Справа № 206/7905/14-к
Провадження № 1-кп/206/26/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"23" вересня 2015 р. м.Дніпропетровськ

Самарський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0001381 від 09.08.2014 року за обвинуваченням -

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Дніпропетровську, громадянина України, освіта неповна середня, не працюючого, не одруженого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 29.05.2013 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 309 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробувальним терміном 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник-адвокат ОСОБА_5 ,

потерпіла ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в :
23.07.2014 року ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме: металевих деталей покрівлі гаражу, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_6 , та усвідомлюючи, що самостійно реалізувати вказаний злочинний умисел не зможе, звернувся за допомогою до раніше йому знайомих ОСОБА_7 , неповнолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , повідомивши їм заздалегідь неправдиву інформацію про отримання дозволу від господаря вказаного гаражу на демонтаж металевих деталей його покрівлі. ОСОБА_7 , а також неповнолітні ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , не усвідомлюючи, що ОСОБА_3 використовує їх для досягнення своєї злочинної мети, дали останньому згоду на надання допомоги у демонтажу металевих деталей покрівлі вищевказаного гаражу.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_3 23.07.2014 року о 16 годині, разом з неповнолітніми ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , яким ОСОБА_3 , повідомив завідомо неправдиві відомості, щодо наявності дозволу власниці, похилого віку, на демонтування даху гаражу. Прибули до гаражу, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що він діє у відсутності власника, або інших осіб, які могли дати належну оцінку його діям, діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно вчиняючи злочин повторно, разом із неповнолітнім ОСОБА_8 , який був введений в оману, відносно правомірних дій ОСОБА_3 , залізли на дах гаражу, звідки шляхом вільного доступу демонтували чотири металеві пластини. Неповнолітній ОСОБА_9 , який залишилився стояти на землі біля гаражу, згинав демантовані металеві листи, готуючи їх до транспортування до пункту прийому металобрухту.

Після цього, 23.07.2014 о 16год. 30 хв., на автомоблі марки «Део Ланос» державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 , під керуванням ОСОБА_7 , приїхав у двір будинку АДРЕСА_2 , куди неповнолітні ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , від гаражу ОСОБА_6 переносили раніше демонтовані ОСОБА_3 чотири металеві листи, два з яких останні завантажили до багажного відділу автомобілю «Део Ланос» державний номер НОМЕР_1 , та на вказаному автомобілі, на вимогу пересічних громадян ОСОБА_3 , разом з ОСОБА_7 , неповнолітніми ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які не були обізнані про його злочинні наміри, залишили місце вчинення злочину.

Намагаючись довести злочинний умисел на таємне викрадення металевих виробів, ОСОБА_3 , 23.07.2014 року о 17 годині разом з неповнолітніми ОСОБА_8 та ОСОБА_9 повернувся до двору будинку АДРЕСА_2 , звідки намагався скоїти крадіжку інших, раніше демонтованих ним двох металевих листів, однак не довів свій злочинний намір до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий пересічними громадянами.

23.07.2014 року о 17 годині, ОСОБА_7 , не усвідомлюючи протиправність дій ОСОБА_3 , на автомобілі «Део Ланос» державний номер НОМЕР_1 , перевіз на АДРЕСА_3 два демонтовані ОСОБА_3 металеві листи та реалізував їх ОСОБА_11 за 80 грн.

Вартість чотирьох металевих листів, що належать ОСОБА_6 , які намагався викрасти ОСОБА_3 , згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № ГО 3706 від 26.08.2014 року становить 420 грн.

Таким чином ОСОБА_3 виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав та показав, що точної дати він не пам"ятає, проте не заперечує, що події могли відбуватись 23.07.2014 року, час точно не пам`ятає, але після 14 години. Він вийшов зі свого місця мешкання та попрямував в напрямку ж/м Сонячний. По дорозі зустрів раніше йому знайомих ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 . ОСОБА_7 повідомив, що йому не вистачає 40 гривень. ОСОБА_13 запропонував піти до гаражу та здати наявний там металобрухт. Ідучи до гаражу він на смітнику побачив металеву трубу, яку взяв та поніс до пункту прийому металобрухту. Біля пункту прийому металобрухту він зустрів ОСОБА_7 на автомобілі "Део Ланос", сів до його автівки та вони поїхали до гаражу, щоб завантажити метал, який в той час демонтували ОСОБА_9 та ОСОБА_8 .. Вони принесли листи до автівки та він із ОСОБА_12 завантажили їх у багажник автівки. ОСОБА_12 із металом поїхав, а він із ОСОБА_9 та ОСОБА_8 були затримані сусідами та міліцією.

Не дивлячись на повне не визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_3 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого повністю підтверджується безпосередньо дослідженими під час судового розгляду доказами, а саме.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , суду показав, що наприкінці літа кінець липня-початок серпня, точної дати він не пам"ятає, могло бути 23.07.2014 року у другій половині дня, можливо в період часу з 14год. по 15годину. Він зустрівся із ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 на ж/м Сонячний. Козир ОСОБА_17 запропонував допомогти бабусі, а саме розібрати дах гаража. За дану роботу ОСОБА_18 сказав, що їм заплатять. Потім він пішов за автівкою додому, а ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 , пішли до гаражу. По дорозі до гаражу він зустрів ОСОБА_19 , та далі вони поїхали разом до провул. Океанській. ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 , завантажили в багажник автівки два металеві листи. Виїхавши за територію двору будинку по АДРЕСА_2 , вони зупинилися за будинком. Козир ОСОБА_17 сказав ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 , щоб вони йшли за ним щоб забрати останні листи, а він поїхав до пункту прийому металобрухту, та здав два металеві листи. За здані металеві листи та раніше принесену ОСОБА_3 трубу отримав гроші в розмірі 100грн. Гроші він залишив собі, оскільки ОСОБА_3 був винен йому їх. Йому було не відомо, що демонтування даху, відбувалось без відома власниці, оскільки ОСОБА_3 , ці відомості їм не повідомив.

Допитаний неповнолітній свідок ОСОБА_9 суду показав що 23.07.2014 року, точний час не пам`ятає, але у другій половині дня, можливо близько 15 години. Він разом із ОСОБА_20 , та ОСОБА_8 , гуляли, біля стрілочного заводу «Пріоритету» на ж/м Сонячний. До них підійшов ОСОБА_3 та запропонував, допомогти якійсь жінці похилого віку розібрати гараж, та здати його на метал, а отримані кошти поділити порівну, на що вони погодились. ОСОБА_20 , пішов за автівкою. ОСОБА_8 , із ОСОБА_3 вилізли на гараж та почали відривати металеві листи та металеву трубу. Після цього він з ОСОБА_8 , загинав їх, щоб завантажити їх до автівки. ОСОБА_3 , пішов здавати металеву трубу. Коли ОСОБА_3 , повернувся разом із ОСОБА_20 , вони із ОСОБА_8 , завантажили до автівки металеві листи, в якій кількості не пам`ятає. На них почали кричати сусіди, та вони від`їхали, а частина демонтованих листів залишились біля дерева. Коли вони повернулись разом із ОСОБА_16 та ОСОБА_8 , сусіди їм повідомили, що їде міліція, та затримали їх. ОСОБА_3 не повідомляв, що власнику даху нічого не відомо про демонтування крівлі.

Допитаний неповнолітній свідок ОСОБА_8 , суду показав, що точної дати він не пам"ятає, але могло бути 23.07.2014 року близько 15 години, він був разом із ОСОБА_9 , та ОСОБА_20 , до них підійшов обвинувачений ОСОБА_3 , та запропонував їм заробити гроші, а саме допомогти розібрати гараж якійсь жінці. Вони разом прийшли до гаражу, який розташований АДРЕСА_2 . ОСОБА_3 , зірвав трубу та сказав, що піде її здавати, він разом із ОСОБА_3 , демонтував залізні листи. Залізні листи клали до автомобіля ОСОБА_7 . В той час почали сваритись сусіди, та вони пішли. ОСОБА_3 , сказав що необхідно повернутись за листами які залишилися. Коли вони разом повернулись їх затримали сусіди, пізніше приїхали працівники міліції. ОСОБА_3 не повідомляв, що власнику даху нічого не відомо про демонтування крівлі.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 , суду пояснив точної дати він не пам`ятає зазначивши, що події відбувались влітку, в другій половині дня. Знаходячись вдома по АДРЕСА_3 . До нього прийшов ОСОБА_3 , та запропонував трубу, на що він погодився. Домовившись про її вартість обвинувачений поклав трубу та пішов. Після цього хвилин через 40 приїхав знайомий ОСОБА_3 та здав 2а металеві листи. Цей хлопець забрав гроші і за трубу, яку приніс ОСОБА_3 , і за металеві листи. Особисто із обвинуваченим він ні за що не розраховувався, а тільки домовився за вартість металобрухту принесеного обвинуваченим.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_21 , суду пояснив, що точної дати він не пам"ятає, але не виключає, що вказані події могли бути 23.07.2014 року після 16-16:30. У пров. Океанській він побачив автомобіль, марку колір та номер не запам"ятав. За кермом був хлопець. Двоє або троє хлопців, несли до автівки листи металу, хтось один трубу, хто саме він не може з впевненістю сказати. Підійшовши до автівки він сказав водію, що забере в нього права якщо вони будуть таким займатись. На даний час точно не пам`ятає всіх обставин оскільки пройшов дуже великий проміжок часу.

Показаннями свідка ОСОБА_22 , який суду показав, що 23.07.2014 року по вул.Океанській у м.Дніпропетровську бачив ОСОБА_3 , який знаходився біля водопосточальної колонки. Інші події йому відомі лише зі слів сусідів.

Показання потерпілої ОСОБА_6 , допитаної у судовому засіданні не містять в собі данних, які б вказували на винність обвинуваченого, оскільки остання не була присутня під час подій. І може підтвердити лише завдану матеріальну шкоду, а саме, що коли вона прийшла до гаражу було демонтовано кришу гаражу, яка складалась із 4-х металевих листів та металевої труби.

Свідок ОСОБА_23 , жодних пояснень по суті справи у судовому засіданні не надала, зазначивши, що жодні обставини справи їй не відомі.

Крім вищезазначених показів обвинуваченого, потерпілої, свідків, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 , в скоєнні кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засідання письмовими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження, а саме.
- Протоколом огляду місця події від 23.07.2014 року, а саме ділянки місцевості розташованої у подвір`ї будинків АДРЕСА_4 , із фото таблицею до нього. З якого вбачається, що в траві виявлені два фрагменти листів металу один з яких розміром близько 1 метру на 1 метр а другий близько 50 см. на 70 см., які скручені у декілька разів на відстані один від одного близько півтора метри (т.1 а.п.10-11).
- Протоколом огляду місця події від 08.08.2014 відповідно до якого об`єктом огляду є металеві вироби є металева труба діаметром 50 мм, довжиною 250 мм, а також металеві листи шириною 90 см, довжиною 140 см, огляд проведено по АДРЕСА_3 (т.1 а.п.12-13).
- Протоколом огляду автомобіля "Део Ланос" д/н НОМЕР_1 від 29.08.2014 року (т.1 а.п. 15).
- Висновком судово-товарознавчої експертизи № ГО-3706 від 26.08.2014 року відповідно до якого ринкова вартість продукції, яку ОСОБА_3 намагався викрасти, а саме: металевих листів 3*900*1500 мм, бувші використанні, загальною вагою 150 кг становить 420 грн., труба металева розміром 50*2500 мм, бувша у використанні, вагою 15 кг становить 75 грн. (т.1. 20-22).
- Протоколом огляду гаражу по АДРЕСА_2 від 07.09.2014 року відповідно до якого дах гаражу частково обшитий металевими листами, металеві листи частково зірвані. Вказані листи були вилучені у гр.. ОСОБА_11 (т.1. а.п.31-33).
- Протоколами впізнання від 29.08.2014 року, відповідно до яких потерпіла ОСОБА_24 та свідок ОСОБА_22 впізнали ОСОБА_3 , як особу яка 23.07.2014 року знаходилась у дворі по вул. Океанській (т.1. а.п.36, 40)
- Протоколом впізнання від 29.08.2014 року свідок ОСОБА_11 впізнав особу на фото № 1 зліва за загальними рисами обличчя, а саме ОСОБА_3 , як ту, що 23.07.2014 року продав йому металеву трубу (т.1. а.п.49).
- Речовими доказами по справі (т.1 а.п.71).
Судом встановлено, що всі докази, досліджені в судовому засіданні і покладені в основу вироку, є достовірними, допустимими і достатніми, які повною мірою підтверджують встановлені в суді фактичні обставини по справі.
Досліджені судом і покладені в основу вироку докази не суперечать один одному і узгоджуються між собою.
Суд також, вважає встановленим факт введення в оману обвинуваченим ОСОБА_3 , - ОСОБА_7 , та неповнолітніх ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , оскільки останні зі слів ОСОБА_3 , вони вважали, що демонтують дах гаражу, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , на прохання власниці, літньої жінки, за грошову винагороду.

До показів обвинуваченого ОСОБА_3 , про не визнання своєї вини у скоєнні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні суд відноситься критично, вважає їх недостовірними, оскільки його вина повністю доведена в суді та підтверджується сукупністю всіх досліджених судом доказів, які об`єктивно узгоджуються між собою. Такі покази обвинуваченого спрямовані лише на уникнення відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення.
Суд розцінює поведінку обвинуваченого ОСОБА_3 , під час судового розгляду та його повне не визнання вини, як захисно-установчу в суб`єктивно складній, несприятливій для нього судово-слідчій ситуації.
Оцінюючи в сукупності зібрані докази, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні знайшла своє підтвердження та доведена в повному обсязі, та достатність досліджених в судовому засіданні доказів в їх сукупності та взаємозв`язку для ухвалення по даному кримінальному провадженню відносно ОСОБА_3 , обвинувального вироку.
Таким чином, аналіз належних і допустимих доказів в їх сукупності дає суду підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.
Разом з тим суд не може погодитись з доводами обвинувачення про інкримінування ОСОБА_3 у вину викрадення металевої труби розміром 50*2500 мм, бувша у використанні вагою 15 кг і тому цей епізод з його обвинувачення слід виключити з наступних обставин.
Доводи обвинувачення, що дії ОСОБА_3 слід вважати об`єднаними єдиним злочинним наміром, який був направлений за таємне заволодіння металевих деталей покрівлі гаражу, не відповідають описовій частині об`єктивної сторони злочину, викладеній в повідомленні про підозру та в обвинувальному акті.
Суд зазначає, що згідно ч.2 ст.32 КК України законодавець визначив продовжуваний злочин, як злочин, який складається із двох чи більше скоєних в різний час тотожних злочинних діянь, які є реалізацією єдиного злочинного наміру винної особи.
Разом з тим, в описовій частині обвинувального акту таке формулювання відсутнє.
Крім того, у ч.2 ст.11 КК України законодавець визначив, що не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь - якого діяння, передбаченого Кримінальним кодексом України, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі,суспільству або державі.
Так, згідно роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 28.05.2004 року «Про деякі питання застосування судами України адміністративного та кримінального законодавства у зв`язку з набранням чинності Закону України від 22.05.2003 р. « Про податок з фізичних осіб» при кваліфікації адміністративних правопорушень або кримінальних злочинів слід керуватись сумою неоподаткованого мінімуму, яка встановлюється на рівні соціальної податкової пільги, визначеної підпунктом 6.1.1 п.6.1.ст.6 Закону для відповідного року (з урахуванням положень п.22.4ст.22 Закону).
Починаючи з 01.01.2011 року у відповідності з прийнятим Податковим кодексом України змінився порядок розмежування крадіжки, що передбачає кримінальну відповідальність, і дрібної крадіжки, за яку настає адміністративна відповідальність.
Так, за статтею 185 КК України, настає кримінальна відповідальність при скоєні крадіжки майна, у випадках, якщо крадіжка майна не є дрібною.
Відповідно до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, крадіжка чужого майна вважається дрібною, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.
Неоподатковуваний мінімум доходів громадян відповідно до пункту 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу для цілей кваліфікації вчиненого за нормами адміністративного та кримінального законодавства встановлюється на рівні соціальної пільги.
Соціальна пільга підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 Податкового кодексу дорівнює розміру прожиткового мінімуму для працездатних, який встановлюється на 1 січня звітного року.
Закон України "Про Державний бюджет на 2014 рік" з 1 січня 2014 року цей мінімум становить 1218 грн.
Крадіжка вважається дрібною і відповідальність за яке згідно ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, настає якщо вартість такого майна на момент вчинення не перевищує 121 грн. 80 коп. (0,2 від 50% 1218 грн.).
Тобто, оскільки вартість викраденої металевої труби згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № ГО-3706 вартість металевої труби розміром 50*2500 мм, бувша у використанні вагою 15 кг становить 75 грн., тобто менше вище зазначеної суми, то таку крадіжку слід вважати дрібною, тому даний епізод із звинувачення ОСОБА_3 слід виключити.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше судимий, перебував на обліку в СКМСД АНД РВ ДМУ УМВС України до досягнення 18 річчя, у лікаря-нарколога перебував під диспансерно-динамічним наглядом до 01.07.2014 року з метою профілактики з приводу розладів психіки та поведінки внаслідок вживання канабіноїдів. Вживання з шкідливими наслідками. Нагляд був припинений у зв`язку із відсутністю відомостей (т.1 а.п.99), за місцем проживання характеризується посередньо (т.1 а.п.97), на обліку лікаря-психіатра не перебуває (т.1 а.п.98), проте, згідно висновку судово-психіатричної експертизи №41 від 17.02.2015 року, обвинувачений ОСОБА_3 , страждає на легку розумову відсталість (т.2 а.п.86-89), а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно ст. 66 КК України обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Згідно ст. 67 КК України обставини, що обтяжують відповідальність ОСОБА_3 , є рецидив злочину, та вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами. При призначенні виду та розміру покарання ОСОБА_3 , суд керується ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин у справі, дані про особу обвинуваченого.

Таким чином, суд вважає за необхідне призначити покарання виключно у вигляді позбавлення волі, та на підставі ст.71 КК України до призначеного покарання приєднати частину не відбутого покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районним судом м. Дніпропетровська від 29.05.2013 року призначивши таким чином покарання за сукупності вироків, яке ОСОБА_3 , повинен відбувати реально, і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , та для запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винним вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Амур Нижньодніпровського районного суду від 29.05.2013 року і остаточно призначити покарання ОСОБА_3 у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази:

- чотири металеві листи, металеву трубу - повернути ОСОБА_6 .
- автомобіль "Део Ланос" д/н НОМЕР_1 - повернути власнику ОСОБА_10 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Самарський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1