільки виходять за межі та не охоплюються періодом цього кримінального правопорушення.
Суд вважає не встановленою обставину діяння, висунуту в обвинуваченні, в частині того, що ОСОБА_4 не виконані аліментні забов`язання за травень 2014 року в сумі 150 гривен, виконання яких навпаки підтверджується квитанцією №244632 від 03.06.2014 року та показаннями потерпілої ОСОБА_9 , яка також підтвердила надходження від 03.06.2015 року на її картковий рахунок грошових коштів, у тому числі що перераховувались ОСОБА_4 як аліменти в сумі 150 гривен за цією квитанцією.
Показання свідка головного державного виконавця територіального відділу ДВС ОСОБА_13 , на виконанні якої перебував виконавчий лист, про те, що цю квитанцію обвинувачений їй для відмітки до відділу ДВС не приносив, виходячи з цього зарахування цих аліментів нею не проводилось і до теперішнього часу ці обставини їй не відомі, не спростовують фактичне виконання обвинуваченим обов`язку сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини за вказаний період в даному розмірі на встановлену суму згідно квитанції, та те що ці кошти стягувачка отримала.
Протиправне діяння, яке вчинене ОСОБА_4 та кваліфікуються за ст. 164 ч. 1 КК України, відносяться до злочинів невеликої тяжкості.
При призначені обвинуваченому виду та міри покарання суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, суспільно небезпечні наслідки у вигляді злісного ухилення від сплати аліментів, дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності притягується вперше, за місцем мешкання характеризується посередньо, являється працевлаштований, але за цивільно-правовим договором, який обмежений строком, відсутність як пом`якшувальних так обтяжуючих покарання обвинуваченому обставин, і вважає необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів обрати покарання, не пов`язане з ізоляцією від суспільства, у вигляді громадських робіт.
Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд

Визнати ОСОБА_4 винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя: ОСОБА_1