Справа № 590/61/16-к
Провадження № 1-кп/590/16/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 лютого 2016 р. Ямпільський районний суд
Сумської області

у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Ямпіль Сумської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000276 від 19.12.2015 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Свеса, Ямпільського району Сумської області, громадянина України, українця, з середньою освітою , одруженого, не працюючого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до ст. 30 Конституції України кожному громадянину України гарантується право на недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла та іншого володіння особи, проведення в них огляду не інакше як за вмотивованим рішенням суду. У невідкладних випадках, повязаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший, встановлений законом, порядок проникнення до житла чи до іншого володіння особи,проведення в них огляду і обшуку.

В порушення вказаних вимог закону ОСОБА_5 , у післяобідній час 16.12.2015 року, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне проникнення до житла, без дозволу власника житла, умисно,незаконно, шляхом надавлення на двері проник до квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , та належить на праві власності потерпілій ОСОБА_7 , чим своїми діями порушив право гр. ОСОБА_7 на недоторканість її житла.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 162 КК України як умисне, незаконне проникнення до житла.

ОСОБА_5 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні повністю визнав.

Потерпілим від кримінального правопорушення є ОСОБА_7 .

29.01.2016 року між потерпілою ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_5 укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст.471 КПК України, яка долучена до обвинувального акта.

Згідно угоди про примирення від 29.01.2016 року ОСОБА_7 та ОСОБА_5 дійшли згоди щодо примирення, правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст.162 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 , а саме: сторони погодились на призначення ОСОБА_5 покарання у виді штрафу у розмірі 510 грн.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання. Своїми підписами обвинувачений та представник потерпілого підтвердили обізнаність з умовами угоди та наслідками її укладення.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав в повному обсязі, просив затвердити угоду, наслідки укладення та невиконання угоди розуміє, угода укладена ним добровільно, без будь-якого тиску, впливу, погроз щодо нього або обіцянок.

ОСОБА_7 також просить затвердити угоду про примирення, зазначив, що претензій до обвинуваченого не має, наслідки укладення та невиконання угоди розуміє, угода укладена ним добровільно, без будь-якого тиску, впливу, погроз щодо нього або обіцянок.

Прокурор підтримав позицію обвинуваченого та потерпілого щодо затвердження угоди про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Факт скоєння обвинуваченим ОСОБА_5 злочину суд вважає доведеним, а його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 162 КК України як умисне,незаконне проникнення до житла..

Злочин, передбачений ч. 1 ст. 162 КК України, згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права, визначені п.п.1-4 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також судом з`ясовано, що представник потерпілого підприємства розуміє наслідки затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що умови угоди про примирення відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При призначенні виду та міри покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

До пом`якшуючих покарання обставин, суд, згідно ст. 66 КК України, відносить повне визнання обвинуваченим вини, активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття, те що він вперше притягується до кримінальної відповідальності.

При таких обставинах, суд вважає можливим застосувати ст. 69 КК України, призначивши покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті у вигляді штрафу.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання, не встановлено.

Зважаючи на вказане, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення та призначення обвинуваченому узгоджених сторонами виду та міри покарання, за ч. 1 ст. 162 КК України з застосуванням ст. 69 КК України ,у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 510 грн., яке буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та буде цілком відповідати тяжкості вчиненого злочину і особі винного.

Цивільний позов не пред`являвся.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався і суд не вбачає підстав для його застосування.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення від 29.01.2016 року, укладену між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України та на підставі угоди про примирення, визначити покарання, з застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 510 грн.

Роз`яснити, що у разі невиконання угоди про примирення потерпілий чи прокурор мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Ямпільський районний суд Сумської області протягом 30 днів з моменту його проголошення:

- потерпілим виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 КПК України;

- обвинуваченим виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя:підпис
Копія вірна
Суддя
Ямпільського районного суду ОСОБА_1

Довідка

Вирок Ямпільського райсуду від 04 лютого 2016 року відносно ОСОБА_5 станом на 07 березня 2016 року набрав законної сили.

Суддя ОСОБА_1 Секретар с/з ОСОБА_2