АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/727/15 Справа № 709/1320/15-к Категорія: ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 серпня 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

обвинувачуваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на вирок Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 22 червня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванівка, Чигиринського району, Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, студента3 курсу ДНЗ «Черкаський професійний ліцей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.185 та ч.3 ст.186 КК України і призначено покарання:

- за ч.3 ст.186 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі;

- за ч.3 ст.186 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання покарання більш суворого покаранням менш суворим покаранням, призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді - 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробувальним іспитовим строком на 2 роки.

На підставі п.2-3 ст.76 К.К України, зобов"язано ОСОБА_7 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти даний орган в разі зміни місця проживання .

Запобіжний захід ОСОБА_7 залишено попередній -особисте забов`язання, до вступу вироку в законну силу.

Вирішено долю речових доказів в порядку ст.100 КПК України.

в с т а н о в и л а :
Згідно вироку районного суду ОСОБА_9 обвинувачується в тому, що він 18 лютого 2015 року біля 22 год., знаходячись у с Бакаеве, Чорнобаївського району, Черкаської області, за попередньою змовою з ОСОБА_10 і на пропозицію останнього, переслідуючи мету на відкрите викрадення чужого майна, заздалегідь виготовили дві маски для закриття обличчя, які в подальшому наділи на голови, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, діючи умисно і не приховуючи свого наміру на відкрите, незаконне, безкоштовне обернення на свою користь чужого майна, з метою особистого збагачення, проникли до середини жилого будинку, який на праві приватної власності належить ОСОБА_11 та розташований по АДРЕСА_2 , де ігноруючи присутність власника домоволодіння, який усвідомлював протиправний характер дій винних осіб, які у свою чергу усвідомлювали, що їхні дії помічені і оцінюються як відкрите викрадення чужого майна, без застосування насильства або погрози його застосування, відкрито заволоділи грошима ОСОБА_11 в сумі 500.00 грн., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення втекли, завдавши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 500.00 грн.

28 лютого 2015 року біля 23 год., ОСОБА_7 , раніше вчинивши злочин передбачений ч. З ст. 186 КК України, знаходячись у с Бакаєво, Чорнобаївського району, Черкаської області за попередньою змовою з ОСОБА_10 і на пропозицію останнього, переслідуючи мету на таємне викрадення чужого майна, заздалегідь виготовили дві маски для закриття обличчя, які в подальшому наділи на голови, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, діючи умисно, переслідуючи наміру на таємне, незаконне, безкоштовне обернення на свою користь чужого майна, з метою особистого збагачення, повторно проникли до середини жилого будинку, який на праві приватної власності належить ОСОБА_12 та розташований по АДРЕСА_3 , де таємно викрали гроші ОСОБА_12 в сумі 880.00 грн., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення втекли, завдавши потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 880.00 грн.

15 березня 2015 року біля 22 год., 30 хв., ОСОБА_7 , раніше вчинивши злочини передбачені ч. З ст. 185, ч. З ст. 186 КК України, знаходячись у с. Бакаеве, Чорнобаївського району. Черкаської області за попередньою змовою з ОСОБА_10 і на пропозицію останнього, переслідуючи мету на відкрите викрадення чужого майна, заздалегідь виготовили дві маски для закриття обличчя, які в подальшому наділи на голови, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, діючи умисно і не приховуючи свого наміру на відкрите, незаконне, безкоштовне обернення на свою користь чужого майна, з метою особистого збагачення, повторно проникли до середини жилого будинку, який на праві приватної власності належить ОСОБА_11 та розташований по АДРЕСА_2 , де ігноруючи присутність власника домоволодіння, який усвідомлював протиправний характер дій винних осіб, які у свою чергу усвідомлювали, що їхні дії помічені і оцінюються як відкрите викрадення чужого майна, без застосування насильства або погрози його застосування, відкрито заволоділи грошима ОСОБА_11 в сумі 2600.00 грн., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення втекли, завдавши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 2600.00 грн.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_13 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи доведеності вини ОСОБА_7 та правильності кваліфікації дій останнього просить вирок суду першої інстанції скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та постановити новий вирок, яким змінити правову кваліфікацію кримінальних правопорушень за ч.3 ст.185 та ч.3 ст.186 КК України виключивши кваліфікуючу ознаку як вчинення за попередньою змовою групою осіб, та засудити ОСОБА_7 за ч.3 ст.186 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі, за ч.3 ст.186 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі.На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання покарання більш суворого покаранням менш суворим покаранням, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді - 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробувальним іспитовим строком на 2 роки. Застосувати до ОСОБА_7 вимоги п.2-3 ст.76 К.К України. Обґрунтовуючи свої вимоги апелянт, вказує що суд першої інстанції при постановленні вироку не врахував, що ОСОБА_10 є не осудною особою, а тому вчинення злочинів ОСОБА_7 за участю неосудного не утворює співучасті у злочині.

26 серпня 2015 року прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_8 подав зміни до апеляційної скарги в яких просив змінити вирок суду першої інстанції у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Виключити з мотивувальної частини вироку, а саме з формулювання обвинувачення посилання суду на вчинення ОСОБА_7 злочину за попередньою змовою із ОСОБА_10 та з кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфікуючу ознаку - вчинена групою осіб та просив включити в описову частину вироку, як обтяжуючу обставину, вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав зміни до апеляційної скарги та просив змінити вирок суду, обвинувачуваного ОСОБА_7 , який в судових дебатах та останньому слові підтримав частково апеляційну скаргу прокурора та просив вирок суду залишити в силі, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга з доповненням прокурора підлягає частковому задоволенню в частині виключення з мотивувальної частини вироку посилання на кваліфікуючу ознаку вчинення злочину групою осіб, виходячи з наступного.

Згідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляції.

Відповідно до ст. 28 КК України злочин визнається таким, що вчинений групою осіб, якщо у ньому брали участь декілька (два або більше) виконавців за попередньої змовою між собою.

Тобто кожен з учасників злочину повинен бути фізичною, осудною особою, яка досягла віку кримінальної відповідальності.

Проте суд першої інстанції на вказані вимоги закону не звернув уваги та дійшов хибного висновку, що злочини вчиненні ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 та ч.3 ст.186 КК України за попередньою змовою групою осіб.

З вироку суду першої інстанції вбачається що злочини було вчинено ОСОБА_7 разом з ОСОБА_10 , відносно якого суд першої інстанції виніс ухвалу про застосування до останнього примусових заходів медичного у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, для лікування в примусовому порядку, тобто з неосудною особою.

З висновку судово психіатричної експертизи №201 від 16.12.2014 року вбачається, що ОСОБА_10 через психічні розлади здоров`я, не усвідомлював на час скоєння кримінального правопорушення своїх дій і не міг керувати ними. Через прояви психічного захворювання на шизофренію параноїчної форми з епізодичними перебігом, афективно-маячними розладами становить пасивний тип суспільної небезпеки та потребує застосування медичного застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом і лікування в примусовому порядку.

З вказаного слідує, що ОСОБА_10 на час вчинення злочину не усвідомлював своїх дій, а отже являється неосудною особою

Згідно ст.18 КК України суб`єктом злочину є фізична осудна особа, яка вчинила злочин у віці, з якого наступає кримінальна відповідальність.

Отже колегія суддів приходить висновку, що злочини інкриміновані ОСОБА_7 були ним вчиненні не за попередньою змовою групою осіб.

Тому колегія суддів вважає за необхідне виключити з обвинувачення кваліфікуючі ознаки злочинів вчинених ОСОБА_7 , за ч.3 ст.185 та ч.3 ст.186 КК України як вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Вимоги прокурора щодо погіршення становища обвинувачуваного ОСОБА_7 та включення обтяжуючої обставини не може бути задоволена, оскільки КПК України заборонено змінювати апеляційну скаргу в частині обтяження обвинувачуваному поза межами строку на апеляційне оскарження.

За таких обставин вирок суду першої інстанції підлягає зміні, а апеляцію прокурора до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 22 червня 2015 року, відносно ОСОБА_7 змінити.

Виключити з мотивувальної частини вироку Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 22 червня 2015 року, відносно ОСОБА_7 посилання на кваліфікуючу ознаку вчинення злочинів ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 та ч.3 ст.186 КК України за попередньою змовою групою осіб.

В решті вирок Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 22 червня 2015 року, відносно ОСОБА_7 - залишити без змін.

Головуючий :

Судді :