КП№ 278/3327/15-к
УКРАЇНА
Житомирський районний суд Житомирської області
В И Р О К
Іменем України
20 листопада 2015 року Житомирський районний суд Житомирської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря с/з ОСОБА_2
учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , законного представника ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сонячне Житомирського району, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, студента 1 курсу ПТУ №5, мешканця: АДРЕСА_1 , не судимого ( вирок Житомирського районного суду від 05.10.2015 щодо засудження ОСОБА_4 не набрав законної сили ч.1 ст.62 Конституції України) -
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
06. 09. 2015 року близько 23 год.30 хв. обвинувачений ОСОБА_4 через двірний пройом проник у середину гаражного приміщення по АДРЕСА_2 , де незаконно заволодів мопедом марки «Сузукі» вартістю 5218 грн. 66 коп., що належить ОСОБА_7 . Потерпілому завдані збитки на вказану суму.
ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненому злочині визнав повністю. Пояснив, що з метою крадіжки мопеду, коли нікого поблизу не було, він проник у середину гаражу. Забрав мопед та відвіз його до лісу, де приховав. У подальшому привіз мопед до дому, де його розібрав. Цивільний позов визнав. У вчиненому розкаявся, просив суворо не карати. Законний представник пояснила, що не змогла приглядати за сином, позовні вимоги ОСОБА_7 також визнала.
Потерпілий надав аналогічні пояснення. Заявлений позов підтримав у повному обсязі. Просив обрати покарання на розсуд суду.
Наведені показання обвинуваченого та потерпілого не суперечать змісту обвинувального акту.
Прокурор запропонувала провести неповний порядок дослідження доказів, інші учасники кримінального провадження з такою позицією прокурора погодилися.
Суд на підставі ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин справи, які визнані сторонами кримінального провадження. Судом з`ясовано, що останні правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позицій не має. Наслідки неможливості оскарження цих обставин судом роз`яснено.
Суд вважає, що вина обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому кримінального злочину доведена. Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.2 ст.289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднаному з проникненням у приміщення.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому згідно зі ст.66 КК України є вчинення злочину неповнолітньою особою, його щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому (ст.67 КК України) судом не встановлено.
При призначенні покарання, суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є особливо тяжким злочином, особу винного, який позитивно характеризується, навчається, його ставлення до вчиненого злочину, наявність кількох пом`якшуючих обставин та відсутність обставин, що обтяжують покарання. А також міркування прокурора, яка не наполягала на призначенні реального покарання, думку потерпілого, який погодився з позицією прокурора. Суд ураховує також керівні принципи, викладені в Мінімальних стандартних правилах ООН, які стосуються відправлення правосуддя щодо неповнолітніх («Пекінських правилах»), затверджених 29.11.1985 р., серед яких пропонується не позбавляти неповнолітнього особистої свободи, якщо тільки він не визнаний винним у вчиненні діяння з застосуванням насильства проти іншої особи. Згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особам. Суд призначає обвинуваченому покарання за ч.2 ст.289 КК України, не пов`язане з ізоляцією його від суспільства, із застосуванням ст.69 КК України, тобто нижче від мінімальної його межі, встановленої в цій санкції. Заподіяні неповнолітнім обвинуваченим збитки потерпілому та процесуальні витрати стягуються із законного представника.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого за ч.2 ст. 289 КК України із застосуванням ст. 69 КК України призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки без конфіскації належного йому майна.
На підставі ст.ст.75, 76, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік та 6(шість) місяців, покласти на засудженого обов`язки повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання та періодично з`являтись для реєстрації в інспекцію.
Стягнути з ОСОБА_6 судови витрати в сумі 982 грн.08 коп. на користь держави, та на користь ОСОБА_7 5218 грн. 66 коп. заподіяного матеріального збитку
Запобіжний захід не обирався.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирського району протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1