Провадження № - 1кп/201/552/2015
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 жовтня 2015 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0003803 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Очаків Миколаївської області, українку, громадянку України, з середньою освітою, працюючу, не заміжню, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , судиму:

-19.11.2004 р. Очаківським міським судом Миколаївської області по ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі;

-24.03.2005 р. Очаківським міським судом Миколаївської області по ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;

-02.07.2009 р. Очаківським міським судом Миколаївської області по ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до трьох років позбавлення волі. Звільнилась 02.07.2012 р. за відбуттям покарання.

обвинуваченої у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, -

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
05.09.2015 приблизно о 17-30 годин ОСОБА_3 , знаходячись з дозволу потерпілої ОСОБА_5 , в кімнаті її квартири АДРЕСА_3 , скориставшись тимчасовою відсутністю потерпілої у кімнаті, маючи раптово виниклий умисел на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, побачила у шафі майно, а саме: флакон парфумів «Infinite moment» марки «Аvone», об`ємом 50 мл; флакон парфумів невстановленої марки, об`ємом 30 мл; кулон з природним необробленим бурштином розміром 5,5 см. х 8,5 см вагою 59 г на ланцюжку, виготовленому з мельхіору довжиною 75 см. вагою 12 г; каблучку, виготовлену з мельхіору з камінням бурштин, вагою 5,42 г.; заготівки емальовані для виробництва ювелірних виробів у кількості 10 шт., загальною вагою 112 г. та медаль «65 лет Победы в Великой Отечественной войне 1941-1945 г.г.», які визначила предметом свого злочинного посягання. Далі ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, розуміючи, що за її діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, умисно взяла з шафи, що розташована у кімнаті квартири, флакон парфумів «Infinite moment» марки «Аvone», об`ємом 50 мл. вартістю 20 гривень; флакон парфумів невстановленої марки, об`ємом 30 мл. вартістю 1 гривня; кулон з природним необробленим бурштином розміром 5,5 см. х 8,5 см. вагою 59 г. на ланцюжку, виготовленому з мельхіору довжиною 75 см. вагою 12 г. вартістю 177 гривень; каблучку, виготовлену з мельхіору з камінням бурштин, вагою 5,42 г. вартістю 18 гривень 42 коп.; заготівки емальовані для виробництва ювелірних виробів у кількості 10 шт., загальною вагою 112 г. вартістю 48 гривень та медаль «65 лет Победы в Великой Отечественной войне 1941-1945 г.г.» вартістю 20 гривень, тобто майно на загальну суму 284 гривні 42 коп., яке поклала у власну сумку чорного кольору. В цей час протиправні дії ОСОБА_3 були виявлені потерпілою ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , незважаючи на це, продовжила доводити до кінця свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, вчиненого повторно, направилась до виходу з квартири, де, перебуваючи біля вхідних дверей квартири, з метою утримання вже вилученого майна схопила потерпілу ОСОБА_5 за праве плече, і відштовхнула її від виходу, чим спричинила тілесне ушкодження у вигляді синця по зовнішній поверхні правого плеча у нижній третині, яке за своїм характером відноситься до легкого тілесного ушкодження, тобто насильство, яке не є небезпечними для життя чи здоров`я потерпілої. Після чого разом з вилученим майном намагалась покинути місце вчинення кримінального правопорушення, однак довести свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно до кінця не змогла з причин, які не залежали від її волі, оскільки її дії були припинені потерпілою ОСОБА_5 . Таким чином, ОСОБА_3 , виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.
Вказаними діями ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, вчинене повторно.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у скоєному злочину визнала у повному обсязі, у скоєному розкаялась та надала показання, які повністю підтверджують обставини, викладені в обвинувальному акті.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні нею злочину доведена в повному обсязі і умисні дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, вчинене повторно.
При призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченої, яка судима, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, посередньо характеризується.
До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить її щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів необхідним та достатнім є призначення покарання у вигляді позбавлення волі.
Враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченої, обставини злочину, що описано вище, відсутність матеріальної шкоди, а також позицію потерпілої, висловлену в її заяві, суд приходить до висновку, що обвинувачена може стати на шлях виправлення без відбування покарання, а тому вважає за можливе звільнити її від відбування основного покарання з випробовуванням.
Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

Звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням, призначивши іспитовий строк три роки.

На підставі п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України зобов`язати засуджену ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований відносно ОСОБА_3 ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10.09.2015 року скасувати, звільнивши ОСОБА_3 з-під варти в залі судового засідання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1