У Х В А Л А

26 квітня 2010 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого Голубицького С.С.,

суддів : Ревера В.В, ОСОБА_1,

за участю :

прокурора Свореня І.М.,

захисника-адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляцію адвоката ОСОБА_2 на постанову Жовківського районного суду Львівської області від 9 квітня 2010 року, якою підозрюваному ЧУНИСУ ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді взяття під варту

в с т а н о в и л а :

Органом досудового слідства ЧУНИС обвинувачується у тому, що біля 3-ої години ночі 4 лютого 2010 року перебуваючи в стані алкогольного спяніння по вул. Гасина в м. Жовква, діючи умисно, із хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок та ігноруючи елементарні правила поведінки, заздалегідь приготувавши кухонний ніж, який взяв на кухні будинку, де проживає, і став переслідувати гр. ОСОБА_4, який втікаючи від нього послизнувся і впав. Наздогнавши останнього ЧУНИС сів йому на груди та ножем умисно заподіяв різану рану в ділянці шиї зліва, що відноситься до легкого тілесного ушкодження, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Постановою Жовківського районного суду від 9 квітня 2010 року подання слідчого СВ Жовківського РВ ГУ УМВСУ у Львівській області задоволено і ЧУНИСУ обрано запобіжний захід у вигляді взяття під варту.

В апеляції захисник ОСОБА_2 просить вказану постанову скасувати та обрати ЧУНИСУ запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд. У доведеність своїх вимог покликається на те, що той характеризується позитивно, після відбування покарання протягом тривалого часу не скоював протиправних діянь, має постійне місце проживання і на утриманні має неповнолітню дитину. В своїй постанові суд не вказав, чому він вважає, що ЧУНИС буде продовжувати злочинну діяльність. Той факт, що останній раніше судимий не є приводом робити такі висновки. Судом також не враховано стан його здоровя, що він має захворювання печінки і шлунку, а також, що на його утриманні перебувають хворі батьки та дружина з малолітньою дитиною. Покликання суду, що підсудний скоїв злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі більш ніж на три роки є безпідставним, оскільки на час вчинення злочину відбулось його примирення із потерпілим. На його думку, підозра ЧУНИСА у вчиненні інкримінованого злочину є версією слідства і не може бути підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

Заслухавши доповідь головуючого про обставини справи, вислухавши виступ захисника адвоката ОСОБА_2 на підтримку апеляції, думку прокурора про залишення апеляції без задоволення, а постанови без зміни, вивчивши матеріали подання і матеріали кримінальної справи, обговоривши наведені в апеляції доводи колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається з постанови районного суду, приймаючи рішення про обрання ЧУНИСУ запобіжного заходу у вигляді взяття під варту суд виходив із того, що той обвинувачується у вчиненні злочину за який передбачено покарання від трьох до семи років позбавлення волі. Залишаючись на волі він може скритися від суду і слідства, перешкоджати встановленню істини у справі та ухилятись від виконання процесуальних рішень.

Вивчивши матеріали справи колегія встановила, що хоча ЧУНИС і характеризується позитивно по місцю проживання, однак є особою, яка раніше притягалася до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ст.ст. 187 ч. 3, 263 ч. 1 КК України. Крім того, останній також підозрюється у вимаганні 20 000 грн. у гр. ОСОБА_5 в листопаді 2008 року, в звязку із чим відносно нього досудовим слідством порушено кримінальну справу за ч. 2 ст. 189 КК України.

Крім того, в матеріалах справи є дані, що ЧУНИС за своїм характером та поведінкою є людиною, яка може чинити тиск на інших осіб.

За таких обставин, всупереч доводів апеляції, у суду першої інстанції були обґрунтовані підстави вважати, що залишаючись на свободі він може продовжити свою злочинну діяльність і перешкоджати встановленню істини у справі впливаючи на свідків та потерпілого.

За злочин, у вчиненні якого обвинувачується ЧУНИС, законом передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. А відповідно до ст. 155 КПК України, взяття під варту як запобіжний захід застосовується в справах про злочини, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад три роки.

Не відповідають дійсності ствердження адвоката про те, що підозра ЧУНИСА органом досудового слідства у вчиненні інкримінованого злочину є лише версією слідства, адже 9 квітня 2010 року йому було предявлено обвинувачення у вчиненні даного злочину по ч. 4 ст. 296 КПК України.

Всупереч доводів адвоката в матеріалах справи немає даних про хворобу ЧУНИСА, не надав таких даних при розгляді справи апеляційним судом і захисник.

Що стосується перебування на його утриманні хворих батьків та дружини з малолітньою дитиною, то ці обставини з огляду на викладене не є такими, які перешкоджають обранню даного запобіжного заходу.

З врахуванням викладеного колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано і правильно обрано ЧУНИСУ запобіжний захід у вигляді взяття під варту, оскільки залишаючись на свободі він може продовжити свою злочинну діяльність, приховатись від слідства і суду, перешкоджати встановленню істини у справі.

На підставі наведеного, керуючись ст. 366, 382 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляцію захисника-адвоката ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Жовківського районного суду Львівської області від 9 квітня 2010 року, якою підозрюваному ЧУНИСУ ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді взяття під варту без зміни.

Головуючий : /підпис/.

Судді : /підписи/.