Справа №505/366/15-к
Пр. №1-кп/505/23/16 р.
ВИРОК
05.02.2016 р. Котовський міськрайсуд Одеської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_5
потерпілих: ОСОБА_6
ОСОБА_7
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Главан, Дрокієвського району, Молдова, молдованки, громадянки України, з неповною середньою освітою, не працюючої, одруженої, мешкає АДРЕСА_1 , раніше судимої:
-11.09.2013 року Болехівським міським судом, Івано-Франківської області за ст. 190 ч. 1 КК України до штрафу в розмірі 850 гривень;
-06.11.2014 року Балтським районним судом, Одеської області за ч. 2 ст. 190 КК України до штрафу в розмірі 1700 гривень,
- обвинуваченої у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190; ч. 2 ст. 190 КК України,
В ході судового слідства встановлено, що вироком Болехівського міського суду, Івано-Франківської області від 11.09.2013 року ОСОБА_5 засуджена за ст. 190 ч. 1 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень, а також вироком Балтського районного суду, Одеської області від 06.11.2014 року ОСОБА_5 засуджена за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 1700 гривень, вищевказані штрафи ОСОБА_5 сплатила.
На початку травня 2014 року, більш точної дати встановити не надалося можливим ОСОБА_5 знаходячись в будинку потерпілого ОСОБА_6 , розташованому по АДРЕСА_2 , вдень, вирішила заволодіти його грошовими коштами, шляхом шахрайства та запропонувала йому придбати у неї 200 доларів США за 2000 гривень НБУ, на що останній погодився.
Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння шляхом зловживання довірою грошовими коштами ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , в той же день та час, перебуваючи в будинку ОСОБА_6 , розташованому АДРЕСА_2 , передала останньому дві сувенірні купюри, номіналом по 100 доларів, видаючи їх за національну валюту - долари США, які перебувають в обігу, за що ОСОБА_6 , вважаючи, що купує у ОСОБА_5 справжні 200 доларів США, передав останній 2000 гривень НБУ. Заволодівши грошовими коштами ОСОБА_6 , ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зникла, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на зазначену суму.
Крім того, в середині травня 2014 року, більш точної дати встановити не надалося можливим, ОСОБА_5 , перебуваючи у будинку ОСОБА_7 , розташованому по АДРЕСА_3 , вдень, вирішила заволодіти її грошовими коштами, шляхом шахрайства та запропонувала їй взяти в неї в заставу 100 доларів США та ювелірні вироби виготовлені із золота за 3000 гривень НБУ, на що остання погодилась.
Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння шляхом зловживання довірою грошовими коштами ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , в той же день та час перебуваючи у будинку ОСОБА_7 , розташованому по АДРЕСА_3 передала їй одну сувенірну стодоларову купюру, видаючи їх за валюту США, які перебувають в обігу та біжутерні вироби, а саме дві каблучки з імітованим коштовним камінням, ланцюжок з підвіскою у вигляді квітки та одну пару сережок, видаючи їх за ювелірні золоті прикраси, за що потерпіла ОСОБА_7 вважаючи, що отримує від ОСОБА_5 справжні 100 доларів США та ювелірні вироби, виготовлені із золота, передала останній три тисячі гривень НБУ. Заволодівши грошовими коштами ОСОБА_7 , ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зникла, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на зазначену суму.
Крім того, 23.12.2014 року вдень, ОСОБА_5 , перебуваючи у будинку ОСОБА_8 , розташованому по АДРЕСА_4 вирішила заволодіти її грошовими коштами, шляхом шахрайства та запропонувала їй придбати в неї долари США за гривні НБУ.
Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_5 , в цей же день та час, перебуваючи у будинку ОСОБА_8 , розташованому по АДРЕСА_4 намагалася продати ОСОБА_8 сувенірні стодоларові купюри, видаючи їх за валюту США, але була впізнана, сином ОСОБА_7 , що завадило ОСОБА_5 довести свій злочинний намір до кінця з причин, що не залежали від її волі, незважаючи на те, що вона виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.
В судовому засіданні ОСОБА_5 визнала себе винною у вчиненні даних кримінальних правопорушень. Показала, що весною 2014 р. перебуваючи в будинку ОСОБА_6 , розташованому в м. Котовськ, Одеської області, передала останньому дві сувенірні купюри, номіналом по 100 доларів, видаючи їх за національну валюту США, за що отримала 2000 гривень. Матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_6 повернуто. Крім того, весною 2014 року знаходячись в будинку ОСОБА_7 в м. Котовськ, Одеської області передала їй одну сувенірну стодоларову купюру, видаючи їх за валюту США та біжутерні вироби, а саме: дві каблучки, ланцюжок з підвіскою, одну пару сережок, видаючи їх за ювелірні золоті прикраси, за що отримала 3000 гривень від потерпілої. Матеріальну шкоду ОСОБА_7 повернула в повному обсязі. Також зимою 2014 року, вона перебуваючи у будинку ОСОБА_8 в м. Котовськ, Одеської області намагалася продати їй сувенірні стодоларові купюри, видаючи їх за валюту США, але була затримана працівниками міліції.
Потерпілий ОСОБА_6 показав суду, що весною 2014 року до нього за місцем мешкання в м. Котовськ прийшла невідома йому раніше жінка циганської національності і запропонувала обміняти 200 доларів США, на що він погодився і передав обвинуваченій 2000 гривен. Через деякий час сусідка повідомила, що дані доларові купюри є сувенірами. Обвинувачена шкоду повернула.
Потерпіла ОСОБА_7 показала, що в травні 2014 року в її будинку, розташованому по АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 запропонувала їй обміняти 100 доларів США і купити ювелірні золоті прикраси, а саме: дві каблучки, ланцюжок з підвіскою, одну пару сережок, на що вона погодилась і передала обвинуваченій 3000 гривен та пізніше виявилось, що це була біжутерія. ОСОБА_5 матеріальну шкоду повернула.
Згідно заяви потерпілої ОСОБА_8 , яку надав в судовому засідання прокурор Котовської місцевої прокуратури та зареєстровану в канцелярії Котовського міськрайсуду, Одеської області №1561 від 04.02.2016 року потерпіла просить провести судовий розгляд після зміни обвинувачення прокурором без її участі, покарання призначити на розсуд суду.
Покази ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються.
В зв`язку з повним визнанням ОСОБА_5 своєї вини, за згодою учасників судового провадження, дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються визнано судом недоцільним відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За результатами судового розгляду суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих їй злочинів знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.
Оцінивши в сукупності надані по кримінальному провадженню докази, досліджені у судовому засіданні, суд дійшов висновку про повне підтвердження вини обвинуваченої ОСОБА_5 у скоєнні зазначених судом діянь, і суд її умисні дії кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України - як замах на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно і за ч. 2 ст. 190 КК України - як заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
При визначенні виду й міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи й особу ОСОБА_5 посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у психіатра, нарколога не перебуває.
Обставини, що пом`якшують її покарання, суд визнає щиросердне каяття, повне визнання вини, повернення шкоди потерпілим.
Обставину, що обтяжує покарання обвинуваченої, суд в діях ОСОБА_5 вбачає вчинення злочину, щодо осіб похилого віку.
Виходячи із загальних принципів призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, з урахуванням обставин справи і даних про особу ОСОБА_5 , а також думку прокурора, потерпілих, щодо покарання і його виду, суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченій у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, вважаючи, що таке покарання буде відповідати вчиненому обвинуваченою й достатнім для її виправлення.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.
Керуючись ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд -
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 та ч. 2 ст. 190 КК України і призначити покарання:
- за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі,
-за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання, якщо вона на протязі 1 (одного) року іспитового терміну не скоїть нового злочину.
Засудженій та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Вирок може бути оскаржений, до апеляційного суду Одеської області через Котовський міськрайсуд, Одеської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_10