АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/749/15 Справа № 699/70/15-к Категорія: ч. 2 ст. 367 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 жовтня 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

адвоката ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні та потерпілого ОСОБА_9 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08.07.2015 р., якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_7 повернутий прокурору прокуратури Черкаської області для усунення недоліків.

Згідно обвинувального акта, ОСОБА_7 , працюючи старшим дільничним інспектором сектору ДІМ Корсунь-Шевченківського РВ УМВС України в Черкаській області, будучи службовою особою із виконанням функцій представника влади, отримавши у червні 2007 року на виконання постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 31.05.2007 р. відповідно до ст. 118 КПК України, неналежно виконуючи свої службові обов`язки, достовірно знаючи про наявність у власності ОСОБА_10 транспортних засобів в кількості три одиниці, в порушення ст. 126 КПК України не наклав арешт для встановлення заборони на відчудження у майбутньому наявного у ОСОБА_10 майна, а лише обмежився складанням протоколу від 04.07.2007 р. про відсутність транспортних засобів по місцю проживання обвинуваченого і в період часу із 12.06.2007 р. по 22.11.2007 р. не направив матеріали отриманого доручення на адресу вказаного суду.

Внаслідок цього у зазначений період автомобіль «ДАФ-95ХФ430», держномер НОМЕР_1 , напівпричіп «Шварцшоллер», держномер НОМЕР_2 та причіп «СЗАП-8527», держномер НОМЕР_3 були відчуджені, що унеможливило в подальшому виконання вироку Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09.01.2008 р.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору суд в ухвалі зіслався на невідповідність у ньому правової кваліфікації дій ОСОБА_7 диспозиції ст. 367 КК України, не визначення його процесуального статусу в формулюванні обвинувачення та невідповідність вимогам ст. 109 КПК України реєстру матеріалів досудового розслідування.

Також посилається на порушення принципу презумпції невинуватості при викладі фактичних обставин правопорушення слідчим в обвинувальному акті та прокурором при його затвердженні.

Також при викладі фактичних обставин пред`явленого правопорушення порушений принцип презумпції невинуватості.

В порушення п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК в обвинувальному акті відсутні відомості щодо громадянства та повної адреси місця проживання, як слід розуміти, потерпілих, із посиланням на індекс поштового відділення.

Крім того, до обвинувального акта додані не оригінали, а ксерокопії цивільних позовів, а в реєстрах матеріалів досудового розслідування лише вид запобіжних заходів і відсутні відомості чинності даного заходу на даний час та строк його застосування.

В реєстрі відсутні дані про відкриття матеріалів розслідування потерпілим поіменно, що позбавляє можливості вияснення того, безпосередньо кому не відкриті матеріали.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням прокурор у кримінальному провадженні ставить питання про його скасування в зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотного порушення вимог КПК та направленні його на новий судовий розгляд.

Вказує, що в обвинувальному акті анкетні відомості обвинуваченого та потерпілих зазначені вірно.

Щодо відсутності індексу місця проживання, то в самій ухвалі зазначено, що ці порушення є несуттєвими.

В цьому ж акті викладені фактичні обставини даного правопорушення: час, місце, спосіб та інші його складові, відповідно до ст. 291 КПК.

Потерпілий ОСОБА_9 в апеляційній скарзі, як слід розуміти, посилається на необ`єктивність проведення досудового розслідування та неналежне здійснення нагляду за проведенням слідства прокуратурою Черкаської області внаслідок чого має місце неповне та необ`єктивне розслідування з порушенням прав потерпілих.

Просить повернути обвинувальний акт до Генеральної прокуратури для проведення об`єктивного розслідування з притягненням до відповідальності ряду осіб винних в незабезпеченні цивільних вимог потерпілих Яворських.

Заслухавши доповідача, прокурора, підтримавшого апеляційну скаргу, ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , про відмову в її задоволенні та перевіривши матеріали справи колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 291 КПК, по закінченню досудового розслідування слідчим складається обвинувальний акт, який затверджується прокурором.

До нього додається реєстр матеріалів досудового розслідування, розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта та інші документи відповідно до ч. 4 ст. 291 КПК України.

Обвинувальний акт це важливий процесуальний документ досудового розслідування, який оформляє його результат.

В ньому підводяться підсумки досудового розслідування, обґрунтовуються доказами висновки слідчого, прокурора щодо винуватості підозрюваного та юридичної кваліфікації його діянь, формулюється в остаточному вигляді обвинувачення.

Крім того, в ньому розкриваються дійсні обставини кримінальної події, встановлені при розслідуванні та він встановлює межі майбутнього судового розгляду, яке здійснюється лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення.

Він також має містити правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як встановлено по справі, ці вимоги закону при складанні обвинувального акту дотримані не були.

Так, при викладенні фактичних обставин справи слідчим не вказано, які конкретно функціональні обов`язки покладалися на ОСОБА_7 при виконанні ним постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 31.05.2007 р. про накладення арешту на майно ОСОБА_10 , які ним не були виконані.

Крім того, йому належним чином не сформульовано та не висунуте обвинувачення, оскільки воно викладене у розширеній та довільній формі, з посиланням на час прийняття його в органи міліції та нормативні документи, що регулюють діяльність органів міліції, тобто є неконкретним та таким, що позбавляє його можливості належного захисту в суді.

При цьому чітко не визначений процесуальний статус ОСОБА_7 , оскільки після формулювання обвинувачення зазначено його причетність як підозрюваного.

Що стосується правової кваліфікації його дій, то вона містить довільний набір із диспозицій двох частин ст. 367 КК України і вказано, що він вчинив службову недбалість, тобто неналежне невиконання службовою особою своїх службових обов`язків, що вказує на те, що його дії кваліфіковані неіснуючою нормою матеріального права.

Проте об`єктивна сторона цього складу злочину може виражатися лише в невиконанні або неналежному виконанні своїх службових обов`язків.

Дані недоліки вказують на порушення порядку пред`явлення обвинувачення в зв`язку з чим є неможливим судове провадження за цим обвинувальним актом.

Належним чином також підтверджені і порушення вимог ст. 109 КПК про реєстр матеріалів досудового розслідування.

В ньому відсутні відомості про відкриття матеріалів досудового розслідування: місце знаходження речових доказів, дані та час винесення постанов за клопотаннями потерпілого ОСОБА_9 .

Разом з тим невірним є посилання суду в ухвалі про порушення принципу презумпції невинуватості відносно ОСОБА_7 слідчим, який складав обвинувальний акт та прокурором, який його затвердив, оскільки підтвердження або спростування його винуватості підлягає перевірці лише під час судового розгляду справи.

Не стосується вирішення питання про відповідність вимогам закону обвинувального акта і абзац ухвали суду стосовно ОСОБА_11 аркуш 3 обвинувального акта, оскільки він ніякого відношення до обвинувачення ОСОБА_7 не має.

За таких обставин колегія суддів вказані абзаци із ухвали суду виключає.

Що стосується відсутності в анкетних даних відомостей про громадянство потерпілих та індексу їх повної адреси, то ці порушення є не суттєві і не є підставою для повернення обвинувального акта.

В решті частини ухвала суду винесена у відповідності до вимог закону і підлягає залишенню без зміни.

За таких обставин апеляційна скарга прокурора не ґрунтується на вимогах закону, а тому задоволенню не підлягає.

Не підлягає також до задоволення і апеляційна скарга ОСОБА_9 , оскільки вона не відповідає вимогам КПК.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :
Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08.07.2015 р. про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 прокурору прокуратури Черкаської області для усунення недоліків залишити без зміни, а апеляційні скарги прокурора та потерпілого ОСОБА_9 , - без задоволення.

Виключити із мотивувальної частини ухвали вказівки суду про порушення презумпції невинуватості та абзацу ухвали про вчинення ОСОБА_11 кримінального правопорушення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :