Справа № 461/2125/15-к
Провадження № 1-кс/461/1276/15
06.03.2015 слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його законного представника ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду клопотання слідчого відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУ МВС України у Львівській області майора міліції ОСОБА_7 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Стебника, Львівської області, зареєстрованому за адресою АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, з незакінченою середньо-спеціальною освітою, не одруженому, не працюючому, студенту 3-го курсу Стебницького професійного ліцею, раніше не судимому, депутатом не являється,-
слідчий відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУ МВС України у Львівській області майор міліції ОСОБА_7 за погодженням прокурора відділу захисту прав і свобод дітей прокуратури Львівської області ОСОБА_3 звернувся в суд з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 до 09 травня 2015 року.
В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали внесене клопотання з підстав, викладених у такому та просили клопотання задоволити.
Підозрюваний, його захисник та законний представник в судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання.
Розглянувши клопотання, заслухавши думки учасників процесу, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження та враховуючи положення законодавства, «Конвенції про захист прав людини», а також практику Європейського суду, приходжу до наступного висновку.
Як вбачається із матеріалів клопотання, 10 листопада 2014 року неповнолітнього ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, за ознаками злочину, передбаченого п.п.1,6,12 ч.2 ст.115 КК України. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовано до підозрюваного неповнолітнього ОСОБА_4 відповідно до ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12 листопада 2014 року. 26 грудня 2014 року слідчим суддею Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 підозрюваному ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до чотирьох місяців до 09 березня 2015 року. Строки досудового розслідування продовжено прокурором Львівської області до шести місяців, тобто до 09 березня 2015 року. По даному кримінальному провадженню виконано слідчі дії, спрямовані на отримання та перевірку отриманих доказів у ньому. Разом з тим, закінчити розслідування у 4 - місячний строк, до 09 березня 2015 року немає можливості, оскільки необхідно: закінчити проведення комплексної стаціонарної судової психіатрично-наркологічної експертизи підозрюваним ОСОБА_8 та неповнолітньому підозрюваному ОСОБА_4 , закінчити проведення молекулярно-генетичних, медико-криміналістичних, трасологічних, дактилоскопічних експертиз, оглянути речі і предмети, виявлені і вилучені під час досудового розслідування, прийняти рішення про визнання їх речовими доказами та долучення їх до матеріалів кримінального провадження, оголосити остаточну підозру ОСОБА_8 , неповнолітньому ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ознайомити підозрюваних: ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , неповнолітнього ОСОБА_4 , а також їхніх захисників з матеріалами кримінального провадження, а саме виконати вимоги ст.290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.
Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Статею 177 КПК України, передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Частиною 2 ст.29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Вирішуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд також враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.Крім цього, положення ст.5 Конвенції передбачають, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання. Разом з тим, суд вважає за необхідне відзначити, що достатніх гарантій з цього приводу суду не надано та не здобуто таких гарантій в ході розгляду справи.
Згідно ст. 183 ч. 2 п.4 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Наявність підозри в тому, що особа вчинила тяжкий злочин, є, звичайно, таким чинником, що належить до суті питання, однак сама по собі така підозра не може бути виправданням довготривалого тримання особи під вартою (рішення ЄСПЛ Калашников проти Росії від 15 липня 2002 року).
Також, суд бере до уваги і правову позиції ЄСПЛ в рішенні у справі «Харченко проти України", згідно з якою питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи. При цьому суд також вважає за необхідне відзначити, що міркування ЄСПЛ висловлені в даному рішенні в цілому відповідають за своєю правовою концепцією обставинам даної справи в частині переваги публічного інтересу правилам поваги до особистої свободи.
При вирішенні клопотання, слідчий суддя приймає до уваги, що підозрюваний неповнолітній ОСОБА_4 вчинив умисне вбивство, перебуваючи на волі може незаконно впливати на свідків, потерпілих, вчиняти інші кримінальні правопорушення, тобто продовжують мати місце ризики, враховані при обранні та продовженні останнім запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що унеможливлює застосування до підозрюваного неповнолітнього ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу.
Запобіжний захід тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає не лише особі підозрюваного, а й характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого він підозрюється, виключає можливість перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню їх від суду.
Таким чином, вважаю, що підстави для продовження запобіжного заходу - тримання під вартою, не відпали, а тому наявна необхідність у продовженні такого запобіжного заходу із зазначенням визначеного строку та відсутні законні та достатні підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу.
Керуючись ст.ст.176-178, 199 КПК України,
клопотання слідчого відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУ МВС України у Львівській області майора міліції ОСОБА_7 задоволити.
Продовжити строк тримання під вартою неповнолітньому підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Стебника, Львівської області, зареєстрованому та проживаючому за адресою АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, із незакінченою середньо-спеціальною освітою, не одруженому, не працюючому, студенту 3-го курсу Стебницького професійного ліцею, раніше не судимому, депутатом не являється - до 09 травня 2015 року.
Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчого відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУ МВС України у Львівській області майора міліції ОСОБА_7 .
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області на протязі п`яти діб з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1