24 грудня 2015 року Личаківський районний суд м.Львова
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника підсудних ОСОБА_4 , ОСОБА_5
представника потерпілого ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7
підсудних ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10
у відкритому судовому засіданні
розглянувши кримінальну справу про обвинувачення:
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, не судимого, не військовозобов`язаного, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину 2010 року народження, приватного підприємця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , - за ч. ч. 2, 4 ст. 27, ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 190 КК України,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, не судимого, військовозобов`язаного, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні дітей 2002, 2006 років народження, працюючого спеціалістом першої категорії відділу охорони державної таємниці Управління Служби безпеки України у Львівській області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , - за ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 190 КК України,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, не судимого, військовозобов`язаного, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні дитину 1999 року народження, не працюючого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , - за ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 190 КК України, суд -
Вироком Личаківського районного суду м. Львова від 24.12.2015 року ОСОБА_10 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 355 КК України та призначено йому покарання у виді 4 (чотири) роки 6 місяців позбавлення волі з відбуттям покарання у кримінально-виконавчій установі. ОСОБА_10 визнати не винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. ч. 2, 4 ст. 27, ч. 4 ст. 189 КК України за відсутністю в його діях складу злочину та виправдано.

Зарахувано в строк відбуття покарання час перебування під вартою в місцях попереднього ув`язнення засудженому ОСОБА_10 з часу затримання 21 травня 2010 року по 13 травня 2014 року і з врахуванням положень ч.5 ст.72 КК України та визнао таким, що покарання відбув повністю.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_10 до вступу вироку в законну силу залишено підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Стягнуто з засудженого ОСОБА_10 в користь Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз судові витрати за проведення експертиз в розмірі 4 455 (чотири тисячі чотириста п`ятдесят п`ять) гривень 20 копійок, а також в користь науково-дослідного експертно-криміналістичного центру ГУ МВС України у Львівській області за проведення експертиз в розмірі 1 238 (однієї тисячі двісті тридцять вісім) гривень 40 копійок.

ОСОБА_8 визнано винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 355 КК України та призначено йому покарання у виді 4 ( чотири) роки позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбуття покарання з випробуванням, встановлено йому іспитовий термін два роки.

Покладено на засудженого ОСОБА_8 обов`язки передбачені ст.76 КК України, зокрема не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти її про зміну постійного місця проживання, місця праці.

ОСОБА_8 визнано не винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України за відсутністю в його діях складу злочину та виправдано.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу залишено підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_8 визначено з часу звернення вироку до виконання. В строк відбуття покарання зарахувано термін перебування його під вартою з 18 листопада 2013 року по 13 травня 2014 року.

Стягнуто із засудженого ОСОБА_8 в користь Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз судові витрати за проведення експертиз в розмірі 4 455 (чотири тисячі чотириста п`ятдесят п`ять) гривень 20 копійок, а також в користь науково-дослідного експертно-криміналістичного центру ГУ МВС України у Львівській області за проведення експертиз в розмірі 1 238 (однієї тисячі двісті тридцять вісім) гривень 40 копійок.

ОСОБА_9 визнано винуватим у вчинені злочину передбаченого ч. 3 ст. 355 КК України та призначено йому покарання у виді 5 ( п`яти) років позбавлення волі з відбуттям покарання у кримінально-виконавчій установі.

ОСОБА_9 визнано не винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України за відсутністю в його діях складу злочину та виправдано.

В строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_9 зарахувано час перебування під вартою в місцях попереднього ув`язнення з 21 травня 2010 року по 13 травня 2014 року з врахуванням положень ч. 5 ст. 72 КК України та визнано таким, що покарання відбув повністю.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_9 до вступу вироку в законну силу залишено підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Стягнуто із засудженого ОСОБА_9 в користь Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз судові витрати за проведення експертиз в розмірі 4 455 (чотири тисячі чотириста п`ятдесят п`ять) гривень 20 копійок, а також в користь науково-дослідного експертно-криміналістичного центру ГУ МВС України у Львівській області за проведення експертиз в розмірі 1 238 (однієї тисячі двісті тридцять вісім) гривень 40 копійок.

Цивільний позов ОСОБА_7 - задоволено частково.

Стягнуто із засудженого ОСОБА_10 в користь ОСОБА_7 заподіяну злочином моральну шкоду у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень, із засудженого ОСОБА_8 в користь ОСОБА_7 заподіяну злочином моральну шкоду у розмірі 1000 (одну тисячу) гривень, із засудженого ОСОБА_9 в користь ОСОБА_7 заподіяну злочином моральну шкоду у розмірі 3000 (три тисячі) гривень.

В решті в задоволенні цивільного позову відмовлено.

Цивільний позов ОСОБА_11 залишено без розгляду.

Під час розгляду кримінальної справи ряд грубох порушень вимог КПК України,1960р., які не можуть залишатися поза увагою суду та потребують відповідного реагування.

Так, в порушення вимог ст. 76 КПК України (1960 року), слідчий не призначив обов`язкової експертизи для встановлення психічного стану засудженого ОСОБА_10 , хоча з довідки Львівського психоневрологічного диспансеру від 31 травня 2010 року № 1519д вбачалось, що він в період часу з 23 квітня 2001 року по 11 травня 2001 року знаходився на обстежені в психоневрологічному диспансері.

В порушення вимог ст. 79 КПК України органом досудового слідства на стадії досудового слідства не визнано речовим доказом полівінілхлорид в кількості 45 тонн, який без достатніх підстав було передано на збереження ОСОБА_11 , який вивіз його у Донецьку область і в судовому засіданні пояснив, що полівінілхлорид у нього забрали представники ДНР.

Окрім того, постановою Галицького районного суду м. Львова від 2 червня 2010 року обвинуваченому ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 250 000 гривень, яку він повинен був внести до 18:00 години 2 червня 2010 року на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Львівській області. Однак до матеріалів справи не було долучено доказів внесення підсудним ОСОБА_8 застави у відповідному розмірі.

Органом досудового слідства під час обвинувачення ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч.ч. 2, 4 ст. 27, ч. 4 ст. 189 КК України та ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчинені злочинів, передбачених ч. 4 ст. 189 КК України не враховано обставину, що наявна не скасована постанови прокурора Шевченківського району м. Львова від 18 травня 2010 року, якою постанову ДІМ Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_12 про відмову в порушенні кримінальної справи від 20 квітня 2010 року за заявою ОСОБА_10 про крадіжку полівінілхлориду в кількості 45 тонн скасовано, а матеріали для проведення додаткової перевірки скеровано начальнику Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області. Вказані матеріали справи було долучено до матеріалів справи про обвинувачення ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , але розслідування не проводилося і до цього часу жодне процесуальне рішення не прийнято.

Окрім того, в судовому засіданні встановлено, що підпис ОСОБА_10 і підпис ОСОБА_13 на розписці від 23 листопада 2009 року, відповідно до якої ОСОБА_10 отримав 23 листопада 2009 року від ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 65 000 доларів США для придбання останньому полівінілхлориду, підписи на довіреності виданій від імені директора ТОВ Галичтрансмакс ОСОБА_13 5 січня 2010 року та рахунку-фактурі виданій від імені директора ТОВ Галичтрансмакс ОСОБА_13 5 січня 2010 року виконаний не пишучим приладом, рукописним способом, а нанесений за допомогою якихось технічних засобів. Підписи від імені ОСОБА_13 , виконані не пишучим приладом, рукописним способом, а нанесені за допомогою факсимільне зображення підпису, що стверджується висновком експерта від 11 жовтня 2012 року № 2127/2128/2129/2586. В той же час органом досудового слідства в ході розслідування справи ці обставини не перевірялися, що вплинуло на помилкове рішення про скоєння обвинуваченими злочину передбаченого ст.189 ч.4 КК України.

З матеріалів справи вбачається, що в службовому кабінеті начальника Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області 21.05.2010 року було вилучено грошові кошти в розмірі 33 850 доларів США, які ніби-то були передані свідком ОСОБА_14 обвинуваченим. Вказані кошти до цього було оглянуто, помічено, знято ксерокопії купюр і їх описано в протоколі огляду. В послідуючому, згідно постанови слідчого ОСОБА_15 вказані кошти були опечатані в пакеті та передані на зберігання у скриньку ЗГРУ «Приватбанку». Під час огляду вказаних коштів у судовому засіданні встановлено, що 76 купюр номіналом 100 доларів не співпадають із вказаними у протоколах огляду грошей, а 4 мають по одному неспівпадінню одної цифри номери чи серії на купюрі. Вказані купюри замінено іншими купюрами номіналом сто доларів США, які не вилучались в службовому кабінети начальника Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області.

Під час допиту в якості свідка, слідчий ОСОБА_15 повідомив, що під час розслідування кримінальної справи грошові кошти в сумі 33 850 доларів США зберігав у сейфі, що знаходився в його кабінеті, а ж до завершення досудового розслідування.

Таким чином слідчий вчинив грубе порушення вимог чинного законодавства щодо зберігання речових доказів грошових коштів, що могли спричинити втрату частини речових доказів.

Крім того, в порушення ст. 195 КПК України (1960 року) під час вчинення процесуальної дії відтворення обстановки та обставин події 7 липня 2010 року зі свідком ОСОБА_16 в судовому засіданні за відповідним протоколом та додатком до нього відеозапису на касеті Panasonic NV-VZ18 на плівці WA TNLE EC-45, зокрема встановлено, що таку проводив, зокрема задавав запитання, розставляв статистів та інше, оперативний працівник ОСОБА_17 , який не включений слідчим в протокол відтворення обстановки і обставин події від 7 липня 2010 року, а також відсутні дані в матеріалах кримінальної справи про залучення даного оперативного працівника до вчинення даної слідчої дії. (том 6 а.с. 16-22).

Також з матеріалів справи вбачається, що слідча дія відтворення обстановки та обставин події 8 липня 2010 року зі свідком ОСОБА_7 , проведена слідчим прокуратури Перемишлянського району Львівської області ОСОБА_18 , який не включений згідно з постановою про призначення у справі декількох слідчих від 22 травня 2010 року до слідчо-оперативної групи. В матеріалах кримінальної справи відсутні будь-які дані про включення даного слідчого в слідчо-оперативну групу чи надання слідчим слідчо-оперативної групи слідчому ОСОБА_18 доручення на проведення процесуальної дії як відтворення обстановки і обставин події. Вказаним слідчим складено відповідний протокол, який визнано неналежним доказом у справі (том 1 а.с. 25, том 6 а.с. 1-14).

Також в ході розгляду даної кримінальної справи судом встановлено, що листом Управління СБУ у Львівській області від 24 червня 2010 року за № 62/14/2-1892 старшому слідчому слідчого відділу слідчого управління прокуратури Львівської області ОСОБА_15 скеровано матеріали проведених оперативно-технічних заходів, які були легалізовані, в тому числі протокол та стенограма (а.с.142-161 т.4) . Однак вказані документи не містять дані про особу, що їх складала, а також посаду і такі ніким не підписані. А тому вказані документи також визнані неналежними доказами у справі.

Оскільки вказані грубі порушення вимог КПК України було допущено під час розслідування кримінально справи слідчим прокуратури Львівської області, тому суд вважає, що про названі вище порушення слід повідомити прокурора Львівської області для вжиття заходів прокурорського реагування та проведення службового розслідування.

Керуюючись ст.ст. 23-2, 340 КПК України (1960 року), суд

постановив:
Про виявлені грубі порушення вимог КПК України, що описані в мотивувальній частині постанови повідомити прокурора Львівської області для вжиття заходів відповідного прокурорського реагування.

Про наслідки розгляду окремої постанови повідомити суд у встановлені законом терміни.

Суддя: ОСОБА_1