Справа № 277/802/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.10.2015 року смт. Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4

ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ємільчине кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 01.07.2015 року за № 0000205 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Ємільчине Житомирської області та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, який не працює, з професійно технічною освітою, судимого 27.12.2013 року Корецьким районним судом Рівненської області за ст. 69, ч. 2 ст. 307 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки з іспитовим строком на 2 роки

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт Ємільчине Житомирської області та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, який не працює, з загальною середньою освітою, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, тобто злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України,-

в с т а н о в и в:
30 червня 2015 року приблизно о 01 годині 30 хвилин ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , перебуваючи в подвір`ї багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 відкрито викрали у ОСОБА_6 барсетку вартістю 100 грн., у середині якої знаходився мобільний телефон марки «Lenovo S850», в комплекті з зарядним пристроєм та чохлом вартістю 2965, 60 грн. в якому знаходились 2 СІМ-карти: мобільних операторів «Київстар» та «Лайф» вартістю 10 грн. кожна на рахунку однієї з яких були грошові кошти в сумі 10 грн., 6 злотих вартістю 35, 10 грн. грошові кошти в сумі 40 грн., чим спричинили потерпілому ОСОБА_6 матеріальні збитки на загальну суму 3160, 70 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та дав показання, що 30.06.2015 року приблизно після 12 години ночі він з друзями перебував в барі «Север» де вони вживали алкогольні напої. В барі він зустрівся з ОСОБА_5 після чого, спілкуючись з останнім, побачили потерпілого ОСОБА_6 у якого була барсетка. Тоді ж вирішили заволодіти його барсеткою. З цією метою вони разом направилися за місцем проживання потерпілого, де чекали на нього біля під`їзду будинку. Приблизно о 01 год. 30 хв. , коли до під`їзду підійшов потерпілий ОСОБА_6 вони відкрито викрали в нього барсетку з мобільним телефоном після чого зникли з місця вчинення злочину.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, повністю підтвердив показання обвинуваченого ОСОБА_4 та дав аналогічні показання.

Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд при встановлені фактичних обставин справи обмежився допитом обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Проаналізувавши в судовому засіданні докази по справі в їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинувачених і кваліфікує їх дії за ст.186 ч.2 КК України, як відкрите викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних, обставини, які пом`якшують та обтяжують їх покарання.

Так, судом встановлено, що обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 вчинили тяжкий злочин, свою вину визнали повністю, не працюють, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є вчиненя злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також самі обставини справи, думку потерпілого, який претензій не має, те що ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин під час іспитового строку, розкаявся в його вчиненні, по місцю проживання характеризується задовільно, суд вважає за можливе призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах, встановлених в санкції ст.186 ч.2 КК України, оскільки саме таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. До призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.71 ч.1 КК України, необхідно частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Корецького районного суду Рівненської області від 27.12.2013 року, яким останній був засуджений за ст.ст. 69, 307 ч. 2 КК України до 3-х років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на два роки.

Враховуючи вищевикладене, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також самі обставини справи, думку потерпілого, який претензій не має, те що ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, розкаявся в його вчиненні, по місцю проживання характеризується задовільно, суд вважає за можливе призначити покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі в межах, встановлених в санкції ст. 186 ч. 2 КК України із застосуванням вимог ст.75 КК України, оскільки саме таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Запобіжні заходи обвинуваченим до вступу вироку в закону силу слід залишити раніше обрані.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати по справі підлягають стягненню з обвинувачених.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 71, 75 КК України, ст.ст.370, 373, 374 КПК України, суд,-

у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 ч. 1 КК України частково приєднати обвинуваченому невідбуту частину покарання за вироком Корецького районного суду Рівненської області від 27.12.2013 року у виді 1 (одного) місяця позбавлення волі та остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити раніше обраний у вигляді домашнього арешту.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Застосувати до засудженого ОСОБА_5 ст. 75 КК України та звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

У відповідності до вимог ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 такі обов`язки: - не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання чи роботи; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально виконавчій інспекції.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити раніше обраний у вигляді особистого зобов`язання.

Стягнути з засуджених на користь держави процесуальні витрати на проведення судово товарознавчої експертизи в розмірі по 122 (сто двадцять дві) грн. 76 коп. з кожного.

Речові докази по справі: мобільний телефон марки «Lenovo S850», в комплекті з зарядним пристроєм та чоловічу барсетку, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити власнику ОСОБА_6 . Шкіряну аптечку, яка знаходиться на зберігання в кімнаті зберігання речових доказів Ємільчинського РВ УМВС України повернути власнику ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Ємільчинський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою в той же строк з дня отримання ним копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя /підпис/

Копія вірна:

Суддя: ОСОБА_1