ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2013 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді: Фазикош О.В., при секретарі Рабош А.О., за участю прокурора Кобзар С.П.., обвинуваченого ОСОБА_1., розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0003720 від 21.11.2013 року по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю ІНФОРМАЦІЯ_2, українцю, громадянину України, не працюючому, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючому в ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимому,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1, ст.263, ч.2 ст.15. ч.1 ст.263 КК України,-

встановив:

Вранці 19.11.2013 року, громадянин ОСОБА_1, перебуваючи в м. Ужгороді по вул. Митній, поруч зі сміттєвим контейнером, на землі знайшов та привласнив чорну матерчату шкарпетку в якій знаходились патрони в кількості 17-и штук, а також знайшов шматок тканини білого кольору із загорнутою в нього ручною гранатою типу «Ф1», таким чином умисно, незаконно, без передбаченого законом дозволу придбав їх.

Відповідно до висновку експерта №19/799 від 21.11.2013 року надані на дослідження предмети є боєприпасами, а саме патрони в кількості 17 штук, є бойовими патронами калібру 5,45 мм, патронами зразка 1974 року, центрального бою та призначені для стрільби зі зброї відповідного калібру (автомат Калашникова).

Відповідно до висновку експерта №24/91 від 25.11.2013 року наданий на дослідження металевий предмет вкритий корозією (іржею) являється корпусом гранати Ф-1, споряджений вибуховою речовиною тротилом, вагою 50-60 грам та не являється вибуховим пристроєм, знаходиться у несправному стані та не придатний для використанні за призначенням.

Після чого, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_1 умисно, незаконно, без передбаченого законом дозволу, заховав знайдені та привласнені ним набої та гранату і незаконно з метою подальшого збуту носив і зберігав їх в кишенях верхнього одягу, в період часу з 10.00 години по 19.30 годину 20.11.2013 року, коли вони були в нього виучені, внаслідок проведеного огляду речей.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_2 інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: показами свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4., протоколом вилучення у гр. ОСОБА_1 патронів в кількості 17 штук та корпусу ручної гранати Ф-1 спорядженої вибуховою речовиною тротилом вагою 50-60 грам від 21.11.2013 року

Своїми умисними діями ОСОБА_1, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: незаконне носіння, зберігання, придбання бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Крім цього, в процесі досудового розслідування було встановлено, що вранці 19.11.2013 року, громадянин ОСОБА_1, перебуваючи в м. Ужгороді по вул. Митній, поруч зі сміттєвим контейнером, на землі знайшов та привласнив чорну матерчату шкарпетку в якій знаходились патрони в кількості 17-и штук, а також знайшов шматок тканини білого кольору із загорнутою в нього ручною гранатою типу «Ф1», таким чином умисно, незаконно, без передбаченого законом дозволу придбав їх.

20 листопада 2013 року приблизно о 10 годині 00 хвилин, ОСОБА_1, з метою збуту, взявши з собою, попередньо заховані ним, по вул. Митній в м. Ужгороді, патрони, в кількості 17 штук, калібру 5,45 мм., з метою продажу громадянину ОСОБА_5, а саме умисно, незаконно, без передбаченого законом дозволу, намагався збути знайдені ним на передодні патрони, вказаному вище громадянину за гроші в сумі 50 гривень, однак виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, оскільки він був затриманий працівниками міліції, і під час огляду у нього було виявлено та вилучено 17 патронів калібру 5,45 мм та корпус ручної гранати Ф-1 спорядженої вибуховою речовиною тротилом вагою 50-60 грам.

Своїми умисними діями ОСОБА_1, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 263 КК України, тобто закінчений замах на збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

На досудовому розгляді була укладена угода про визнання винуватості 28 листопада 2013 року між прокурором відділу прокуратури м. Ужгорода Закарпатської області юрист 3-го класу ОСОБА_6., якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0003720, з одного боку, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_1, з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, у приміщенні прокуратури м. Ужгорода Закарпатської області за адресою: м. Ужгород, вул. Уральська, буд.6., згідно якої ОСОБА_1 беззастережно визнає свою винуватість у зазначеному діянні в обсязі підозри у судовому провадженні при обставинах, вказаних в обвинувальному акті та зобовязується: в майбутньому вжити заходів щодо недопущення вчинення аналогічних правопорушень.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_1: - за ч.1 ст. 263 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі; - за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі. - на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, призначити йому остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого більш суворим у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі; - із на підставі ст. 75 звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з іспитовим строком 2 (два) роки; - зобовязати його виконувати обовязки передбачені п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України, зокрема: - не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; - повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; - періодично з'являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Підозрюваний ОСОБА_1 також обовязується компенсувати судові витрати з урахуванням витрат на проведення судово-балістичної експертизи в сумі 342,3 гривень та за проведення вибухо-технічної експертизи в сумі 489 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_1 винним себе визнав повністю і прохає затвердити угоду про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_1 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.1, ст.263, ч.2 ст.15. ч.1 ст.263 КК України.

При цьому судом з'ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені абз. 1, 4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд вважає, що зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України, вона укладена з додержанням порядку укладення угоди, укладена добровільно без будь-якого примусу, про що свідчать дані в судовому засіданні пояснення обвинуваченого ОСОБА_1, узгоджена сторонами міра покарання відповідає санкції статей ч. .1, ст.263, ч.2 ст.15. ч.1 ст.263 КК України, а тому укладена угода відповідає вимогам КПК України і може бути затверджена судом.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 371 , 475 КПК України суд, -

засудив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 28 листопада 2013 року укладену між прокурором відділу прокуратури м. Ужгорода Закарпатської області юрист 3-го класу ОСОБА_6., з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_1, з іншого боку.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні злочину за ч.1 ст. 263 КК України та призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 263 КК України та призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням ОСОБА_1 остаточно визначити покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі;

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі із випробовуванням встановивши іспитовий строк 2 (два) роки;

На підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_1 покласти наступні обов'язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з'являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишити попередній домашній арешт.

Стягнути на користь держави з ОСОБА_1 судові витрати за проведення судово-балістичної експертизи в сумі 342,3 гривень та за проведення вибухо-технічної експертизи в сумі 489 гривень.

Речові докази по справі знищити.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_7