Справа № 373/2989/13-к
про застосування запобіжного заходу
м. Переяслав-Хмельницький 15 жовтня 2013 року
Слідчий суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області Рева О.І., за участю сторін кримінального провадження:
старшого прокурора Переяслав-Хмельницької міжрайонної прокуратури, молодшого радника юстиції ОСОБА_2,
слідчого СВ Переяслав-Хмельницького МВ ГУМВС України в Київській області, старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1,
підозрюваного ОСОБА_4
при секретарі Хоменко Н.І.,
розглянув клопотання слідчого СВ Переяслав-Хмельницького МВ ГУМВС України в Київській області, старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4.
Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку учасників судового провадження,
16.05.13 до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відповідні відомості на підставі матеріалів правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень. З витягу з кримінального провадження вбачається, що чоловік на прізвище К., займається збутом наркотичних засобів в м. Переяслав-Хмельницький Київської області.
З клопотання слідчого та доданих до нього копій матеріалів вбачається, що підозрювані ОСОБА_4 та ОСОБА_5 займалися збутом в м. Переяслав-Хмельницький психотропних речовин, що містить амфетамін. Дані обставини підтверджуються матеріалами оперативної закупки, докази щодо проведення якої слідчому судді не надані. З доданих доказів вбачається факт огляду покупця психотропних речовин до та після оперативної закупки, видачу йому грошей, а також показання свідка щодо придбання психотропної речовини у підозрюваних.
15.10.13 р. ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 307 КК України. Прокурор зазначає, що лише тримання під вартою буде достатнім запобіжним заходом відносно нього.
В судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання. Будь-яких інших доказів, окрім тих, що надані слідчим, в судовому засідання не предявив.
Підозрюваний та його захисник вважають, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не може бути задоволено, оскільки відсутні правові підстави. Вважають за доцільне обрати інший вид запобіжного заходу: домашній арешт.
Судом було встановлено, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК України. Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1-5 ст. 177 КПК та не підлягає розширеному тлумаченню.
В ході розгляду клопотання було встановлено, що надані стороною обвинувачення докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачений ст. 177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування) прокурором доведені (п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 194 КПК).
Проте обставини, передбачені пунктом 3 частини 1 статті 194 КПК України прокурором не доведені. Зокрема, не доведено недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам взагалі у клопотанні відсутні.
Задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою можливе у тому випадку, коли є достатні підстави вважати, що особа може ухилитися від слідства і суду або виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини у справі чи продовжувати злочинну діяльність. А також наявність всіх обставин, що визначені у ст. ст. 177, 194 КПК України.
Такі дані у клопотанні та доданих до нього матеріалах відсутні.
При розгляді даного клопотання суду слід звертати увагу на такі чинники: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, вік підозрюваного, його стан здоровя, міцність соціальних звязків у місці його постійного проживання, наявність постійного місця роботи, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей тощо. Зазначені судом дані не надані ні стороною обвинувачення, ні стороною захисту.
Ретельний аналіз клопотання та доданих до нього матеріалів свідчить про недостатню його обґрунтованість стороною обвинувачення та про їх відсутність взагалі зі сторони захисту. Ненадання такої інформації за її наявності унеможливлює прийняття законного рішення слідчим суддею.
Виходячи із практики Європейського суду з прав людини (Справа «Руденко проти України», «Єлоєв проти України»), рішення якого є обовязковими до виконання на території України, суд приходить до висновку, що клопотання не містить обставин справи, які б змусили суд дійти до висновку про актуальність законодавчо визначених підстав для тримання особи під вартою; відсутність аналізу актуальності ризиків, які на початку слідства були б підставою для взяття під варту та відсутність можливості застосування іншого запобіжного заходу.
Отже, на думку суду, клопотання є необґрунтованим, а містить ознаки одного із способів зібрання доказів по кримінальному провадженню органом досудового розслідування.
За таких обставин суд прийшов до висновку, що на даній стадії процесу до підозрюваного може бути застосований інший вид запобіжного заходу, не повязаний з позбавленням волі.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, за вищевказаних обставин, слідчий суддя має право застосувати більш мякий запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обовязки, передбачені частиною пятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
За таких обставин приходжу до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, а до підозрюваного слід обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із покладенням на нього обовязків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, згідно ст. ст. 176, 177, 181, 193, 194, 309, 395 КПК України,

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Переяслав-Хмельницького МВ ГУ МВС України в Київській області, ст. лейтенанта міліції ОСОБА_1 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3.
Зобовязати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3:
1) прибувати за кожною вимогою до слідчого судді чи суду або до іншого органу державної влади, як-то: прокуратури, органу досудового розслідування в межах даного кримінального провадження;
2) утримуватися від спілкування з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 за виключенням часу під час проведення слідчих дій в межах даного кримінального провадження;
Строк дії даної ухвали: до 15 грудня 2013 року.
Передати дану ухвалу для виконання до Переяслав-Хмельницького МВ ГУ МВС України в Київській області.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Київської області протягом пяти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя О.І.Рева