Єдиний унікальний номер 229/1849/14-к
Номер провадження 11-кп/775/114/2015

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
апеляційного суду Донецької області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
адвоката ОСОБА_6
08 жовтня 2015 року у відкритому судовому засіданні у м. Артемівську розглянула кримінальну справу за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Дружківського міського суду Донецької області від 15 травня 2015 року яким:
ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дружківка Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 . мешкаючого АДРЕСА_2 , визнано винним у скоєнні ним злочину передбаченого ч. 1 ст. 317 КК України та призначене йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки. Цим же вироком ОСОБА_7 виправдано за не доведеністю вчинення ним даного злочину передбаченого п. 2 ч. 2. ст. 115 КК України -
В с т а н о в и л а :
Згідно вироку суду першої інстанції 11 квітня 2014 року в період часу з 13 години 00 хвилин до 14 годин 00 хвилин ОСОБА_7 , знаходячись за місцем свого мешкання в орендованій ним квартирі АДРЕСА_3 , використовуючи лікарські препарати незаконно виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений - дезоморфін, в невстановленій кількості. В той же день 11 квітня 2014 року приблизно о 14 годин (більш точний час досудовим слідством невстановлено) ОСОБА_7 умисно надав своєму знайомому ОСОБА_8 приміщення вищевказаної квартири для незаконного вживання шляхом внутрішньовенної ін`єкції частини виготовленого ним особливо небезпечного наркотичного засобу дезоморфіну, а іншу частину наркотичного засобу вжив разом із своєю співмешканкою ОСОБА_9 .
В цій частині вирок суду першої інстанції учасниками кримінального провадження не оскаржено.
Згідно вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Тому в апеляційному порядку вирок в цій частині не переглядається
Крім того, як вказано у вироку суду першої інстанції, згідно обвинувального акту під час досудового розслідування встановлено що, в квартирі АДРЕСА_4 мешкала ОСОБА_9 , разом зі своїм малолітнім сином ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 та своїм співмешканцем ОСОБА_7 , орендуючи вказану квартиру. З вечірнього часу 07 травня 2014 року ОСОБА_7 та ОСОБА_9 розпивали спиртні напої, а малолітній ОСОБА_11 спав у сусідній кімнаті. Приблизно о 02 годині 08 травня 2014року між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 виникла словесна сварка під час якої прокинувся сплячий малолітній ОСОБА_11 ОСОБА_7 за проханням ОСОБА_9 почав вкладати малолітнього ОСОБА_11 спати. ОСОБА_7 накричав на малолітнього ОСОБА_11 та все його тіло з головою вкрив дитячим покривалом, змушуючи таким чином припинити плакати та заснути. Малолітній ОСОБА_11 не припиняв плакати і ОСОБА_7 знаходячись у стані алкогольного сп`яніння умисно, протиправно долонею руки накрив обличчя малолітнього ОСОБА_11 закривши одночасно отвори носа та рота. Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_7 долонею правої руки здавив шию малолітнього ОСОБА_11 , ОСОБА_7 своїми умисними злочинними діями такими як, закриттям отворів рота та носа, здавлення шиї рукою, викликав механічну асфіксію у малолітнього ОСОБА_11 , заподіявши тим самим його смерть.
Суд першої інстанції за вказаним обвинуваченням виправдав ОСОБА_7 за недоведеністю вчинення ним вказаного злочину. В обґрунтування прийнятого рішення суд послався на критичне ставлення до свідчень потерпілої ОСОБА_12 в частині того, що смерть дитини настала від дій обвинуваченого ОСОБА_7 , а також наявність у обвинуваченого перелому ноги, яку останній отримав під час перебування в приміщенні Дружківського МВ, що викликало у суду сумнів в правдивості свідчень обвинуваченого ОСОБА_7 в якості підозрюваного.
В принесеній апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні, посилаючись на те, що при судовому розгляді мали місце істотні порушення вимог кримінально процесуального закону та невідповідність висновків суду про недоведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину за ст. 115 ч. 2 п. 2 КК України фактичним обставинам по справі, ставить питання про скасування вироку суду в цій частині, постановлення нового вироку, яким необхідно засудити ОСОБА_7 за ст. 115 ч. 2 п.2 КК України до 12 років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 317 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 70 ч. 1 КК України шляхом часткового складання остаточно призначити покарання у вигляді 13 років позбавлення волі.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав доводи принесеної апеляційної скарги та просив про її задоволення, обвинуваченого ОСОБА_7 та його адвоката ОСОБА_6 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили про залишення вироку суду першої інстанції без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження колегія суду приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно вимог статті 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Не можуть бути визнані доказами, відомості що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду.
В апеляційній скарзі прокурора у кримінальному провадженні ставиться питання про скасування вироку суду першої інстанції в частині виправдання ОСОБА_7 за п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України та постановлення нового вироку і визнання обвинуваченого винним у скоєні вказаного злочину, але при цьому, на порушення вимог ст. 396 ч. 2 п. 5 КПК України не ставить перед судом апеляційної інстанції питання про безпосереднє дослідження доказів по кримінальному провадженню.
Згідно вимог ст. 404 ч. 1 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження лише за клопотанням учасників судового провадження.
Такі клопотання в засіданні суду апеляційної інстанції відсутні.
Оскільки в апеляційній скарзі прокурора у кримінальному провадження ставиться питання про погіршення становища обвинуваченого ОСОБА_7 , то суд апеляційної інстанції згідно вимог ч. 2 ст. 404 КПК України не вправі вийти за межі апеляційних вимог.
Таки чином у колегії суддів відсутні процесуальні підстави для скасування вироку в частині виправдання ОСОБА_7 за п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України.
Керуючись ст.404, 405, 407 Кримінального процесуального кодексу України колегія суддів ухвалила -
У х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному проваджені залишити без задоволення.
Вирок Дружківського міського суду Донецької області від 15 травня 2015 року відносно ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 в частині його виправдання за ст. 115 ч. 2. п. 2 КК України за його за не доведеністю вчинення ним даного злочину - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі трьох місяців з дня отримання копії обвинуваченим ОСОБА_7 , а іншими учасниками у той же строк з дня її проголошення.

Колегія суддів: