Справа № 517/810/15-к
Провадження № 1-кп/517/92/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 жовтня 2015 року смт. Фрунзівка

Фрунзівський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Фрунзівка кримінальне провадження, внесене 05.07.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000207 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Одеса, українки, громадянки України, не працюючої, проживає в незареєстрованому шлюбі, з базовою загальною середньою освітою, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
04.07.2015 року біля 18 години 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи на кухні у приміщенні свого житлового будинку в с. Петрівка Фрунзівського району Одеської області, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, в ході раптово виниклих неприязних відносин, які виникли на побутовому ґрунті, реалізовуючи свій умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, взяла зі столу кухонний ніж, після чого нанесла ним один удар в область грудної клітини ОСОБА_5 .

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 59 від 29.07.2015 року в ОСОБА_5 було виявлене тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення передньої стінки лівої половини грудної клітини із ушкодженням лівої легені ускладненим пневмо-гемотораксом геморрагічним шоком 2-го ступеню, яке виникло від дії колюче-ріжучого предмету, яким міг бути ніж, за давністю утворення відповідає строку 04.07.2015 року, вказане тілесне ушкодження, згідно п.2.1.3 «к» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» є небезпечним для життя в момент заподіяння і відноситься до тяжких тілесних ушкоджень.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчинені злочину визнала, щиро розкаялась та суду пояснила, що 04.07.2015 року біля 18 год. вона прийшла додому з гостей, де там разом з своїм співмешканцем ОСОБА_5 розпивали спиртні напої. Через деякий час до будинку зайшов ОСОБА_5 та між ними виникла сварка з приводу вживання нею алкогольних напоїв. В ході сварки ОСОБА_5 наніс її удар долонею руки по обличчю. Після цього, вона взяла зі столу кухонний ніж та нанесла ОСОБА_5 один удар ножем в область тулуба. Після цього ОСОБА_6 викликала швидку допомогу. Обвинувачена суду повідомила, що вона у вчиненні вказаного злочину розкаюється та зробила для себе на майбутнє належні висновки.

Потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що 04.07.2015 року прийшов додому, де він проживає зі своє співмешканкою ОСОБА_4 , в подальшому між ними, через зловживання останньою алкогольних напоїв, виникла сварка, яка переросла у бійку, в ході якої ОСОБА_4 нанесла йому удар ножем в область тулуба. Претензій до обвинуваченої він не має. Просить призначити ОСОБА_4 не суворе покарання.

З досліджених судом доказів, що надані прокурором під час судового провадження вбачається, що 05.07.2015 року з заявою про вчинення злочину звернувся ОСОБА_5 .

Згідно вказаної заяви він просить прийняти міри до ОСОБА_4 , яка 04.07.2015 року біля 20 год. 30 хв., на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин нанесла йому один удар ножем, що підтверджується протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення.

Вказана заява зареєстрована у встановленому порядку 05.07.2015 року, що підтверджується витягом з ЄРДР.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 59 від 29.07.2015 року в ОСОБА_5 було виявлене тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення передньої стінки лівої половини грудної клітини із ушкодженням лівої легені ускладненим пневмо-гемотораксом геморрагічним шоком 2-го ступеню, яке виникло від дії колюче-ріжучого предмету, яким міг бути ніж, за давністю утворення відповідає строку 04.07.2015 року, вказане тілесне ушкодження, згідно п.2.1.3 «к» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» є небезпечним для життя в момент заподіяння і відноситься до тяжких тілесних ушкоджень.

Відповідно до висновку експерта № 428 від 14.07.2015 року на футболці, яка вилучена під час огляду місця події 05.07.2015 року в будинку в с. Петрівка Фрунзівського району Одеської області та належить ОСОБА_5 виявлено колото-різане пошкодження, яке могло бути спричинене лезом ножа наданого на експертизу.

Вилучені під час досудового розслідування речі та предмети, оглянуті у встановленому порядку та визнані речовими доказами та передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Фрунзівського РВ ГУМВС України в Одеській області, що вбачається з протоколу огляду речових доказів від 05.07.2015 року, постанови про приєднання до матеріалів провадження речових доказів від 05.07.2015 року та відповідної квитанцій №65.

Усі учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження іншихдоказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Суд, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин справи, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позиції та роз`яснивши, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Аналіз вказаних доказів свідчить, що винуватість ОСОБА_4 є доведеною, оскільки підтверджена показаннями обвинуваченої, потерпілого та письмовими доказами у справі, які узгоджуються між собою. Вказані докази суд приймає до уваги як належні та допустимі, та вважає їх достатніми для висновків суду про доведеність винуватості ОСОБА_4 .

Так, обвинувачена ОСОБА_4 повідомила суду всі обставини вчинення злочину, її об`єктивні дії, які підтверджують наявність умислу в її діях на нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 . Так, суд приймає до уваги як належний та допустимий доказ у справі показання обвинуваченої, яка в судовому засіданні визнала, що дійсно 04.07.2015 року умисно нанесла ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин один удар ножем в область тулубу.

Вказані показання повністю узгоджуються з показаннями потерпілого, який підтвердив обставини повідомлені обвинуваченою щодо способу, часу, місця вчинення злочину, характеру та локалізації удару, механізму отримання ним тілесних ушкоджень, мотиву вчиненого щодо нього злочину та висновком експерта, яким підтверджено отримання потерпілим тяжких тілесних ушкоджень.

Таким чином, суд, оцінивши сукупність доказів у справі та надавши юридичну оцінку діям обвинуваченого, вважає, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його ставлення до вчиненого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.При цьому суд також враховує думку потерпілого, який просить призначити обвинуваченій не суворе покарання, а саме не пов`язане з реальним позбавленням волі.

Відповідно до довідки лікаря-психіатра Фрунзівської ЦРЛ від 10.07.2015 року вбачається, що ОСОБА_4 на обліку у вказаному закладі не перебуває.
Згідно довідки Фрунзівської ЦРЛ ОСОБА_4 на обліку у лікаря-нарколога не перебуває.
З характеристики № 415 за місцем проживання ОСОБА_4 вбачається, що вона проживає разом двома малолітніми дітьми (2010 та 2011 року народження), за період проживання скарг або заяв в сільську раду не надходило.
З вимоги ІЦ ГУМВС України в Одеській області від 06.07.2015 року вбачається, що обвинувачена ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась.
Таким чином, обвинувачена ОСОБА_4 раніше не судима, вчинила умисний корисливий тяжкий злочин, вину у вчиненні злочину визнала, за місцем проживання характеризується позитивно, на утриманні має двох малолітніх дітей сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочку - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої суд визнає щире каяття, про що свідчать її показання в судовому засіданні, визнання винуватості.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням конкретних обставин справи, особи обвинуваченої, яка вину визнала, просила вибачення в потерпілого, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 і попередження вчинення нею нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі.

Разом з тим, наявність пом`якшуючих покарання обставин у виді щирого каяття, визнання винуватості, думки потерпілого, який просить не позбавляти волі ОСОБА_4 , є підставою для прийняття судом рішення про можливість звільнення ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з застосуванням положень ст. 76 КК України.

Відповідно ст. 100 КПК України слід вирішити долю речових доказів.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Запобіжний захід у вказаному кримінальному провадженні щодо обвинуваченої не обирався.

Керуючись ст. 121 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Визнати винуватою ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст. 121 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 (три) роки.

На підставі п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Речові докази у справі, а саме ніж кухонний, ганчірку неправильної форми з частковим нашаруванням речовини темного кольору, що перебувають на зберіганні в камері зберігання речових доказів Фрунзівського РВ ГУМВС України в Одеській області, згідно квитанції №65 знищити.

На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя: