Справа №1-275/10
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2010 р. м.Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

В складі: головуючого судді КУЗЬМІНА М.В.

при секретарі ГРИЩЕНКО Н.С.

З участю прокурорів КАЛИТА А.Д., БАСАЛИКА В.О.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 16.04.2004 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ст. 185 ч. 2, 186 ч. 2, 186 ч. 3, 190 ч. 2, 357 ч. 3 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі; 02.11.2006 року Конотопським райсудом Сумської області за ч. 2 ст. 309 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі; 21.12.2007 року звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 4 місяці 11 днів, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5,

- скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289, 190 ч.2; 185 ч.2 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1В перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, 1. 04.2010 року, приблизно о 17 год., знаходячись поблизу магазину по вул.. Перемоги , 1-а в с. Киїнка, Чернігівської обл., шляхом обману та зловживання довірою, заволодів велосипедом «Аіст», вартістю 400 грн., що належить ОСОБА_2

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину за даним епізодом визнав повністю та пояснив, що дійсно 01.04.2010 року, перебуваючи в с. Киїнка, біля магазину познайомився з ОСОБА_2, запропонував разом випити горілки, після цього запропонував потерпілому, щоб останній дав йому власний велосипед, а він на ньому з`їздить за горілкою, на що ОСОБА_2 погодився. На даному велосипеді він поїхав в м. Павлівка, доїхав до кладовища і там незнайомому чоловіку запропонував придбати вказаний велосипед, на що останній погодився. Вони пішли до цього чоловіка і він продав велосипед за 70 грн., сказавши, що велосипед належить йому. Отримавши гроші вийшов на трасу і автобусом поїхав до Чернігова.

Вина ОСОБА_1 за даним епізодом також підтверджується показами потерпілого ОСОБА_2, який підтвердив покази ОСОБА_1, що дійсно на прохання останнього дав йому велосипед і після цього він більше свій велосипед на бачив, звернувся до міліції і згодом працівники міліції йому повернули вказаний велосипед. На даний час претензій не має.

Також вина ОСОБА_1 підтверджується дослідженими матеріалами справи: протоколом огляду місця події (том 2, а.с. 7-8); показами ОСОБА_1 в якості підозрюваного (том 1, а.с. 105), де він повністю визнав себе винним у вчиненні даного злочину.

Тому, оцінюючи отримані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 органами досудового слідства вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірю, вчиненим повторно.

08.04.2010 року, приблизно о 03-00 год., ОСОБА_1, з метою заволодіння транспортним засобом, прибув на подвір`я будинку № 5/1 по вул..ю Борисенка в м. Чернігові, де знаходився мотоцикл «Ява» моделі «350», дн.з. СВ 1074 АА, ринкова вартість якого станом цін на момент скоєння злочину, відповідно до висновку судової авто товарознавчої експертизи № 1339-1340-к від 29.06.2010 року, складає 3458,91 грн., що належить ОСОБА_3, котрий викотив з подвір`я будинку 5/1 по вул.. Борисенка в м. Чернігові та, штовхаючи вказаний транспортний засіб прибув на вул.. Селюка, 9 в м. Чернігові, де і залишив його під парканом. Після чого 09.04.2010 року, приблизно о 10-00 год., закотив його до гаражу, що розташований на подвір`ї будинку 9 по вул.. Селюка в м. Чернігові.

За фактом крадіжки вказаного мотоциклу підсудний ОСОБА_1 свою вину визнав повністю та пояснив, що дійсно побачив мотоцикл «Ява», який знаходився у дворі будинку по вул.. Борисенка. Він зайшов у двір, спитав чий мотоцикл, йому дали номер телефону власника, він по телефону зв`язався, власник сказав, що мотоцикл не продасть, а обміняє на мопед. Це було дорого і він не погодився. 08.04.2010 року,в нічний час, він проходив біля цього будинку, побачив, що у дворі стоїть мотоцикл, зайшов, викотив мотоцикл, покотив по вул. Борисенка і завів у двір, де проживав у ОСОБА_4, по вул. Селюка, 9. Мотоцикл розібрали в гаражі, бак, дві покришки, фару, щитки він продав біля Центрального ринку за 400 грн. Гроші, що отримав, витратив разом з ОСОБА_4 на спиртні напої та їжу.

Вина ОСОБА_1 за даним епізодом також підтверджується показами потерпілого ОСОБА_3, якому належить даний мотоцикл, та який пояснив, що 08.04.2010 року його батько, який користувався цим мотоциклом, повідомив, що мотоцикл зник і викликали міліцію, показами свідка ОСОБА_5, який в судовому засіданні підтвердив, що він користувався мотоциклом «Ява», який зареєстрований на його сина та знаходився тимчасово на подвір`ї будинку 5 по вул. Борисенка в м. Чернігові, десь приблизно в кінці березня до нього звернувся чоловік, який запропонував продати даний мотоцикл, але він повідомив, що продавати не буде, а може обміняти на мопед, а десь тижня через 2 він зустрівся з ОСОБА_6, на подвір`ї якого зберігався мотоцикл, і з`ясувалось, що мотоцикл зник, після цього викликали міліцію, мотоцикл знайшли розібраним, в непридатному до роботи стані.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що дійсно до нього підходив чоловік, який зараз перебуває під вартою, та питав чи продається вказаний мотоцикл. Він звів підсудного з власником мотоциклу, вони розмовляли і власник хотів обміняти на мопед, але тижня через два вранці він з`ясував. Що зник з його подвір`я мотоцикл «Ява», який у нього залишав його знайомий. О 12 годині прийшов знайомий, з`ясувалось, що він мотоцикл не брав і тоді викликали працівників міліції, а ще через деякий час працівники міліції разом з підсудним приходили у двір і підсудний розповідав як він викрав мотоцикл.

Вина ОСОБА_1 також підтверджується протоколом огляду місця події (том 1, а.с. 32) звідки було викрадено мотоцикл «Ява», протоколом огляду місця події (а.с. 37-41, том 1), згідно якого в гаражі за місцем проживання ОСОБА_4 було виявлено запчастини від викраденого мотоциклу «Ява»; згідно протоколу відтворення обставин та обстановки події (том 1, а.с. 57-60) ОСОБА_1 в присутності понятих розповів як він викрадав мотоцикл «Ява» та куди його дів.

Тому, оцінюючи отримані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 органами досудового слідства вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, що належить ОСОБА_3

10.04.2010 року, приблизно о 05-00 год., ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в квартирі 41 будинку 221-А, що розташований по проспекту Миру, в м. Чернігові, таємно викрав монітор, вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи № 1341-1343К від 21.07.2010 року, складає 871,50 грн., радіотелефон «Панасонік», вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи № 1341-1343К від 21.07.2010 року, складає 233,60 грн., радіотелефон «Панасонік», вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи № 1341-1343К від 21.07.2010 року, складає 189,60 грн., та балоневу куртку, вартістю 100 грн., а всього викрав майна на загальну суму 1394,70 грн., що належить ОСОБА_7

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 за даним епізодом свою вину не визнав та пояснив, що в ніч на 10.04.2010 року він познайомився на вулиці з Павленко, домовились разом вжити горілку, Павленко запропонував йому піти до нього у квартиру на «Ремзаводі». Купили горілку, прийшли до Павленка, випили, Павленко заснув. Він, взявши ключі від квартири, закрив Павленка, пішов до магазину «Рута», там зустрів наочно знайому ОСОБА_8, яка попросила випити. Він купив пляшку горілки, забрав з собою ОСОБА_8, прийшли на квартиру, де проживає Павленко, відчинив двері, знову вживали горілку, потім він вийшов на вулицю, познайомився ще з хлопцем, взяли горілки, пива, повернулись до Павленко, на кухні випили, Павленко з ним був на кухні і в цей час він почув, що цей хлопець пішов з квартири Він вийшов з кухні та побачив, що хлопець забрав монітор, два телефони «Панасонік» і куртку Павленка. Він намагався його наздогнати, але не зміг.

Однак, вина ОСОБА_1 за даним епізодом підтверджується показами ОСОБА_7, який в судовому засіданні показав, що дійсно вночі познайомився з підсудним, потім у нього на квартирі вживали спиртні напої, підсудний приводив ще якусь жінку, а наступного дня, коли він прокинувся, то з`ясував, що зник монітор комп`ютера, два телефони «Панасонік» та куртка. Куртку згодом йому повернув підсудний ОСОБА_1

Вина ОСОБА_1 також підтверджується дослідженими матеріалами справи, його явкою з повинною (том 1, а.с. 13), згідно якої ОСОБА_1 визнав, що викрав в квартирі Павленка монітор, телефони та інші речі; протоколом допиту ОСОБА_1 в якості підозрюваного (а.с. 105, 114-115, том 1), де він повністю визнав свою вину за даним епізодом. Також після допиту потерпілого ОСОБА_1 визнав, що скоїв вказану крадіжку і через декілька днів повернув потерпілому викрадену куртку.

Оцінюючи отримані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 за фактом таємного викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_7, вчиненим повторно, органами досудового слідства вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України.

В період часу з 23-00 год. 15.04.2010 року до 00-00 год. 16.04.2010 року ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в будинку № 9 по вул. Селюка, в м. Чернігові, таємно викрав мобільний телефон «Самсунг», модель D520, вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи № 1341-1343К від 21.07.2010 року, складає 270,00 грн., мобільний телефон «Нокіа», модель 3110, вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи № 1341-1343К від 21.07.2010 року, складає 294,00 грн., в середині якого знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартість якої згідно висновку товарознавчої експертизи № 1341-1343К від 21.07.2010 року, складає 25,00 грн., а всього викрав майна на загальну суму 589 грн., що належить ОСОБА_9

За даним епізодом підсудний ОСОБА_1 свою вину в судовому засіданні не визнав та пояснив, що дані мобільні телефони викрав ОСОБА_4, у якого він проживав, підтвердив, що дійсно в ніч з 15 на 16.04.2010 року він на Кругу познайомився з хлопцем на ім`я ОСОБА_1, потім наступного дня вони по телефону домовились зустрітись, на вул. Боженка, близько 22-ї години, зустрілись, купили пляшку горілки, пішли до ОСОБА_4 і там вживали спиртні напої: він, ОСОБА_4, дівчина на ім`я Сніжана і цей хлопець на ім`я ОСОБА_1. Під час вживання спиртних напоїв він бачив, як ОСОБА_4 забирав мобільні телефони зі столу, куди їх поклав ОСОБА_1, та переклав на сервант. Потім ОСОБА_9 почав питати де телефони, але ніхто не знав куди вони зникли, коли він питав ОСОБА_4, то ОСОБА_4 казав, що мобільні телефони у сина.

Але суд вважає, що вина ОСОБА_1 за фактом крадіжки мобільних телефонів, що належать ОСОБА_9, повністю доведена в судовому засіданні та підтверджується показами ОСОБА_9, який в судовому засіданні підтвердив, що дійсно вживали спиртні напої разом з ОСОБА_1, дівчиною на ім`я Сніжана та власником квартири і коли він збирався, то виявив, що у нього зникли два мобільні телефони. Почав питати, але всі казали, що не брали. Наступного дня, разом зі Сніжаною, вони прийшли до будинку на вул. Селюка, 9, де підсудний і власник будинку вживали спиртні напої і він чув, що між ними відбувалась розмова про його паспорт, який також зник разом з мобільними телефонами, і на його прохання підсудний з другого поверху приніс і віддав йому паспорт.

Вина ОСОБА_1, крім показів ОСОБА_9, також підтверджується поясненнями ОСОБА_1, які він написав власноруч (том 1, а.с. 76), де визнав, що викрав дані мобільні телефони під час вживання спиртних напоїв у хлопця на ім`я ОСОБА_1 по вул. Селюка, 9; згідно ставки віч-на-віч між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (том 1, а.с. 89-90) ОСОБА_1 підтвердив, що у нього виник умисел на крадіжку мобільних телефонів, які належать ОСОБА_9, він викрав ці телефони, а ОСОБА_4 він обмовив, тому що був на нього злий; згідно протоколу допиту в якості підозрюваного (том 1, а.с. 114-155) ОСОБА_1 повністю визнав свою вину за даним епізодом.

Оцінюючи отримані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 за фактом таємного викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_9, вчиненим повторно, органами досудового слідства вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України.

16.04.2010 року, в післяобідній час, ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в будинку № 9 по вул.. Селюка, м. Чернігова, таємно викрав графин у формі півня, вартістю 1000 грн., статуетку у формі ОСОБА_10, вартістю 1000 грн., три томи «Історії Великої Вітчизняної Війни», загальною вартістю 1000 грн., фотоапарат «Фед», 1963 року, середньоринкова вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи № 1341-1343К від 21.07.2010 року, складає 350,00 грн., фотоапарат «Фед», 1977 року, середньоринкова вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи № 1341-1343К від 21.07.2010 року, складає 350,00 грн., портсигар з металу білого кольору, вартістю 10000 грн., «небезпечну» бритву «Золінгем», вартістю 2000 грн., «небезпечну» бритву «Шефілд», вартістю 2000 грн. після чого, в той же день і час, знаходячись в приміщенні гаражу, що розташований на подвір`ї будинку № 9 по вул.. Селюка м. Чернігова, таємно викрав дриль електричну ИЭ1505Э, вартість якої згідно висновку товарознавчої експертизи № 1341-1343К від 21.07.2010 року, складає 42,50 грн., самовар електричний модель ВС-2,5/1, вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи № 1341-1343К від 21.07.2010 року, складає 200,00 грн., слюсарний набір ключів, вартістю 300 грн., електричний стабілізатор напруги, вартістю 1000 грн., а всього викрав майна на загальну суму 19242,50 грн., що належить ОСОБА_4

Свою вину у вчиненні крадіжки особистих речей ОСОБА_4 підсудний ОСОБА_1 не визнав повністю та показав, що ніяких речей він не викрадав та не продавав.

Незважаючи на це, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні даного злочину повністю доведена ті підтверджується оголошеними показами потерпілого ОСОБА_4 (том 1, а.с. 145-146), згідно яких в судовому засіданні було встановлено, що 29.04.2010 року під час обшуку гаражу, що належить ОСОБА_4 було виявлено запчастини від мотоциклу «Ява», які знаходилися в гаражі і після цього ОСОБА_4, перевіряючи власні речі, виявив крадіжку ОСОБА_1, який мав вільний доступ до квартири та гаражу, його особистих речей: статуеток, «небезпечних» бритв, книг, інструменту, самовару, зварювального трансформатору та ін.; згідно явки з повинною (том 1, а.с. 99) ОСОБА_1 власноруч написав, що він викрав речі, які належать ОСОБА_4 і згодом їх продав. Будучи допитаним в якості підозрюваного 03.05.2010 року (том 1, а.с. 105) ОСОБА_1 визнав, що викрав особисті речі ОСОБА_4, які згодом продав біля приміщення ДТСААФ по вул. Комсомольська, після цього будучи допитаним в якості обвинуваченого (а.с. 114-115, том 1) він також визнав свою вину по всіх епізодах, що були пред`явлені в обвинуваченні, в тому числі і по крадіжці особистих речей ОСОБА_4

Тому, оцінюючи отримані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 за фактом таємного викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_4, вчинених повторно, органами досудового слідства вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України.

Згідно ст. 66 КК України, суд визнає за обставини, що помякшують вину ОСОБА_1, його щире каяття.

Згідно ст. 67 КК України, за обставини, які обтяжують вину ОСОБА_1, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

Обговорюючи питання про обрання міри покарання підсудному ОСОБА_1, суд приймає до уваги дані, які характеризують особу підсудного, те, що вчинив декілька злочинів та будучи раніше засудженим на шлях виправлення не став, тому суд вважає, що підсудному ОСОБА_1 необхідно обрати міру покарання лише у вигляді позбавлення волі.

Заявлені цивільні позови ОСОБА_3 на суму 3000 грн., ОСОБА_7 на суму 1394 грн.70 коп., ОСОБА_9 на суму 615 грн. підлягають задоволенню, тому що шкода завдана винним діями підсудного. Заявлений цивільний позов ОСОБА_4 слід залишити без розгляду, тому що останній в судове засідання не з`явився, приводом не доставлений, позовні вимоги не підтримав.

Речові докази по справі, що повернуті під розписку ОСОБА_5 та ОСОБА_2, слід залишити в їх розпорядженні. Зліпок взуття, що зберігається в камері схову ЧМВ УМВС України в Чернігівській області, підлягає знищенню.

Судові витрати по справі в сумі 2700,40 грн. підлягають стягненню з підсудного ОСОБА_1 на користь держави.

Керуючись ст. 323-324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним та призначити покарання:

- за ч. 1 ст. 289 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді чотирьох років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді двох років позбавлення волі.

На підстав ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_1 міру покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 3000 грн., на користь ОСОБА_7 1394 грн.70 коп., на користь ОСОБА_9 615 грн.

Заявлений цивільний позов ОСОБА_4 залишити без розгляду

Речові докази по справі, що повернуті під розписку ОСОБА_5 та ОСОБА_2, - залишити в їх розпорядженні. Зліпок взуття, що зберігається в камері схову ЧМВ УМВС України в Чернігівській області, - знищити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати по справі в сумі 2700,40 грн.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 залишити тримання під вартою в Чернігівському СІЗО № 31. Строк відбування покарання ОСОБА_1 рахувати з часу затримання, з 02.05.2010 року, зарахувавши у строк відбування покарання з 29.04.2010 року по 02.05.2010 року включно.

Вирок може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з часу проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту отримання копії вироку

СУДДЯ: М.В. КУЗЬМІН