Справа № 372/4541/15-к
№1кп-231/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 листопада 2015 року Обухівський районний суд Київської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження внесеному в ЄРДР за №0000917 від 20.08.2015 року за обвинуваченням,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красна Слобідка Обухівського району Київської області, українця, громадянина України, непрацюючого, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, освіта професійно-технічна, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 10.03.2015 Обухівським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим терміном на два роки,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , будучи раніше судимим в період іспитового строку вчинив новий умисний корисливий злочин при наступних обставинах. 20.08.2015 року приблизно о 16 год. 30 хв., ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, зайшов до під`їзду №4 будинку АДРЕСА_2 , де шляхом пошкодження вхідних дверей, проник до нежитлового приміщення господарського призначення, яке знаходиться між восьмим та дев`ятим поверхами, та належить ОСОБА_6 , звідки таємно викрав соковарку марки «Interos» модель Калитва 18061, вартістю 481,34 грн., та рівень будівельний марки «Intertool» модель МТ-1006, вартістю 98,63 грн., на зальну суму 579,97 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , винним себе у вчиненні вказаного злочину визнав повністю, та показав, що в серпні 2015 року в під`їзду будинку в м. Обухів, він зайшов до кладовки що знаходилась між восьмим та дев`ятим поверхами та викрав соковарку, та рівень, оскільки йому необхідні були грошові кошти, так як на той час він ніде не працював. Вартість та кількість викраденого майна він не заперечує. У вчиненому щиро кається, та просить суд суворо його не карати та не позбавляти волі.
Потерпіла ОСОБА_7 , в судове засідання не з`явилася, на адресу суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого у неї не має оскільки викрадене майно їй повернуто, щодо міри покарання покладається на розсуд суду.
Покази ОСОБА_4 , є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду не заперечували проти дослідження доказів щодо тих обставин, що ніким не оспорюються, та судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати зазначені обставини у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Суд вважає, що дії ОСОБА_4 , вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаній із проникненням у приміщення, вчиненій повторно, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь суспільної небезпеки злочину, особу винного та його відношення до скоєного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Суд виключає як обтяжуючу покарання обставину відповідно до ст. 67 КК України, рецидив злочину, оскільки ОСОБА_4 , який має судимість за ч.3 ст. 185 КК України, вчинив новий умисний злочин за ч.3 ст.185 КК України і дана обставина, що обтяжує покарання передбачена в статті Особливої частини КК, як ознака злочину повторність, що впливає на його кваліфікацію.
Відповідно до ст. 50 КК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а відповідно до ст. 65 КК України встановлено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а тому суд враховуючи вищезазначене, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного ОСОБА_4 , пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих покарання обставин, та те що ОСОБА_4 , вчинив новий умисний корисливий злочин в період іспитового строку, думку потерпілого, який при визначенні покарання покладається на розсуд суду, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 , покарання в межах передбачених санкцією ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі. Суд вважає що саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого, та запобігання вчинення ним нових злочинів. Підстав для застосування до ОСОБА_4 ст.ст. 69,75 КК України, суд не вбачає.
Долю речових доказів по справі вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Міру запобіжного заходу обвинуваченому до набрання вироком чинності залишити без змін, тримання під вартою.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Згідно ст.. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком Обухівського районного суду Київської області від 10.03.2015 року і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць.
Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу ОСОБА_4 , залишити тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі управління Державної пенітенціарної служби України в м.Києві та Київській області.
Час відбування покарання ОСОБА_4 , рахувати з 22.10.2015 року.
Речові докази по справі аркуш паперу, та дактокарта що упаковані у паперовий конверт білого кольору, який зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити при справі, соковарка, рівень будівельний, які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_6 залишити потерпілій.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судово-товарознавчої та судово-дактилоскопічної експертизи в сумі 552 грн., 42 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.

Суддя :