У Х В А Л А

4 вересня 2015 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України ОСОБА_2., розглянувши заяву засудженого ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 серпня 2015 року щодо нього,

в с т а н о в и в:

До Верховного Суду України надійшла заява ОСОБА_1 у якій він порушує питання про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 серпня 2015 року, посилаючись на підстави, передбачені пунктами 2, 3 частини першої статті 445 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої кримінальним процесуальним законом, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень та невідповідністю судового рішення суду касаційної інстанції висновку щодо застосування норм права, викладеному в постанові Верховного Суду України.

Цією ухвалою йому відмовлено у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 червня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 13 липня 2015 року.

Проте, заява засудженого ОСОБА_1 не відповідає вимогам статей 448 і 449 КПК України.

Відповідно до вимог статті 448 КПК України у заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України серед іншого зазначаються обґрунтування підстав для перегляду судового рішення, передбачених статтею 445 цього Кодексу; перелік матеріалів, які додаються.

Згідно зі статтею 445 КПК України підставами для перегляду судових рішень Верховним Судом України, що набрали законної сили, є:

1) неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, у подібних правовідносинах, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень (крім питань неоднакового застосування санкцій кримінально-правових норм, звільнення від кримінальної відповідальності чи покарання);

2) неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої Кримінальним процесуальним кодексом, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень;

3) невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції висновку щодо застосування норм права, викладеному в постанові Верховного Суду України;

4) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Проте, всупереч вищезазначеним вимогам процесуального закону, заява засудженого ОСОБА_1 не містить обґрунтування жодної з перелічених підстав для перегляду судового рішення Верховним Судом України. Викладені у заяві вимоги про перевірку рішення суду касаційної інстанції неконкретизовані та не узгоджуються з повноваженнями Верховного Суду України щодо перегляду судових рішень у кримінальних справах. Зокрема, не наведено доводів в чому саме полягає неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої КПК при вирішенні питання про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на судові рішення, постановлені за результатами оскарження ним бездіяльності посадових осіб органів прокуратури. Крім того, заява засудженого ОСОБА_1 не містить переліку матеріалів, які додаються.

Відповідно до статті 449 КПК України до заяви про перегляд судового рішення Верховним Судом України, крім іншого, додаються копії судових рішень, про перегляд яких подано заяву та копії різних за змістом судових рішень, якщо заява подається з підстав передбачених пунктами 1 і 2 частини 1 статті 445 цього Кодексу та копія постанови Верховного Суду України, якщо заява подається з підстави, передбаченої пунктом 3 частини 1 цієї статті.

Засудженим ОСОБА_1 не долучено копій різних за змістом судових рішень, в яких судом касаційної інстанції неоднаково застосована одна і та сама норма права, передбачена КПК, а також копію постанови Верховного Суду України, у якій правовий висновок є відмінним від висновку, який викладений в оскаржуваному судовому рішенні касаційної інстанції.

Таким чином, під час перевірки відповідності заяви вимогам КПК встановлено ряд зазначених недоліків, які перешкоджають вирішенню питання про допуск справи до провадження.

Відповідно до частини 2 статті 450 КПК, у разі, якщо заяву подано без додержання вимог статей 448 і 449 КПК, заявник письмово повідомляється про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов'язаний їх усунути.

Заява повертається заявнику у разі, якщо він не усуне її недоліки протягом установленого строку.

На підставі наведеного, керуючись статтями 448, 449, 450 КПК ,

ухвалив:

про зазначені недоліки заяви повідомити засудженого ОСОБА_1 та надати йому строк для їх усунення до 5 жовтня 2015 року.

У разі, якщо зазначені в ухвалі недоліки заяви не буде усунуто в установлений строк, заяву буде повернуто заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України ОСОБА_2.