Справа № 2518/1-125/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2012 року

Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Шляхова В. І.,

за участю секретарів Коваль Т. С., Нерус Н. І.,

прокурора Софієнка В. В.,

потерпілої- цивільного позивача ОСОБА_1,

підсудного ОСОБА_2

та його захисника-адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Ріпки кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, невійськовозобовязаного за віком, непрацюючого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_5,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

встановив:

14 січня 2011 року, приблизно о 09 годині, ОСОБА_2 знаходячись у будинку № 22 на вул. Центральна в с. Великі Осняки Ріпкинського району Чернігівської області, за місцем проживання ОСОБА_4, під час сварки яка виникла між ними на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи небезпеку своїх дій та передбачаючи настання смерті ОСОБА_4 і бажаючи її настання, умисно завдав останньому не менше семи ударів ножем в область голови, тулубу та кінцівок, спричинивши: проникаючі поранення передньої поверхні грудної клітки з ушкодженням аорти та лівого шлуночка серця, які стосовно живої людини носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень, мають прямий причинний звязок із настанням смерті через що потерпілий помер на місці події; проникаюче поранення грудної клітки з ушкодженням ребер та пристінкової плеври, поранення лівого стегна з ушкодженням стегнової артерії та вени, які стосовно живої людини носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя; колото-різану рану обличчя з переломом верхньої щелепи, яка стосовно живої людини носить ознаки ушкодження середнього ступеня тяжкості; колото-різані рани лівого предпліччя та грудної клітки в ділянці правої реберної дуги, які стосовно живої людини носять ознаки легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в якості підсудного ОСОБА_2 вину за обвинуваченням визнав частково та неодноразово змінюючи пояснення показав, що з потерпілим у нього склалися неприязні відносини, через те, що у 2010 році він зайшов до ОСОБА_4, той почав ображатися що ОСОБА_2 його не відвідує, потім вихопив із шухляди ніж і наніс йому удар по руці, якою він прикрився від удару ножем в тулуб. З того часу вони не спілкувалися. 14.01.2011 р. з 6 год. ранку займався по господарству, був тверезий та десь о 9 годині пішов до магазину. Коли проходив повз будинку ОСОБА_4, той покликав його у двір, а потім і у будинок та зайшов слідом. У веранді будинку спочатку між ними відбувалася нормальна розмова, потім ОСОБА_4, від нього був запах алкоголю, почав його ображати нецензурно. Оскільки ОСОБА_4 вищий та фізично розвинений більш добре, то сказав що піде з будинку, але той загородив вихід і металевим прутом чи арматурою (не встиг розгледити, але не рукою), вдарив його по голові, у ліве вухо. Від удару втратив рівновагу, коли підводився, схопився лівою рукою за працюючу газову плиту та обпік руку. Поруч знаходився стіл, взяв з нього довгий ніж з деревяним руківям, хоча на той час не бачив що це саме ніж, схопив те, що трапилося під руку, й ним почав розмахувати, казати щоб ОСОБА_4 не підходив. Той зробив два кроки від дверей в його бік, висловлював погрози, знову замахнувся щоб його вдарити, тому ножем наніс йому удар в ногу, другий у живіт ще скільки й куди, - не памятає, оскільки все відбулося надзвичайно швидко. ОСОБА_4 відійшов вбік на два кроки, тоді вийшов з будинку. Побачив що руки в крові, в правій руці ніж, провів рукою по обличчю й побачив кров, що текла з розбитого ОСОБА_4 вуха, обтер руки об фуфайку, кров залишилась, тому відкрив двері у веранду,- біля входу праворуч на підлозі було ведро з водою. Не переступаючи поріг у ведрі помив ніж, руки, умився і зачинивши двері пішов додому (куди подів ніж не памятає, мабуть залишив у ведрі чи на стулі поруч, увесь цей час ОСОБА_4 стояв у веранді і нічого не говорив та не робив). По дорозі був у стресовому стані тож оточуючих не помічав, сильно боліла голова. Вдома побачив що фуфайка в крові, то намагався її випрати, а так як вона була стара і не випралася, спалив її у грубці разом з чоботями, які були «негідними». Шапку у крові не спалив, бо не мав іншої. Після цього займався по господарству. Десь о 10 год. зайшов «засівати»знайомий ОСОБА_5. Повідомив що нема чим його пригостити, потім на прохання ОСОБА_5 провів його до односельця на імя ОСОБА_6, там засіяли, випив 80 гр. горілки і повернувся додому. Невдовзі був затриманий працівниками міліції, яким повідомив що вухо розбив послизнувшись на вулиці. Оскільки перебував у стресовому стані, то даючи первісні показання слідчому плутався. Жалкує що вбив людину, але вбив його через дії самого потерпілого, від яких захищався і вбив ОСОБА_4 тільки для того, щоб вийти з його будинку. За життя останній постійно ходив з ножем і односельці його боялися. Цивільний позов визнає в сумі 4 5 тис. матеріальної шкоди, моральну шкоду не визнає з причини вказаної вище.

Викладені показання підсудного є суперечливими й такими що не відповідають іншим його раніше даним показанням, які в порядку дослідження письмових доказів за для усунення виявлених суперечностей перевірені судом і згідно яких, у статусі підозрюваного 15 січня 2011 року ОСОБА_2 добровільно надав до ОВС заяву про повину, вказуючи що десь о 14 год. 13.01.2011 року він на запрошення ОСОБА_4 зайшов до будинку останнього, де той нецензурно його ображав та вдарив якимось предметом по голові, після чого ОСОБА_2 схопився за голову і побачив кров. Згадавши що раніше ОСОБА_4 ножем завдав йому тілесні ушкодження порізавши ножем руку. Подумав що ОСОБА_4 може його вбити. Побачив на шафі ніж, то ж з переляку схопив його та ним декілька разів вдарив ОСОБА_4. Коли той впав на підлогу, то вийшов на ганок, викинув ніж у бік городу та пішов додому (т. 1 а.с. 32). Того ж числа, допитаний як підозрюваний, ОСОБА_2 також пояснював, що події відбувалися десь о 14 год. 13.01.2011 року, в ході конфлікту ОСОБА_4 вдарив його арматурою чи монтировкою від чого похитнувся і зробив декілька кроків назав, обпершись рукою об газову плиту, через що обпік руку. У голові паморочилося, помітив що ОСОБА_4 намагається знову його вдарити тим же предметом, тому трохи нагнувся, взяв зі стола ніж, яким одразу наніс ОСОБА_4 декілька ударів по тулубу. Останній впав на підлогу, тому переступив через нього і вийшов на двір зачинивши двері. Ніж кинув у город і пішов додому. Дуже боліла голова, то ж відпочив, займався по господарству. Виявив на фуфайці власну кров з вуха, тому спалив її в грубі. Валянки в які був взутий, були мокрими поклав на піч сохнути. Вечором зі знайомим вживав спиртне, а 14.01.2011 року продовжив десь з 5 години ранку (т. 1 а.с. 44 46). Того ж дня під час відтворення обстановки і обставин події, протокол про що досліджений судом разом з відтворенням відеозапису цієї слідчої дії, ОСОБА_2 наполягав що події мали місце ввечорі 13.01.2011 року, при цьому стверджував, що стояв біля газової плити а ОСОБА_4 біля ліжка та почав нецензурно на нього лаятися, у відповідь він також висловлювався нецензурно. Чи тримав ОСОБА_4 щось у руках він не помітив, але той несподіванно правою рукою ударив його в ліве ухо. Від удару у нього паморочилася голова. Після цього зробив крок назад, взяв ніж з газової плити (потім змінив показання і сказав що помітив на столі ніж, то ж взяв його) і наніс ним чисельні удари ОСОБА_4 у той час як той замахувався щоб вдруге його вдарити. Коли ОСОБА_4 упав на підлогу біля вхідних дверей, то переступив через нього, вийшов з будинку, закрив двері, викинув ніж в город за будинок і пішов додому. По дорозі з вуха йшла кров, то ж рукою витирав її, а руку обтирав об фуфайку, тому вдома спалив фуфайку яка була вимазана кровю, на валянках крові не було, тому поставив їх сушитися. Розумів, що від його дій настане смерть ОСОБА_4, але вважав що не міг вчинити по іншому, удари наносив хаотично з метою самооборони (т. 1 а.с. 50 51). 17.01.2011 року, як обвинувачений, ОСОБА_2 стверджував, що події мали місце о 14 год. 13.01.2011 року. По входу у веранду ОСОБА_4 зразу почав його нецензурно ображати, що продовжувалося декілька хвилин, після чого зненацька арматурою чи монтировкою, що була у нього в правій руці, ударив в ліве вухо, через що похитнувся і зробив декілька кроків назад схопившись за розпечену газову плиту, від чого обпік долоню. В очах потемніло, закрутилося в голові. Помітив що ОСОБА_4 ще раз замахнувася і намагається вдарити вдруге, тому трохи нагнувся і зі стола щось узяв, виявилося що це ніж, яким одразу, дуже швидко, наніс декілька ударів ОСОБА_4 у тулуб. Що відбувається, усвідомлював не повністю, адже сильно боліла голова. Коли ОСОБА_4 впав, то ніж і руки від крові помив у відрі, яке стояло у веранді з правої сторони від входу, ніж спочатку залишив у відрі, але потім поклав його на стіл, переступив через ОСОБА_4 і вийшов на двір зачинивши двері. Вдома фуфайку спалив, бо була в крові, валянці поставив сушитися,- були мокрі (т. 1 а.с. 55 57). Під тиском зібраних доказів 16.03.2011 року обвинувачений визнав, що події мали місце вранці 14.01.2011 року, вказав що повертаючись додому був дуже переляканий, тому нікого не помічав (т. 1 а.с. 61). Як обвинувачений він пояснював, що 14.01.2011 року прокинувся приблизно о 05 годині та займався по господарству. Приблизно о 08.30- 09 годині пішов в магазин придбати продукти харчування. Коли проходив біля будинку №22 на вул. Центральна, з крильця цього будинку його покликав зайти ОСОБА_4 Запитав навіщо, але ОСОБА_4 тільки махнув рукою, щоб той зайшов. Коли зайшов у двір, ОСОБА_4 запросив у будинок. Зайшов у веранду, за ним зайшов ОСОБА_4 та одразу почав його ображати нецензурно, через те що він не ходить до нього в гості. ОСОБА_2 у відповідь казав що не повинен до нього заходити, мотивуючи тим що вони не товаришують. Сварка тривала декілька хвилин, після чого ОСОБА_4 якоюсь арматуриною, що буда у нього в правиці, наніс йому удар в ліве вухо, через що похитнувся та зробив декілька кроків назад, обпершись рукою об газову плиту, обпекши її. Потемніло в очах, сильно «крутилася» голова. Коли помітив що ОСОБА_4 ще раз замахнувся і хоче вдарити тим предметом вдруге, то пригнувся, правою рукою зі столу, який стояв поряд, взяв перший предмет за який схопився, ним виявився кухонний ніж, і одразу ним декілька разів ударив по тулубу ОСОБА_4 Через сильний головний біль не усвідомлював що відбувається. Коли ОСОБА_4 впав на підлогу, злякався. Побачивши що руки в крові, вимив їх та ніж у відрі з водою, котре було у веранді. Ніж поклав на стіл, переступивши через ОСОБА_4 вийшов з будинку, зачинив двері і пішов додому. Не розумів що відбувається навкруги, то ж по дорозі нікого не бачив. Вдома займався по господарству. Коли помітив, що фуфайка на ньому в крові, яка йшла з рани вуха, то спалив її в грубі, а валянки поставив сушитися (т. 1 а.с. 269 270). Тільки ознайомившись з висновком трасологічної експертизи, згідно якого сліди низу підошви взуття на двох фрагментах підлоги, вилучених під час ОМП від 14.01.2011 року та сліди низу підошви взуття на гіпсових зліпках вилучених при ОМП 14.01.2011 року ділянки місцевості території будинку № 26 на вул. Центральній в с. В. Осняки, залишені одним типом взуття, обвинувачений ОСОБА_2 визнав, що того дня був у чоботах, які спалив разом з фуфайкою (т. 1 а.с. 171).

Не зважаючи на часткове визнання ОСОБА_2 вини у предявленому обвинуваченні, неодноразову зміну ним пояснень відносно раніше даних, обставини вчинення ним злочину достовірно встановлені судом, підтверджуються показаннями свідків, іншими перевіреними судом доказами, в тому числі й матеріалами досудового слідства.

Потерпіла ОСОБА_1 у суді пояснила, що її покійний батько ОСОБА_4 свого часу співмешкав з тещею підсудного. Він 42 роки працював водієм, то ж у дворі мав багато відповідного інструменту і запчастин. Чи належить монтировка, що вона побачила в суді батьку, стверджувати не береться, у веранді та у будинку він не тримав такі речі. Останні два роки стан його здоровя погіршився, через хворі ноги він ходив з паличкою, мав інші хвороби, які не лікував, тож був слабим і мав поганий зір. З квітня 2010 року батько став жити одиноко, вона часто навідувала його та готувала корм для свійської худоби, поралася біля неї, а у решту днів (1-2) годував худобу батько із зробленого нею запасу. Підсудний схильний до алкоголю, тому живе в селі а не в Чернігові і через це у 2010 році відбувся конфлікт про який повідомив підсудний. Зі слів батька, який був людиною неконфліктною, їй відомо, що тоді ОСОБА_2 влаштував пяний дебош, душив батька. Можливо тоді й не батько порізав руку ОСОБА_2, адже той ніяких претензій не мав. Останній раз приїздила до батька 12 чи 13.01.2011 року, привезла гостинців, сказала рано лягти спати, як діти пощедрують. Про обставини злочину їй нічого не відомо. Через насильницьку смерть батька її самопочуття значно погіршилося, вона відчуває нестерпні моральні страждання. Поховання провела за власний кошт, відбула належні поминальні дні, попереду роковини, що належить відбути, але документально підтвердити понесені витрати не може, бо чеки та квитанції на понесені витрати загубила. На початку судового слідства заявлений позов підтримувала в повному обсязі а у дебатах просила задовольнити заявлені нею вимоги виходячи з засад розумності та справедливості, застосування яких відносно розмірів відшкодування відносить до компетенції суду.

Свідок ОСОБА_7 суду показав, що вранці 14.01.2011 року бачив, як ОСОБА_2 вийшов з подвіря ОСОБА_4, поводився спокійно, поздоровався з ним й пішов по вулиці. Після цього машиною рухався по вул. Центральна в с. Великі Осняки та, оскільки дорога була слизька, то ОСОБА_2 уступаючи йому проїзд послизнувся й упав, тож він вимушений був зупинитися. Рух продовжив після того як ОСОБА_2 підвівся й відійшов у бік. Проїхав повз нього і у дзеркало заднього виду бачив, що той пішов у напрямку свого будинку. Будь яких особливостей в одязі останього (в крові) він не бачив. Не памятає щоб й на його обличчі була кров, він тоді б звернув на це увагу. Як на підсудного, так й на потерпілого до сільської ради, а він працює сільським головою, за час його роботи скарг не надходило.

З перевірених судом показань свідка ОСОБА_5 убачається, що хоча потерпілий був його далеким родичем, підстави для обмови підсудного у нього відсутні через товариські стосунки. 14.01.2011 року він пішов «засівати», у той день лежав сніг, вул. Центральна була почищена та слизька. До 10 год. прийшов до ОСОБА_2, той вийшов з сараю, був не тверезим, одягнутий у робочу куртку, на голові темна «спортивна»шапка. «Засіяв»у ОСОБА_2, чи горіла в цей час грубка не памятає, в будинок не заходили, порозмовляли і вдвох пішли до сусіда на імя ОСОБА_6, де теж «засіяли», ОСОБА_2 випив 100 гр. горілки, увесь час вів себе звичайно, від ОСОБА_6 пішов раніше, а він ще вжив горілку і, узявши обігривач, пішов від ОСОБА_6 до ОСОБА_4 десь після 10 год. Двері до будинку виявилися закритими, тож штовхнув їх і у ледь прочинений отвір дверей побачив у веранді на підлозі бліде обличчя мертвого ОСОБА_4, з плямами крові. Не заходячи у веранду від сусідів загиблого телефоном повідомив про це до міліції та на вулиці чекав їх приїзду. Більше до будинку не заходив. Наступного дня брав участь у слідчих діях та бачив на тій самій «спортивній»шапці, що була на ОСОБА_2 14.01.2011 р., плями крові. Шапка була виявлена в будинку останього на припічку в його присутності. Загиблий десь такої ж статури як й підсудний, але зі слабим здоровям, через що вже давно до нього не приходив, жалівся на ноги, за потребою ходив до магазину з паличкою.

З показань суду слідчого Кравченка А. М., як свідка, убачається, що у складі слідчо-оперативної групи (далі СОГ) 14.01.2011 року він брав участь в огляді місця події та першим зайшов до веранди будинку ОСОБА_4 Труп останього був на підлозі, у зігнутому положенні, біля вхідних вдерей та заважав зайти у приміщення. Коли протиснувся через двері, то відчув у веранді запах газу і побачив у дальному правому куті приміщення чотирьохконфорну газову плиту, біля якої було порушено звичайний порядок, - одна конфорка горіла, три були відкриті, одна з них була збита з пазів. Решітка плити впала і знаходилася біля лицьової сторони плити. Там же стояв стіл, на якому лежав ніж. Склалося враження що у цьому куті відбувалася боротьба. Вимкнув конфорки, зафіксував розташування трупу, після чого його трохи здвинув від дверей, щоб могли зайти інші члени СОГ. Під час огляду на трупі були виявлені ножеві поранення, будь-яких подовжених металевих предметів (прут, тощо) ні на підлозі ні при трупі виявлено не було. Ще на підлозі був відбиток підошви взуття, що утворився від крові, він не співпадав з низом взуття, в яке був взутий загиблий.

Як свідок, ст. експерт вибухотехнік ОСОБА_8 показав суду що 14.01.2011 року перебував у складі СОГ області, тож отримавши повідомлення про виявлення трупу в с. Осняки в складі СОГ прибув до місця події, що мала місце на Центральній вулиці цього села (№ буд.) не памятає. Оглянувши подвіря, за для належного виявлення та фіксування слідів злочину, перейшли до будинку. У раніше кимось прочинений отвір дверей була видна лише голова загиблого, тому у цей отвір члени СОГ протискувалися по одному, щоб не порушити наявну біля трупу обстановку. Під час огляду місця події, яким була веранда цього будинку, на її підлозі було виявлено труп господаря з множинними колото-різаними ушкодженнями, тож вилучили декілька ножів, що знайшли, біля загиблого й у приміщеннях будинку, який обладнаний одними вхідними дверима і віконні отвори в якому не пошкоджені, будь-яких металевих подовжених предметів (арматура, монтажні лопатки, фомки, тощо) виявлено не було, але у веранді на підлозі поблизу трупу були виявлені сліди низу взуття, залишені через те, що створені кровю, через калюжу якої пройшов можливий нападник. Разом з експертом-криміналістом Ріпкинського РВ УМВС намагалися вилучити ці сліди за допомогою спеціальних криміналістичних технічних засобів, що не вдалося. На думку свідка ці сліди, оскільки вони були виявлені тільки фрагментарно, але виходячи із зафіксованих розмірів, були залишені зимовим взуттям «дутишами»44-46 розміру, що може не відповідати за конструктивними особливостями самого взуття, дійсному розміру стоп нападника (більш менший), тож прийняв рішення вилучити виявлені сліди випилами відповідних фрагментів підлоги за для експертного дослідження в подальшому вилучених слідів. Звернув увагу що у кутку біля вхідних дверей під кутом притулена «фомка-монтажка». Оглянув її, будь-яких слідів нанесення із її застосуванням тілесних ушкоджень візуально не виявив, тож надав іншим членам СОГ й за допомогою цієї «фомки-монтажки»зірвали дві дошки підлоги. Хтось приніс бензопилу, якою з дощок були випіляні фрагменти, які мали сліди взуття, й подальшому були предметами експертних досліджень. Після зриву дошок пакував речові докази та, після того як на подвірї садиби десь через 2-3 будинки, було виявлено сліди аналогічного взуття, то зробив з них гіпсові зліпки. Наскільки памятає, «фомку-монтажку»залишили там де й взяли.

Експерт ОСОБА_9, в якості свідка суду показав, шо брав участь у роботі СОГ при огляді місця події. У веранді на столі бачив ніж з деревяним руківям, між газовою плитою і столом знаходилася решітка від газової плити, на підлозі і у трупа ніяких металевих подовжених предметів виявлено не було. Памятає, що виявлені на підлозі утворені кровю сліди взуття вилучали шляхом зриву дошок на яких вони містилися за допомогою двох сокир та монтировки. Звідки взялася монтировка, свідку не відомо. З цих дошок співробітник міліції ОСОБА_10 бензопилою відпіляв фрагменти що містили відбитки взуття. ОСОБА_11 брав участь у відтворенні обстановки та обставин події за участю ОСОБА_2, але за яких обставин тоді з веранди була вилучена монтировка, свідок не памятає.

Згідно показань суду свідка ОСОБА_10 предявлену йому монтировку, що вилучена внаслідок відтворенні обстановки та обставин події за участю ОСОБА_2, він бачить уперше. 14.01.2011 року до місця події прибув пізніше інших членів СОГ, за викликом. Коли постала потреба відокремити від дошок підлоги фрагменти зі слідами взуття, то з дому приніс власну бензопилу, якою й відпіляв 2 куски дошок довжиною десь по 30 см. Дошки йому винесли на вулицю, до веранди він не заходив.

Судом перевірені свідчення підсудного щодо постійної неадекватної агресії ОСОБА_4 відносно односельців й вони не знайшли свого підтвердження в суді. Так, свідок ОСОБА_6, якому на час допиту виповнилося 53 роки, показав, що коли йому було 17 чи 18 років, то він заборгував ОСОБА_4 певні кошти і тривалий час не віддавав борг, то ж одного разу через це ОСОБА_4 штирхнув його шилом у фуфайку не діставши до тулубу. У цьому випадку винить сам себе, вказує що і підсудний і загиблий спокійні та врівноважені, у стані спяніння ОСОБА_4 поводив себе як й інші пяні, тобто інколи міг нагрубити.

З показань суду свідка ОСОБА_12 слідує, що з підсудним та загиблим у нього були доброзичливі стосунки. ОСОБА_4 за два роки до загибелі почав погано ходити (ходив з паличкою, перестав його відвідувати), через що позбувся корови, залишив тільки порося та курей, доглядати яких йому допомагала дочка, яка часто до нього приїзжала. Агресивність щодо оточуючих з боку ОСОБА_4 свідок заперечує. Свідок був понятим при огляді місця події і тоді у веранді будинку ОСОБА_4 не бачив жодних металевих подовжених предметів, ввечорі прибирав у веранді, де було багато крові.

Разом з тим, свідок ОСОБА_13 у суді підтвердила, що одного разу до неї звернувся ОСОБА_2 з травмою руки, то ж дала йому гроші на проїзд до лікарні. Свідок вважає що ОСОБА_2 тоді був у стані спяніння. Про обставини отримання травми він не розповідав, тільки сказав що ОСОБА_4 вдарив ножем. Достеменно про інші конфлікти між цими особами або їх конфлікти з односельцями, свідку не відомо. До смерті загиблий скаржився їй на хворі ноги. Внаслідок взаємовідносин що у неї склалися на протязі останніх трьох років про обох чоловіків, обидва її сусіди, що-небудь негативне про жодного з них сказати свідок не може.

Як свідок ОСОБА_14 пояснив що потерпілого та підсудного знає як осіб схильних до вживання алкоголю, десь однакової статури, але ОСОБА_4 нижче а ОСОБА_2 молодший та сильніший. Зі слів ОСОБА_2 знає, що у 2010 році ОСОБА_4 ножем порізав йому руку. За яких обставин це відбулося, ОСОБА_2 йому не повідомляв. Знає що після цього вони відносини між собою не підтримували. Показання свідка про те, що ОСОБА_4 постійно носив ніж та шило, якими завдавав тілесні ушкодження односельцям, не мають відношення до справи, тому суд не бере їх до уваги, до того ж свідок не повідомив звідки йому відоме про це і яке це має значення.

Згідно оголошених судом матеріалів дослідчої перевірки, за наслідками якої винесена нескасована постанова про відмову у порушенні кримінальної справи, - 12 . 06. 2010 року ОСОБА_4 випадково, захищаючись від ОСОБА_2, ножем вдарив останього заподіявши йому різану рану лівого передпліччя (т. 1 а.с. 235 240).

Ці показання потерпілої та свідків обєктивно підтверджені дослідженими судом письмовими та речовими доказами.

Так, унаслідок огляду місць події, 14.01.2011 року на підлозі у приміщенні веранди будинку № 22 на вул. Центральній в с. В. Осняки було виявлено труп ОСОБА_4, що лежить головою до вхідних дверей на відстані 15 см. від них (на час початку огляду двері були в положенні «закрито», але не «замкнено»), з чисельними колото-різаними пораненнями і відповідними ним пошкодженнями одягу, починаючи від поясничної ділянки трупа, в напрямку вправо та ніг мається калюжа крові розміром 80х 55 см., до того ж на зовнішній задній поверхні «болоневої»куртки, в яку був вдягнений труп ОСОБА_4 в районі плечового поясу маються нашарування білого кольору, схожі на побілку. Вглиб приміщення за трупом на підлозі виявлено два сліди низу взуття бурого кольору, на підлозі під дзеркалом, що закріплено на стіні на відстані 1,5 м. справа від вхідних дверей з веранди до будинку виявлено осип побілки. Разом з тим, в піднігтьовому вмісті лівої руки трупа ОСОБА_4 виявлена кров людини, яка може походити зокрема від ОСОБА_2 В слідах на шапці, вилученої у ОСОБА_2, знайдена кров людини, в якій серологічно виявлено лише антиген ОСОБА_11 чином, не виключено, що кров в цих слідах могла походити від потерпілого ОСОБА_4 Висловитися про походження крові від підозрюваного ОСОБА_2 не можливо, так як антиген властивий його крові не виявлений. Викладене свідчить що між цими особами відбувалася боротьба, отже вбивство ОСОБА_4 відбулося не за обставин на які вказує ОСОБА_2 В решті приміщень будинку звичайний порядок не порушено. Внаслідок огляду було зокрема вилучено ніж з деревяним руківям, решітку від газової плити, два фрагменти підлоги зі слідами низу підошв взуття утворені речовиною бурого кольору, зразки цієї речовини. Тоді ж з подвіря садиби № 26 по вул. Центральній в с. В. Осняки було вилучено гіпсові зліпки виявлених слідів низу взуття (т. 1 а.с. 8 17, 21-23). 15.01.2011 року з будинку № 26 на вул. Центральній в с. В. Осняки було вилучено шапку темного кольору з плямою бурого кольору (т. 1 а.с. 24-25), а у приміщенні моргу Ріпкинської ЦРЛ було оглянуто труп ОСОБА_4 з фіксацією наявності тілесних ушкоджень, що відповідають виявленим під час ОМП 14. 01. 2011 року у приміщенні веранди будинку № 22 на вул. Центральній в с. В. Осняки та детально описані в описовій і мотивувальній частинах висновку експерта № 52 (т. 1 а.с. 103 113) та вилученням одягу (т. 1 а.с. 27 28). Перелічені предмети визнані речовими доказами по справі, вони були піддані експертним дослідженням, якими встановлено, що при дослідженні ножа виявленого під час огляду місця події на кухонному столі у веранді будинку № 22 на вул. Центральній в с. В. Осняки на його деревяній ручці коричневого кольору виявлений піт. Враховуючи групову приналежність крові підозрюваного ОСОБА_2 та потерпілого ОСОБА_4, домішок їх поту не виключається. Перебіг огляду місця події судом перевірено шляхом перегляду відповідного відеозапису, з якого убачається, шо ні при огляді трупу, ні на підлозі в приміщенні веранди, жодного подовженого металевого предмету, на який у свій захист вказує підсудний, що ним потерпілий наніс йому удар по голові і від нанесення наступного удару яким він захищався, вбиваючи потерпілого, не має. Монтировка (лом), що була судом визнана речовим доказом за для проведення наступних експертних досліджень, на відеозапису зафіксована як така, що під кутом 40 45о прихилена подовж наріжної стіни веранди верхнім кінцем безпосередньо до лиштви вхідних дверей у внутрішньому їх куту по шляху відкривання. Десь у цьому положенні вказаний предмет перебував на тому ж місці й на час проведення відтворення обстановки та обставин події за участю ОСОБА_2 і його захисника 15.01.2011 року. Одночасно суд бере до уваги, що сам підсудний беззастережно стверджує, що це не той предмет, яким, за його безпідставним тверженням йому було нанесено удар потерпілим. Одночасно відеозапис свідчить, що виявлені два сліди низу взуття, утворені речовиною бурого кольору, спрямовані у напрямку оцинкованого відра з водою, що знаходиться на підлозі між газовою плитою та кухонним столом. Біля ведра у наявності калюжа води, на ведрі лежить решітка від газової плити, відеозаписом на кухонному столі зафіксована наявність ножа з деревяним руківям. Викладене частково підтверджує показання підсудного, що після вбивства він мив у відрі ніж та руки, але не за обставин на які ОСОБА_2 вказує. Суд дійшов висновку, що вбивши ОСОБА_4 підсудний пройшов до цього відра, водою з якого вимив руки і ніж, внаслідок чого залишив на підлозі сліди бурого кольору низу свого взуття й калюжу води безпосередньо біля відра, після чого ніж поклав на кухонний стіл та з газової плити, інсценувавши опік від решітки, що виявлений у нього на долоні лівої руки, переклав решітку газової

плити на оцинковане відро з водою. Цей висновок суду зокрема підтверджується й тим, що з протоколу огляду місця події та відеозапису убачається, що інші, наявні на підлозі біля вхідних дверей до веранди пластикове і оцинковане відра пусті, мають суто господарсько -побутове призначення (для сміття та їжі худобі), на час початку огляду місця події підлога біля них суха а емальоване відро на третину заповнене водою знаходиться на стільці, що спростовує тверження підсудного про свою поведінку після вбивства ОСОБА_4 До того ж, при наявності на оцинкованому відрі з водою решітки з газової плити, перед тим як ОСОБА_2 почав мити руки і ніж, підсудний фізично не зміг би скористатися водою з нього за для виконання тих дій, на які вказує. Зафіксоване відеозйомкою розташування решітки на ведрі, - горизонтально і паралельно відносно газової плити та перед нею, є взаємовиключними із тверженням ОСОБА_2, що решітка впала з газової плити через те що він оперся об неї отримавши опік долоні. Як убачається з експертних висновків, сліди низу підошви взуття розміром 195х100 мм та 255 х120 мм на двох фрагментах підлоги, вилучених під час ОМП від 14.01.2011 року та сліди низу підошви взуття на гіпсових зліпках вилучених при ОМП 14.01.2011 року ділянки місцевості території будинку № 26 на вул. Центральній в с. В. Осняки, залишені одним типом взуття; в слідах на двох фрагментів дошок знайдено кров людини, яка може походити від потерпілого ОСОБА_4 та в слідах на куртці вилученій з трупа ОСОБА_4 знайдено кров людини, яка може походити від потерпілого ОСОБА_4

Також суд ураховує й інші висновки судово медичних експертиз, які як і зазначені вище, належним чином вмотивовані, є обгрунтованими, узгоджуються між собою та свідчать, що у ОСОБА_4 виявлені наступні тілесні ушкодження: проникаючі поранення передньої поверхні грудної клітки з наскрізним ушкодженням аорти у її основи та лівого шлуночка серця, які стосовно живої людини носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень, мають прямий причинний звязок із настанням смерті через що потерпілий помер на місці події, оскільки привели до вилиття крові у порожнину серцевої сумки та стиснення (тампонади) серця кровю, смерть могла настати з 00 - 12 год. 14.01.2011 року; проникаюче поранення грудної клітки з ушкодженням ребер та пристінкової плеври, поранення лівого стегна з ушкодженням стегнової артерії та вени, які стосовно живої людини носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя; колото-різану рану обличчя з переломом верхньої щелепи, яка стосовно живої людини носить ознаки ушкодження середнього ступеня тяжкості; колото-різані рани лівого предпліччя та грудної клітки в ділянці правої реберної дуги, які стосовно живої людини носять ознаки легких тілесних ушкоджень. Дані тілесні ушкодження могли утворитись 14.01.2011 року незадовго до смерті на протязі короткого проміжку часу, встановити послідовність їх отримання за суто судово-медичними даними не представляється можливим, від дії знаряддя, типу ножа, що має колюче-ріжучу діючу поверхню та обушок, в тому числі внаслідок дії ножів, наданих на дослідження. Смерть потерпілого могла настати на протязі короткого проміжку часу після отримання всього комплексу тілесних ушкоджень (до 15 хвилин). На тілі потерпілого виявлені сліди не менше 7 травматичних впливів. Напрям раневих каналів в цілому справа наліво, спереду назад та дещо знизу вверх. Під час отримання тілесних ушкоджень потерпілий міг знаходитись в вертикальному чи близькому до нього (в т.ч. сидячому) положенні обличчям до нападника. Судово медичні дані, які б достеменно вказували на здійснення потерпілим активного опору не виявлені. На протязі короткого проміжку часу (кілька хвилин) після отримання тілесних ушкоджень потерпілий міг здійснювати деякий обмежений обєм цілеспрямованих дій. В крові потерпілого виявлений етиловий спирт в концентрації 0,6%о, що стосовно живої людини відповідає легкому ступеню алкогольного спяніння. Навіть при негайному наданні медичної допомоги в умовах районної лікарні, прогноз щодо життя потерпілого був негативний. У той час, що у ОСОБА_2 маються тілесні ушкодження у вигляді забійної рани лівої вушної раковини, опіки шкіри лівої кісті, які могли виникнути 13-14.01.2011 р., в тому числі від удару тупим предметом в ліве ухо та дією розпеченої металевої решітки газової плити, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя. В змиві з решітки результат на наявність крові негативний, виявлене тканинне накладення, тканьова належність якого не встановлена через деструктивні зміни. При визначенні видової належності виявлені білок людини і білок свині. В звязку з присутністю чужородного білка (білка свині), групова належність даних слідів не визначалась. Точний час спричинення ОСОБА_2 цих тілесних ушкоджень встановити не представляється можливим. На початку експертизи ОСОБА_2 повідомив експерту, що 13.01.2011 р. в вечірній час нападник вдарив кулаком. Тілесні ушкодження у вигляді забійної рани лівої вушної раковини, могли виникнути внаслідок дії тупого твердого предмета з обмеженою поверхнею, індівідуальні властивості його за судово медичними даними встановити не представляється можливим. Під час отримання тілесних ушкоджень у вигляді забійної рани лівої вушної раковини, ОСОБА_2 міг знаходитися повернутим лівою поверхнею голови до травмуючого предмета. Це ушкодження могло виникнути внаслідок удару взутою ногою, металевою монтировкою, та не могло виникнути внаслідок удару рукою чи падіння на сніговий наст (як в шапці, так і без). (т. 1 а.с. 103 -113; 117 118; 122 125; 129 131; 136 137; 142 143; 148 149; 160 163; 169 172; 178 180; 185 188; 213 215; 222 225; т. 2 а.с. б/н).

Як умотивованно пояснив суду експерт ОСОБА_15, не виключається, що виявлені у ОСОБА_2 тілесні ушкодження у вигляді забійної рани лівої вушної раковини та опіку долоні лівої руки ОСОБА_2 міг собі заподіяти власноруч, оскільки ці ушкодження знаходяться в зоні досягнення власної руки, але забійну рану лівої вушної раковини тільки із застосуванням твердого предмету з обмеженою поверхнею; не виключається походження цього тілесного ушкодження від удару головою об кут газової плити при падінні особи; його походження від удару ОСОБА_4 ногою взутою у валянок з калошою без явно виражених рубців на наружній поверхні,- виключається; кровотеча з забійної рани лівої вушної раковини ОСОБА_2 за медичними показниками розпочалася в момент заподіяння ушкодження й тривала від двох до 10 хвилин, якщо б підекспертний у цей момент мав на голові вязану шапку, на ній повинна була залишитися відповідна пляма, утворена кровю; виявлене у ОСОБА_2 тілесне ушкодження у вигляді забійної рани лівої вушної раковини могло супроводжуватися струсом головного мозку а могло і не супроводжуватися; при огляді ОСОБА_2 не було здобуто будь яких медичних даних про наявність у нього струсу головного мозку, як й того що окрім лівого вуха одночасно травмуючій дії були підвергнуті інші ділянки голови (як ОСОБА_2 стверджує у засіданні); комплекс тілесних ушкоджень виявлених при дослідженні трупа ОСОБА_4 не міг був заподіяний у той короткий проміжок часу на який вказує підсудний в судовому засіданні; усі удари ОСОБА_4 (не менше семи травмуючих дій) нанесені цілеспрямовано, про що свідчить однаковий кут виявлених раневих каналів, з однаковою звичайною силою нанесення, достатньою для заподіяння виявлених ушкоджень, окрім травмуючої дії під № 4 з ушкодженням ребер, коли удар був нанесений зі значною силою, про що свідчить ушкодження ребер; експерт наполягає, що 15.01.2011 року о 13.00 год., перед початком освідування ОСОБА_2 повідомив йому, що тілесні ушкодження отримав від нападника у вечірній час 13.01.2011 року, удар був нанесений кулаком, на що експерт зразу звернув увагу присутніх при освідуванні працівників міліції, - ці пояснення експерта підсудний не спростував, хоча під час дослідження судом відповідного експертного висновку заявив, що такого експерту не казав.

До того ж, тверження ОСОБА_2 про те що удар металевим предметом ОСОБА_4 прийшовся не тільки на його ліве вухо а й на прилеглу височну частину голови, у виді полоси почервоніння та припухлості, що відмічалася не менше трьох діб, у суді беззастережно спростувала потерпіла ОСОБА_1, яка вказує що 14.01.2011 року о 15 год. безпосередньо спілкувалася з підсудним на подвірї садиби батька і ніяких тілесних ушкоджень на голові в останнього у вказаній ділянці не було. Відсутність таких ушкоджень також зафіксована відеозаписом перебігу обстановки і обставин події за участю ОСОБА_2, у період з 14.49 до 15.51 год 15.01.2011 року.

У відповідності до висновку комплексної амбулаторної судової психолого психіатричної експертизи у ОСОБА_2 клинічних ознак розладу психічної діяльності не знайдено, як і не знайдено їх в період інкримінованого йому діяння - 14.01.2011 року, між 8 та 9 годинами, тому в той час він був здатний усвідомлювати свої дії та ними керувати; у ОСОБА_2 клінічних ознак психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання психоактивних речовин (включаючи алкоголь і наркотичні речовини) не знайдено, тому відповідне лікування йому не показано; у ОСОБА_2 на період інкримінованого йому діяння - 14.01.2011 року, між 8 та 9 годинами психолого психіатричних ознак фізіологічного афекту не виявлено. Як убачається з мотивувальної частини висновку на відсутність у стані підекспертного ознак стану фізіологічного афекту під час інкримінованого йому делікту, на сам перед, вказують відсутність патогномонічних діагностичних критеріїв, необхідних для констатації цього стану, зокрема: фазність в розвитку емоційного порушення і його відреагування із перевагою в свідченнях підекспертного докладного фактичного опису дій (як власних, так і потерпілого), у своїх свідченнях підекспертний досить докладно також описав ретельне приховування слідів злочину (спалив з себе одяг), ще не дає підстав для кваліфікації його в рамках фізіологічного афекту (т. 1 а.с. 192 199). Вказаний висновок є науково обгрунтованим, не викликає сумнівів у суду та у сукупності з іншими дослідженими доказами спростовує тверження підсудного про те, що вчиняючи злочин і після того він не розумів що відбувається та обєктивно не міг керувати своїми діями.

Із сукупності наведеного вбачається, що з боку ОСОБА_4 не було вчинено дій, які б свідчили про наявність суспільно небезпечного посягання на підсудного, від яких ОСОБА_2 міг би захищатися, завдаючи удари ножем потерпілому, що спростовує позицію захисту про вчинення ОСОБА_2 вбивства в стані самооборони. З цього слідує що неодноразові зміни ОСОБА_2 пояснень що до обставин події відбулися не за для досягнення обєктивної істини, адже не грунтуються на зібраних доказах а є лише позицією захисту, спрямованою на ухилення від відповідальності за вчинений злочин.

Згідно експертних висновків в змивах, відібраних з вуха ОСОБА_2, знайдено кров людини, в якій серологічно виявлено лише антиген ОСОБА_11 чином, її походження від потерпілого ОСОБА_4 не виключено. Даних за присутність крові в цих слідах від підозрюваного ОСОБА_2 не отримано. Оцінюючи висновки у сукупності з іншими доказами, суд погоджується з експертом ОСОБА_15 про те, що такі висновки є наслідком неналежного відібрання, шляхом змивів, для експертних досліджень зразків крові з лівого вуха підсудного, то ж ці висновки суд виключає з числа доказів.

Суд ретельно і всебічно дослідив обставини вилучення 15.01.2011 року з веранди будинку ОСОБА_4 монтировки (лому) і наслідки цього вилучення та дійшов висновку, що вилучений предмет не має доказової сили по справі, тому виключає його з числа доказів, через що висновок експерта № 279 про те, що на металевій монтировці, наданій на дослідження кров не виявлена, виявлений лише піт і при серологічному дослідженні було встановлено, що у цьому випадку домішок поту ОСОБА_2 і ОСОБА_4 в цьому зразку не виключається (т. 2 а. с. б/н), оскільки цей висновок не має правового значення, зважаючи на обставини, що безпосередньо встановлені судом і викладені вище, як і висновок № 101 (х) (т. 2 а.с. б/н). Приймаючи вказане рішення, суд бере до уваги пояснення слідчого Гмирі В. А. про те, що унаслідок огляду монтировки (лому) на ньому не було виявлено будь яких ознак що потребували застосування спеціальних знань (експертних досліджень, адже на ньому не було виявлено ніяких ознак застосування цього предмету в якості знаряддя, яким могли бути спричинені виявлені у ОСОБА_2 тілесні ушкодження, до того ж монтировка (лом) використовувалася невизначеною кількістю членів СОГ за для зриву дошок підлоги і це унеможливлювало будь яким шляхом зясувати його доказове значення). Слідчий визнав, що проведені ним слідчі дії не відповідають вимогам ст. 22 КПК України, та запевнив суд що з розглядуваної справи зробив належні висновки, які буде враховувати у майбутній роботі.

Із сукупності наведеного вбачається, що досудовим і судовим слідством не здобуто доказів того, що дії ОСОБА_2 з навмисного вбивства потерпілого мають прямий причинно-наслідковий звязок з подіями які мали місце між цими особами 12. 06. 2010 року (т. 1 а.с. 234 240), тому суд підставно розглянув справу в межах предявленого підсудному обвинувачення і не бере до уваги голослівні твердження потерпілої про вчинення вказаного злочину за обтяжуючих обставин, - помста. Суд ураховує, що асоціальні дії потерпілого, який перебував у стані алкогольного спяніння, полягали в певних образах підсудного, що були висловлені нецензурно, але не досягли кримінально-караного ступеню, спричинили подальшу кримінальну поведінку ОСОБА_2

Зібрані внаслідок повного судового слідства докази, що є послідовними, логічними і взаємодоповнюючими, є підставою висновку суду про доведеність вини підсудного в обємі обвинувачення, - він, діючи з прямим умислом спрямованим на протиправне заподіяння смерті іншій людині, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, вчинив вбивство потерпілого ОСОБА_4, його дії за ч. 1 ст. 115 КК України кваліфіковано правильно, ОСОБА_2 підлягає покаранню за вчинене. Про умисел ОСОБА_2 на вчинення умисного вбивства ОСОБА_4 зокрема свідчить знаряддя вчинення злочину - ніж, заподіяння ним ударів в життєво-важливі органи серце та аорту, відсутність інших обєктивних даних про перебування підсудного в стані самооборони, поведінка підсудного після описаних подій, які достеменно свідчать про його свідомі та послідовні дії з приховування і знищення предметів- речових доказів вчиненого злочину а також свідоме маскування своєї поведінки до затримання.

Призначаючи покарання підсудному суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину.

Помякшує покарання ОСОБА_2 зявлення із зізнанням та асоціальна поведінка потерпілого безпосередньо перед вчиненням інкримінованого підсудному злочину, хоча у цій якості вказані обставини досудовим слідством не були визнані за такі.

В межах предявленого обвинувачення обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_2 по справі не встановлено, оскільки йому не інкримінувалося вчинення злочину у стані алкогольного спяніння та вчинення злочину відносно особи похилого віку, хоча з копії лікарського свідоцтва про смерть № 6 (т. 1 а.с. 29 - 31) убачається, що ОСОБА_4 народився у 1933 році а в крові ОСОБА_2 виявлено алкоголь у концентрації 0,5%о.

Одночасно суд враховує особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, на спеціалізованих медичних обліках не перебуває, до адміністративної (в межах річного строку) та кримінальної відповідальності не притягувався, вперше вчинив особливо тяжкий умисний злочин проти життя, є особою працездатного віку, хоча не працевлаштований, проживає окремо від сімї, стан здоровя послаблений у вікових межах, проходив строкову військову службу (т. 1 а. с. 247 263). Також суд бере до уваги, що потерпіла і цивільний позивач по справі ОСОБА_1 загиблому ОСОБА_4 доводиться дочкою, за життя останній до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, на обліках у лікарів психіатра і нарколога не перебував, сільським головою характеризується позитивно (т. 1 а.с. 73 84; т. 2 а.с. протокол суд. засідання).

Сукупність викладених доказів призводить суд до висновку, що наявні помякшучі обставини не знижують істотно ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_2 злочину, що виключає застосування до нього положень ст. ст. 69, 75 КК України, отже для виправлення ОСОБА_2 і попередження нових злочинів, йому необхідно й достатньо призначити покарання у виді позбавлення волі на строк наближений до мінімального, визначеного санкцією ч. 1 ст. 115 КК України, що не потребує застосування ст. 691 КК України. У розглянутій справі судом повністю враховані положення ст. ст. 62, 63 Конституції України, через що позиція захисника про не дотримання вказаних положень визнається такою, що не грунтується на сукупності досліджених і перевірених судом доказах. Суд не знайшов жодної аналогії зі справою, що була розглянута Менським районним судом Чернігівської області з винесенням 31.03.2009 року конкретній особі обвинувального вироку з перекваліфуванням її дій з ч. 1 ст. 115 КК України на ст. 118 КК України. До того ж, за наявною у вироку довідкою, він не набрав законної сили, що одночасно спростовує тверження захисника про потребу урахування прецендентної практики судів першої інстанції (т. 2 а.с. б/н).

Підстави для зміни або скасування обраного ОСОБА_2 запобіжного заходу у виді утримання під вартою відсутні, тому до набрання вироком сили обраний йому судом запобіжний захід належить залишити без змін. До строку відбування покарання ОСОБА_2 належить зарахувати час його затримання та перебування під вартою по справі (т. 1 а.с. 36 -43; 59, 60; 231 - 232).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 хоча й проживав окремо, але має сімю, до складу якої віднесені дорослі сини, тож підстави для вжиття судом заходів до охорони його майна відсутні.

Речовими доказами потрібно розпорядитися у відповідності до ст. 81 КК України.

Розміри судових витрат, понесених на експертні дослідження речових доказів по справі, підтверджені належними розрахунками, їх потрібно покласти на засудженого.

Заявлений ОСОБА_1 цивільний позов у межах відшкодування майнової шкоди не знайшов свого підтвердження відповідними письмовими доказами, отже в цій частині потерпілій належить відмовити в його задоволенні, не зважаючи на часткове визнання вимог підсудним. Розвязуючи вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд виходить із засад розумності, виваженності, справедливості та достатності і остаточного ставлення цивільного позивача, через що позовні вимоги належать задовольнити частково, адже потерпілою не надано жодного обєктивного доказу у підтвердження обставин на які вона посилається в обгрунтування суми заявленої до відшкодування, зокрема того що саме смерть батька є причиною погІршення її самопочуття а не віковий стан. Разом з тим суд визнає, що протиправне заподіяння смерті батьку дійсно завдало потерпілій безповоротню моральну шкоду. Ураховуючи усі обставини за яких настала смерть потерпілого та положення п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України, за яких моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів сімї або близьких родичів, у відшкодування моральної шкоди від злочину, яка не визнається підсудним в повному обсязі, з нього на користь цивільного позивача належить стягнути 50 000 грн. ( т. 1 а.с. 68 - 69).

Хоча по справі судом встановлені факти порушення слідчим процесуального законодавства, що ускладнило здійснення правосуддя, суд не вважає за потребу реагувати на виявлені порушення в порядку ст. 232 КПК України, оскільки слідчий запевнив суд що для себе зробив належні висновки.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк вісім років.

У строк відбуття покарання за цим вироком, ОСОБА_2 належить зарахувати час його затримання в порядку ст. 115 КПК України, тобто з 15 січня 2011 року, що подовжене судом до 24 січня 2011 року, та перебування засудженого по справі під вартою з 24 січня 2011 року (реквізити (т. 1 а.с. 36 - 43; 59, 60; 231 - 232).

ОСОБА_2 запобіжний захід, до набрання вироком сили, залишити без змін, - утримання під вартою в умовах Чернігівського СІЗО.

Речові докази, - монтировка (лом), ніж з деревяним руківям, марлеві тампони з речовиною бурого кольору, два вирізи деревяної підлоги зі слідами низу підошв взуття, утвореними речовиною бурого кольору, вязану шапку темного кольору, штани, майку, кофту, сорочку, куртку, зрізи нігтьових пластин та гіпсові зліпки слідів низу взуття, що зберігаються в камері зберігання речових доказів суду, - знищити; решітку газової плити і ніж з пластмасовим руківям з цієї ж камери передати потерпілій ОСОБА_1; мобільний телефон із зарядним пристроєм залишити в її користуванні; штани камуфльовані і пару валянок з калошами, - передати ОСОБА_2 або його родичам (реквізити т. 1 а.с. 244- 246, т. 2 а.с. 14).

Відшкодування на користь держави судових понесених по справі витрат в загальній сумі 1 575 (одна тисяча пятсот сімдесят пять) грн. 84 коп., -покласти на засудженого ОСОБА_2 (прокурором ідентифікаційний № не зазначено), (реквізити т. 1 а.с. 203; 221; т. 2 а.с. б/н).

Цивільний позов задовольнити частково. У відшкодування завданої моральної шкоди стягнути з ОСОБА_2 (прокурором ідентифікаційний № не зазначено) на користь ОСОБА_1 (прокурором ідентифікаційний № не зазначено) 50 000 (пятдесят тисяч) грн. 00 коп., у задоволенні решти вимог відмовити через необгрунтованість їх заявлення (т. 1 а.с. 68 - 72).

На вирок протягом 15 діб з моменту проголошення, а засудженим який утримується під вартою з моменту отримання копії вироку, може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Ріпкинський районний суд.

Суддя В. І. Шляхов