Справа №1-197/2011 Головуючий у суді у 1 інстанції - Клименко
Номер провадження 11/1890/132/12 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2012 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Забари І. К.,

суддів - Пархоменко О. М., Сахнюка В. Г.,

з участю прокурора - Кононової Л.Ф.

захисника ОСОБА_2

засудженого ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу за апеляцією адвоката ОСОБА_2 на вирок Зарічного районного суду м. Суми від 14 грудня 2011 року, яким

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець м. Суми, вул. Кірова, 165/134, раніше не судимий,

засуджений за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати в сумі 1110,96 грн. за проведення експертиз, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку суду ОСОБА_3 визнаний винним та засуджений за вчинення злочину за наступних обставин.

13 грудня 2010 року близько 02-00 год. ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходячись на автостоянці, розташованої неподалік від Сумської обласної ТРК по вул. Петропавлівській, 125 в м. Суми, за попередньою змовою із невстановленими в ході досудового слідства особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, шляхом розбиття цеглиною скла мікроавтобусу Мерседес-Віто, проник до салону останнього, з якого таємно викрав чуже майно ОСОБА_4: парфумовану воду б/в вартістю 100 грн., панель до автомобільної магнітоли 876 грн., пачку цигарок б/в 15 грн., футляр до окулярів 45 грн., світлодіодний ліхтар 37 грн., 4 ключі 36 грн., фото рамку, яка не становить цінності для потерпілого, всього викравши майна на загальну суму 1109 грн.

В поданій апеляції адвокат ОСОБА_2 просить вирок суду скасувати та повернути справу на новий судовий розгляд, мотивуючи свої вимоги тим, що вирок суду постановлений з порушенням норм кримінального та процесуального закону, висновки суду, викладені у вироку, не відповідають фактичним обставинам справи, судом допущена однобічність розгляду справи, невірно визначений розмір заподіяної злочином шкоди та кількість викраденого, що потягло невірне застосування кримінального закону, також не усунуті наявні протиріччя в доказах. Крім цього судом безпідставно дії засудженого було кваліфіковано за ч.2 ст. 185 КК України, оскільки наявність попередньої змови групи осіб при скоєні крадіжки доведено не було, при наявності підстав для звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 внаслідок зміни обстановки, справа судом закрита не була, саме покарання, призначене судом засудженому, є надто суворим.

Вислухавши доповідь судді, засудженого та його захисника на підтримку поданої апеляції та підтримку клопотання про звільнення засудженого від кримінальної відповідальності внаслідок зміни обстановки, думку прокурора про залишення вироку суду без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Викладені у вироку суду висновки, щодо доведеності вини ОСОБА_3 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, підтверджуються сукупністю зібраних у справі доказів, які ретельно перевірено в судовому засіданні в установленому кримінально-процесуальним законодавством порядку.

Доводи апеляції захисника засудженого щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, суттєвого порушення норм кримінального та кримінально-процесуального законодавства при розгляді справи, недоведеності вини ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину за попередньою змовою групою осіб, перевірялись в судовому засіданні суду першої інстанції і вони не знайшли свого підтвердження. Також судом належним чином проаналізовані твердження захисника про наявність в діях засудженого ознак адміністративного правопорушення, а не кримінально карного діяння і як наслідок безпідставного притягнення до кримінальної відповідальності.

Більше того суд навів докази та мотиви, якими зазначені доводи захисника засудженого спростовуються.

Те, що ОСОБА_3 скоїв крадіжку із автомобіля потерпілого ОСОБА_4 не оспорюється самим засудженим, його захисником і ніким під сумнів не ставиться.

При цьому свідок ОСОБА_5 пояснив, що в ніч на 13 грудня 2010 року він знаходився на чергуванні у фойє приміщення обласної ТРК по вул. Петропавлівській, 125 в м. Суми. Після 2-ї години ночі він звернув увагу, як три хлопці підійшли до автомобіля Мерседес, який знаходився на стоянці, розташованої біля будівлі ТРК. При цьому його увагу привернув звук нібито зачиняємої двері автомобіля. Після цього він побачив, як один з хлопців вибіг з-за автомобіля і чимось розбив його заднє скло. В цей час він подзвонив до міліції і одночасно натиснув кнопку тривоги для виклику охорони.

Свідок ОСОБА_6 пояснив суду, що він працює молодшим інспектором роти СПГЗ СМ ВДСО УДСО і в ніч на 13.12.2010 року разом із міліціонером водієм ОСОБА_7 за викликом із приміщення ТРК по вул. Петропавлівській в м. Суми прибули на місце події. Охоронник їм повідомив, що декілька хвилин тому бачив, як троє хлопців знаходились біля автомобіля Мерседес-Віто, потім один з цих хлопців розбив заднє скло останнього. Також повідомив, що вказані хлопці втекли в напрямку вул. Перемоги. Коли він з напарником підійшли до вказаного автомобіля, то побачили, як з-за рогу будинку № 127 по вул. Кірова вийшли три хлопці, а побачивши їх, почали йти назад. Коли він з напарником добігли до рогу будинку, то на відстані 50-60 метрів побачили вже двох хлопців, які тікали від них в напрямку цвинтаря. Вони стали їх переслідувати. Забігши на цвинтар, хлопці розділилися і почали бігти в різних напрямках. Він побіг за одним із них, але той зміг втекти. Тоді він пішов по слідам іншого і через деякий час знайшов його біля огорожі. Затриманим виявився ОСОБА_3 Коли затриманого доставили до їх автомобіля, то він намагався викинути деяке майно, яке знаходилось у нього.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 дав суду показання, аналогічні свідченням ОСОБА_6

Зазначені пояснення свідків є послідовними та узгоджуються між собою і спростовують як показання засудженого, так і доводи апеляції захисника з приводу того, що крадіжка чужого майна здійснювалась засудженим одноособово, без попередньої змови та участі інших осіб.

Доводи апеляції адвоката про невірне визначення розміру та обсягу шкоди, заподіяної потерпілому злочином, то вони є надуманими та спростовуються висновком товарознавчої експертизи, згідно якого вартість викраденого майна потерпілого становить 1109 грн.

Посилання адвоката в апеляції на лист директора ЕКЦ Альянс-2000 з приводу оцінки експертного висновку товарознавчої експертизи є нікчемним та не може бути прийнятим колегією суддів до уваги, оскільки він є виключно оціночним особистим судженням, яке містить в собі припущення та суперечності, без конкретизації правових норм, які нібито були порушені в ході експертного дослідження, сам по собі є малогрунтовним та однобічним. При цьому будь яких клопотань про призначення додаткової або повторної експертизи із зазначених підстав з боку засудженого та його захисника не надходило.

Що стосується зменшення обсягу викраденого майна, то це є правом суду і ніяким чином не порушує прав засудженого, отже не є підставою для скасування вироку.

Доводи апеляції адвоката про порушення права на захист засудженого, оскільки він не був присутнім при попередньому розгляду справи, є безпідставними, оскільки у відповідності із ч.1 ст. 240 КПК України попередній розгляд справи здійснюється суддею з обовязковою участю прокурора. Інші учасники процесу повідомляються про день досудового розгляду справи, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції ОСОБА_3 через начальника СІЗО повідомлявся про час та місце попереднього розгляду справи, однак заяв чи клопотань про бажання прийняти участь в попередньому судовому засіданні від нього не надходило.

Щодо невирішення судом клопотання захисника про звільнення засудженого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України, то це не є таким порушенням кримінально-процесуального законодавства, яке б стало підставою для скасування вироку суду.

Взагалі порушень кримінально-процесуального закону, які б тягли зміну чи скасування вироку відносно ОСОБА_3, колегія суддів не вбачає.

Що стосується доводів апеляцій про суворість призначеного засудженому покарання, то колегія суддів не може прийняти їх до уваги, оскільки суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував як ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу винного, так і обставини, що помякшують і обтяжують покарання.

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ вважає, що призначене ОСОБА_3 покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, тому воно є обґрунтованим і справедливим.

За таких обставин колегія суддів не знаходить підстав для скасування чи зміни вироку.

Що стосується клопотання адвоката про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ст. 48 КК України, внаслідок зміни обстановки, то воно, на розсуд колегії суддів не підлягає задоволенню, оскільки засуджений вину в скоєному визнав частково, що свідчить про відсутність каяття з його боку. Також не може бути прийнята до уваги колегією суддів і надана в ході апеляційного розгляду справи адвокатом засудженого довідка про нібито працевлаштування останнього, так як вона не містить належних реквізитів і засвідчена підписом, який ніяким чином не завірений.

При цьому слід також зауважити, що на час розгляду апеляції адвоката, засуджений у повному обсязі відбув призначене судом кримінальне покарання.

А тому на підставі наведеного та керуючись ст. 362, 366, 377 КПК України колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Вирок Зарічного районного суду м. Суми від 14 грудня 2011 року відносно ОСОБА_3 залишити без зміни, а апеляцію адвоката ОСОБА_2 на цей вирок без задоволення.

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_8 про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України відмовити.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_9 ОСОБА_10