Справа № 11-655/10 Головуючий у І інстанції
Провадження № - Доповідач у 2 інстанції . .
Категорія 07.07.2010
УХВАЛА

Іменем України

07 липня 2010 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Ященко І.Ю.

суддів Каленченко Н.О., Черкасова В.М.

за участю прокурора Стаховської Н.И.

потерпілої ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляціями потерпілої ОСОБА_1, прокурора Богуславського району Київської області на вирок Богуславського районного суду Київської області від 16 .04.2010 року, яким

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, невійськовозобов'язаного, непрацюючого, раніше судимого:

18 липня 2005 року Богуславським районним судом Київської області за ч. З ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 5 ст. 185, ч. З ст. 289, ст. 304, ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 122 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі із конфіскацією належного майна, судимість не знята та не погашена.

засуджено за ст. 152 ч.1 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі ,-

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в відшкодування матеріальної шкоди 1150 гривен, 1500 за надання правової допомоги, та 15.000 гривень в відшкодування моральної шкоди

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку 20 вересня 2009 року, близько 21.00 години, ОСОБА_2 перебуваючи на території навчального закладу ВПУ сфери послуг, який розташований в м. Богуслав, вул. Миколаївська, 122, Київської області та будучи в стані алкогольного сп'яніння, з метою зґвалтування ОСОБА_1, застосовуючи фізичне насильство, утримуючи їй при цьому руки завів її на територію стадіону поряд із навчальним закладом, де в супереч бажанню останньої, застосовуючи фізичне насильство, утримуючи їй при цьому руки та ноги, наніс удар рукою по обличчю. Після цього ОСОБА_1 вирвалась, почала втікати, але ОСОБА_2 її наздогнав, звалив на землю, роздягнув і, погрожуючи вбивством ОСОБА_1, оголив свій статевий орган та всупереч її волі зґвалтував останню, тобто вступив з ОСОБА_1 в статеві зносини природнім способом, що продовжувалось тривалий час.

Крім того, продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_2, 21 вересня 2009 року, близько 2.00 години, з метою зґвалтування ОСОБА_1, застосовуючи фізичне насильство, викручуючи їй при цьому руки, привів до багатоповерхового будинку в м; Богуслав, вул. Миколаївська, 138, де зайшовши в квартиру № 64, за якою він наглядав; і, яка належить ОСОБА_3, та всупереч бажанню ОСОБА_1; застосовуючи насильство, утримуючи їй при цьому руки та ноги, роздягнув, поклав ні ліжко та погрожуючи вбивством ОСОБА_1, оголив свій статевий орган та в супереч її волі, зґвалтував останню, тобто вступив з ОСОБА_1 0.0. в статеві зносини природнім способом, що продовжувалось тривалий час приблизно до 5.30 години.

Згідно висновку експерта № 102/101 від 27 жовтня 2009 року при проведенні експертизи встановлено, що у ОСОБА_1 були виявлені тілесні ушкодження: множинні садна на спині, свіжий розрив дівочої пліви. Вищеописані садна утворилась від дії твердого предмета (предметів), можливо в час та за обставин вказаних в постанові. Вищеописаний розрив дівочої пліви утворився від дії тупого предмета, яким міг бути статевий член в стані ерекції. За ступенем тяжкості вищеописані тілесні ушкодження відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості. Згідно даних судово-гінекологічного огляду потерпіла не жила статевим життям. Судово-медичних даних, які дозволяли б судити чи мали місце статеві зносини з потерпілою у неприродній формі, немає.

Ці дії ОСОБА_2. судом кваліфіковані за ч. 1 ст. 152 КК України, як| зґвалтування, тобто статеві зносини із застосуванням фізичного насильства, погрози! його застосування.

У апеляції потерпіла просить вирок Богуславського районного суду! Київської області від 16 квітня 2010 року скасувати у зв»язку з його м»ягкістю таї постановити обвинувальний вирок, яким призначити ОСОБА_2 максимальний термін покарання, передбачений санкцією даної статті та повністю задовольнити її цивільний позов.

Апелянт вказує, що при призначенні покарання суд першої інстанції не врахував той факт, що ОСОБА_2 нещодавно повернувся з місць позбавлення; волі і знову скоїв злочин щодо неї, неповнолітньої. Останній уник відповідальності за вчинення більш тяжкого злочину передбаченого за ст.. 152 ч.3 КК України, хоча; справа спочатку була порушена за ч.З ст. 152 КК України. Судом не враховано той з факт, що ОСОБА_2 І взагалі не визнав вини у скоєному злочині, тому підстав застосовувати більш м»яке покарання не було підстав. В судовому засідання вона таї її представник наполягали на максимальній мірі покарання.

Цивільний позов суд не задоволив у повному обсязі, виходив із засад розумності та справедливості та матеріального стану підсудного. Такі гуманні твердження суду можуть бути застосовані щодо осіб, які вчинили не тяжкі та необережні злочини і аж ніяк не можуть стосуватися ОСОБА_2 Судом не було враховано, що під час тривалого зґвалтування ОСОБА_2 наносив їй тілесні ушкодження, внаслідок чого вона зазнала довготривалого нестерпного фізичного болю Вона пережила дуже великі страждання оскільки ОСОБА_2 ґвалтував ії природнім та неприроднім способом протягом тривалого часу, при цьому в цей час переживала за своє життя при висловлюванні ним погроз щодо вбивства.

Судом не було враховано той факт, що ОСОБА_2 буде нести покарання за статтею Кримінального кодексу України, яка є м»якшою по відношенню до вчиненого ним щодо нею злочину.

В судовому засіданні апелянт змінила свої вимоги , просить справу повернути на додаткове розслідування для вирішення питання про притягнення ОСОБА_2 І до кримінальної відповідальності за зґвалтування її, як

неповнолітньої, та за задоволення статевої пристрасті неприродним способом. Вона не згодна з рішенням органів досудового слідства про закриття кримінальної справи щодо ОСОБА_2 І за ст. 152 ч.3 КК України, відмови у порушенні кримінальної справи за ст. 153 ч.1 КК України і вважає, що її права як потерпілої цинічно порушені. Досудове слідство повірило злочинцю, а не їй, як потерпілій, і тим, свідкам,яким вона повідомила про обставини зґвалтування.

Прокурор в апеляції просить вирок скасувати, постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_2 покарання за ст. 152 ч.І КК України 4 роки позбавлення волі. Цивільний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

В доповненні до апеляції прокурор просить скасувати вирок в частині вирішення цивільного позову і справу в цій частині повернути на новий судовий розгляд. Постановити вирок, яким засудити ОСОБА_2П за ст. 152 ч.1 КК України до 4 років позбавлення волі.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, яка підтримала апеляцію з доповненнями, просила апеляцію потерпілої задовольнити, потерпілу, яка змінила свої вимоги, просила вирок скасувати, а справу повернути на додаткове розслідування, для пред»явлення ОСОБА_2 П обвинувачення за більш тяжкі злочини щодо неї - за зґвалтування її , як неповнолітньої , та за задоволення статевої пристрасті неприродним способом, апеляцію прокурора не підтримала, перевіривши матеріали справи, доводи апеляцій потерпілої та прокурора з доповненням до неї, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає частковому задоволенню, апеляція потерпілої - повному задоволенню з таких підстав.

Перевіркою справи встановлено, що органом досудового слідства й судом допущено неповноту дослідження обставин справи, істотні порушення вимог кримінально - процесуального закону та порушення прав потерпілої, що потягло ухвалення щодо ОСОБА_2 незаконного судового рішення.

Як убачається з матеріалів справи, / т.1 , а.с. 1-2 / її порушено 16 вересня 2009 року щодо ОСОБА_2 за фактом зґвалтування неповнолітньої ОСОБА_1ознаками злочину, передбаченого ч. З сі52 КК України.

10 грудня 2009 року кримінальна справа щодо ОСОБА_2П за фактом зґвалтування неповнолітньої ОСОБА_1 0.0 закрита. При чому в постанові не зазначено з яких підстав справа закривається, /т. 1, а.с. 199/

Цією ж постановою порушена кримінальна справа щодо ОСОБА_2 за зґвалтування ОСОБА_1 за ст. 152 ч.І КК України. / т.1 , а.с. 199 /

11 грудня постановою слідчого відмовлено у порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_2П за відсутністю складу злочину передбаченого ст. 153 ч.І КК України. / т., а.с. 239 /.

Як в ході досудового так і судового слідства ОСОБА_1 послідовно неодноразово давала показання про те, що що перед зґвалтуванням вона повідомила ОСОБА_2 про те, що їй 17 років, що вона не жила статевим життям, про те, що останній її ґвалтував тривалий час природнім і неприроднім способом, погрожував вбивством. Про обставини зґвалтування повідомила своїх рідних та однокурсників.

Досудовим слідством при кваліфікації дій обвинуваченого, в постановах про закриття справи за ст. 152 ч.2 КК України та в постанові про відмову у порушенні кримнальної справи за ст. 153 ч.І КК України щодо ОСОБА_2 не дано належної оцінки встановленим ним обставинам, пов'язаним із зґвалтуванням неповнолітньої ОСОБА_1, доводам потерпілої, чим порушено її права.

Відповідно до роз»яснень Пленуму Верховного суду України № 5 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про злочини проти статевої свободи і та статевої недоторканості особи « кримінальна відповідальність за вчинення -зґвалтування неповнолітньої чи малолітньої особи або насильницького задоволення , статевої пристрасті неприродним способом щодо такої особи настає лише за умови, і якщо винна особа усвідомлювала (достовірно знала чи припускала), що вчиняє такі дії щодо неповнолітньої або малолітньої особи, а так само, коли вона повинна була і могла це усвідомлювати. При цьому суд повинен враховувати не тільки показання І підсудного, а й потерпілої особи, ретельно перевіряти їх відповідність усім конкретним обставинам справи. При вирішенні цього питання враховується вся І сукупність обставин справи, зокрема, зовнішні фізичні дані потерпілої особи, її І поведінка, знайомство винної особи з нею, володіння винною особою відповідною! інформацією.

Зазначені положення досудовим слідством не були взяті до уваги.

Суд першої інстанції при розгляді справи по суті належним чином не не з'ясував остаточну позицію потерпілої щодо наявності підстав для направлення" справи на додаткове розслідування у зв'язку з необхідністю застосування закону про більш тяжкі злочини .

Таким чином, слід визнати, що органи досудового слідства у порушення вимог ст. 22 ПК України однобічно та неповно дослідили обставини справи та зібрані докази й дійшли передчасного висновку про відсутність у діях ОСОБА_2 ознак більш тяжких складів злочинів.

Оскільки ні досудовим слідством, ні судом не дано належної оцінки доказам | по справі та не проведено всебічної та повної перевірки обставин, за яких була зґвалтована неповнолітня ОСОБА_1 природним і неприродним способом, а також, ураховуючи допущені по справі істотні порушення кримінально - процесуального закону та прав потерпілої, вирок щодо ОСОБА_2 підлягає скасуванню з направленням справи на нове розслідування.

Під час нового розслідування необхідно всебічно, повно та об'єктивної дослідити всі обставини справи і при наявності підстав для пред'явлення ОСОБА_2 обвинувачення за більш тяжкі злочини, дати належну оцінку доказам Я правильно кваліфікувати його дії.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляцію потерпілої ОСОБА_1 0.0 задоволити у повному обсязі , апеляцію прокурора Богуславського району задовольнити частково.

Вирок Богуславського районного суду Київської області від 16.04.2010 ;, року щодо ОСОБА_2 скасувати. Справу повернути прокурору Богуславського району Київської області на додаткове розлідування.

Головуючий

Суддя: 1 2