Єдиний унікальний номер 1-2/11
Номер провадження 1-в/201/44/2016
ПОСТАНОВА

26 січня 2016 року м. Дніпропетровськ
вул. Паторжинського, 18а
Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_4 про скасування арешту з майна, -

ВСТАНОВИВ:
15 січня 2016 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява ОСОБА_4 про скасування арешту з майна, а саме з автомобіля марки «Хонда Акорд», державний номерний знак НОМЕР_1 . В обґрунтування якого зазначив, що в рамках кримінальної справи старшим слідчим ВДТП СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 накладено арешт на майно, яке належить йому на праві власності. Вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 лютого 2011 року по кримінальній справі № 1-2/11 його визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.3 КК України, і призначено покарання у вигляді десяти років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки, який набрав законної сили 17 червня 2011 року, однак питання щодо скасування, накладеного в рамках даної кримінальної справи, арешту на частину зазначеної квартири не вирішено.
В судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав свою заяву та просив скасувати арешт майна, накладений постановою старшого слідчого ВДТП СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 24 грудня 2009 року.
В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення заяви ОСОБА_4 , вважаючи її такою, що не ґрунтується на законі, оскільки останнім не надано суду жодних документів, підтверджуючих право власності останнього на автомобіль марки «Хонда Акорд», державний номерний знак НОМЕР_1 .
Вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши заяву, додані до неї матеріали та матеріали кримінальної справи № 1-2/11 за обвинуваченням ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_4 про скасування арешту з майна не ґрунтується на законі та є такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до п. 9 Розділу ХІ Перехідних положень КПК України запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.
Відповідно до положень ч. 1 і ч. 2 ст. 411 КПК України в редакції 1960 року, питання пов`язані з виконанням вироку, вирішуються судом у судовому засіданні з участю прокурора. В судове засідання, як правило, викликається засуджений, а за його клопотанням і захисник. Неявка цих осіб не зупиняє розгляду справи.
Відповідно до ст. 409 КПК України в редакції 1960 року, питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, включаючи визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань, вирішуються судом, який постановив вирок.
Відповідно до вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 лютого 2011 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 3 КК України, і призначено покарання у вигляді десяти років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки. Цивільний позов у кримінальному провадженні задоволено та стягнено з ОСОБА_4 на користь потерпілих: ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 23 512 гривень 71 копійку і в рахунок відшкодування моральної шкоди ніж 300 000 гривень; ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди -23 632 гривні 71 копійку і в рахунок відшкодування моральної шкоди -300 000 гривень; ОСОБА_9 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди -15 277 гривень 31 копійку і в рахунок відшкодування моральної шкоди -300 000 гривень, а також стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_10 в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної смертю матері ОСОБА_11 - 5 865 гривень 50 копійок. Відповідно до вироку суду з ОСОБА_4 стягнено в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної смертю матері ОСОБА_11 , на користь ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісяця 434 гривні 50 копійок, але не менше 50% від мінімальної заробітної плати, діючої в Україні на день виплати, починаючи стягнення з 24 лютого 2010 року до досягнення ОСОБА_10 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначений вирок суду набрав законної сили 17 червня 2011 року.
Як вбачається з матеріалів кримінальної справи, постановою старшого слідчого ВДТП СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 24 грудня 2009 року, під час досудового слідства накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_4 на праві власності.
Судом встановлено, що при винесенні зазначеного вище вироку питання щодо скасування арешту з майна, накладеного постановою слідчого, не вирішено.
Вирішуючи питання щодо скасування арешту з майна, а саме з автомобіля марки «Хонда Акорд», суд враховує, що заявником ОСОБА_4 , не надано суду документів, підтверджуючих його право власності на автомобіль марки «Хонда Акорд» державний номерний знак НОМЕР_1 , а тому суд не вбачає законних підстав для задоволення цієї заяви та скасування арешту з автомобіля марки «Хонда Акорд» державний номерний знак НОМЕР_1 .
За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного постановою ВДТП СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 24 грудня 2009 року, не підлягає задоволенню.
З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 409, 411 КПК України в редакції 1960 року, п. 9 Розділу XI Перехідних положень КПК України в редакції 2012 року, суд,
У задоволенні заяви ОСОБА_4 про скасування арешту з майна відмовити.
Постанова оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1