АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/855/15 Справа № 703/6231/13-к Категорія: ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 15 п.п. 6,12 ч. 2 ст. 115 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 вересня 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого-судді суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора Смілянської міжрайонної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 03 вересня 2015 року, якою повернуто прокурору Смілянської міжрайонної прокуратури обвинувальний акт разом з матеріалами кримінального провадження відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Сміла Черкаської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в м. Москва РФ, не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 15 п.п. 6,12 ч. 2 ст. 115 КК України, -

в с т а н о в и л а :
Даною ухвалою задоволено клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 та повернуто прокурору Смілянської міжрайонної прокуратури обвинувальний акт разом з матеріалами кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 15 п.п. 6,12 ч. 2 ст. 115 КК України, як такий, що не відповідає вимогам кримінального процесуального закону. Крім того, судом першої інстанції прийнято рішення щодо продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 на 30 днів, тобто до 03.10.2015 року.

Підставами прийняття такого рішення у підготовчому судовому засіданні суд вказав в ухвалі те, що прокурором не виконано вимоги ст. 384 КПК України та не роз`яснено обвинуваченому у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження судом присяжних.

Також, на думку суду, обвинувальний акт в даному провадженні не відповідає п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, зокрема в ньому не конкретизовані фактичні обставини кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення, не вказано повне ПІП спільника ОСОБА_10 та потерпілого ОСОБА_11 , не повністю зазначено місце вчинення злочину (не вказана область), що ускладнює встановлення обставин справи. Крім того, в супереч положень ст. 291 КПК України обвинувальний акт містить констатацію факту, що ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 15 п.п. 6,12 ч. 2 ст. 115 КК України, що свідчить про те, що прокурор неправомірно перебрав на себе функцію суду щодо прийняття рішення про визнання винуватості.

При цьому, всупереч п. 7 ч. 2 ст. 391 КПК України, в обвинувальному акті не вказано про розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, чи про відсутність такої шкоди, а долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування не відображає всіх процесуальних дій та прийняті по ним рішення, час їх проведення та опис вилучених предметів.

Крім того звертає увагу, що прокурором, в супереч вимог ч. 4 ст. 291 КПК України, після повернення прокурору обвинувального акту, направлено до суду разом із переробленим обвинувальним актом матеріали кримінального провадження, що заборонено до початку судового розгляду.

В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування судового рішення з підстав істотного порушення вимог кримінально процесуального закону, невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та просить обвинувальний акт направити на новий судовий розгляд в той же суд зі стадії підготовчого судового засідання. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що викладені в ухвалі недоліки, які, на переконання суду, стали підставою для повернення кримінального провадження прокурору, є формальними і не можуть бути перешкодою для призначення провадження до судового розгляду по суті пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення.

Зазначає, що після усунення недоліків, зазначених в ухвалі Городищенського райсуду про повернення обвинувального акту, обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування та розпискою направлено на адресу Городищенського райсуду з матеріалами судового розгляду, які надійшли з цього ж суду, а матеріали кримінального провадження № 0000190 знаходяться у процесуального прокурора і в жоден суд не направлялися.

Щодо не конкретизації фактичних обставин кримінального провадження та формулювання обвинувачення, зазначає, що обвинувальний акт відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, а не зазначення повних ПІП спільника ОСОБА_10 , потерпілого ОСОБА_11 та області де було вчинено правопорушення, ніяким чином не ускладнюють встановлення обставин справи судом.

З приводу не відповідності обвинувального акта п. 7 ч. 2 ст. 291 КПК України стверджує, що в ньому не зазначено розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, оскільки така шкода відсутня.

Щодо недоліків реєстру матеріалів досудового розслідування, зазначає, що вони не являються, згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, істотними порушеннями та не можуть слугувати підставами для повернення обвинувального акта прокурору.

Прокурор звертає увагу на порушення судом першої інстанції вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України і повернення обвинувального акту в даному провадженні не прокурору, що затвердив обвинувальний акт та направив його до суду, а Смілянському міжрайонному прокурору, тобто керівнику органу прокуратури.

Крім того, до початку судового розгляду від прокурора Смілянської міжрайонної прокуратури ОСОБА_9 надійшло клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою на 60 діб, яке мотивовано тим, що вказаний строк закінчується 03.10.2015 року, а обставини на підставі яких він обирався та продовжувався не змінились, в провадженні продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, міркування прокурора в підтримку поданої процесуальним прокурором апеляційної скарги та про задоволення клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , думку обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які заперечили апеляційні вимоги прокурора та просили ухвалу районного суду залишити без змін, як законну та обґрунтовану в частині повернення обвинувального акта прокурору, а в частині продовження строку тримання під вартою скасувати, та обрати обвинуваченому запобіжний захід у виді домашнього арешту, при цьому, заперечивши клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд повертає обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам кримінально процесуального закону.

За змістом ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

До обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування, який має відповідати вимогам ст. 109 КПК України, в якому повинно бути зазначено всі, а не основні, процесуальні дії, які були проведені під час досудового розслідування і прийняті по ним процесуальні рішення.

Даних вимог кримінального процесуального закону щодо невідповідності обвинувального акту та доданого до нього реєстру матеріалів досудового розслідування ст.ст. 109, 291 КПК України суддя місцевого суду в цілому дотримався і колегія суддів з ними погоджується.

Згідно ст. 384 КПК України, прокурор, суд зобов`язані роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних. Письмове роз`яснення прокурора обвинуваченому про можливість, особливості і правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних додається до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, які передаються до суду.

Виходячи із змісту п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України, прокурору необхідно вручити підозрюваному роз`яснення про право на суд присяжних одночасно з обвинувальним актом. На роз`ясненні, яке передається до суду, має бути відмітка про вчинення таких дій.

Якщо обвинувачений не виявив бажання реалізувати своє право на суд присяжних, суд під час підготовчого засідання зобов`язаний роз`яснити йому право на розгляд кримінального провадження щодо нього таким складом суду.

Як слідує з правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 25.06.2015 року, інформування підозрюваного про можливість розгляду кримінального провадження щодо нього судом присяжних ще до початку судового розгляду надасть йому можливість підготуватися до реалізації такого права і його рішення з цього питання буде виваженим та обґрунтованим. Тільки у такому випадку будуть дотримані засади кримінального провадження, в тому числі й забезпечення права на захист, а судовий розгляд буде справедливий.

Як вбачається з обвинувального акта, ОСОБА_7 обвинувачується в тому числі у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п.п. 6,12 ч. 2 ст. 115 КК України, за яке передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі. При цьому, до обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, на виконання вимог ст. 384 КПК України, не долучено письмове роз`яснення прокурора про можливість, особливості і правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних, що є грубим порушенням права ОСОБА_7 на захист та на справедливий судовий розгляд.

Тому, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції про те, що вказане порушення є безпосередньою підставою для повернення обвинувального акта прокурору як такого, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Разом з цим, обгрунтованими є доводи прокурора про невиконання судом першої інстанції вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України і безпідставне повернення обвинувального акта щодо ОСОБА_7 . Смілянському міжрайонному прокурору, а не прокурору, який його затвердив, зокрема прокурору Смілянської міжрайонної прокуратури ОСОБА_9 , тому, вказана неточність підлягає виправленню судом апеляційної інстанції шляхом зміни судового рішення.

При цьому, на думку колегії суддів підлягають виключенню з мотивувальної частини обвинувального акта посилання на його невідповідність вимогам п. 7 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки, як вбачається з його змісту, шкода кримінальним правопорушенням не заподіяна, цивільний позов в провадженні не заявлено і в зазначеній нормі відсутня вказівка на зазначення відсутності такої шкоди, а міститься лише вказівка на обов`язковість зазначення розміру шкоди завданої кримінальним правопорушенням, якщо така заподіяна.

Інші порушення, викладені в ухвалі суду першої інстанції, хоч і не являються самостійними підставами для повернення обвинувального акта прокурору, проте, при наявності обставин, які вказують на грубе порушення останнім вимог процесуального закону та необхідність повернення акта як такого, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, також підлягають виправленню.

Посилання прокурора на ухвалу апеляційного суду Черкаської області як на підставу відповідності обвинувального акта щодо ОСОБА_7 вимогам процесуального закону, в даному випадку є недоречним, оскільки при винесенні даної ухвали від 04.08.2015 року суд апеляційної інстанції діяв в межах винесеного в провадженні рішення та апеляційних вимог прокурора.

Твердження суду про те, що всупереч ст. 291 КПК України до Черкаського райсуду, окрім обвинувального акта та додатків до нього, направлені інші документи, що процесуально заборонено до початку судового розгляду, є доречним, однак в даному провадженні цей недолік не може бути виправлений, оскільки кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 вже було предметом розгляду Смілянським міськрайонний судом по суті пред`явленого обвинувачення, по справі було винесено вирок, який скасований судом апеляційної інстанції, в тому числі і через невідповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України. При цьому, при поверненні обвинувального акта прокурору були направлені матеріали кримінального провадження в двох томах на виконання ухвали Городищенського районного суду Черкаської області від 06.05.2015 року, які в подальшому повернуті суду з новим обвинувальним актом, затвердженим 03.06.2015 року.

Оскільки обставини, на підставі яких обирався, а в подальшому продовжувався запобіжний захід застосований щодо ОСОБА_7 не змінились, в провадженні існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого, то суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про можливість продовження ОСОБА_7 строку тримання його під вартою на 30 днів, тому усне клопотання обвинуваченого та його захисника про застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу до задоволення не підлягає.

Що стосується клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , то воно до задоволення не підлягає, оскільки прокурором, на виконання вимог ч. 3 ст. 197 КПК України не надано даних про продовження строку досудового розслідування в даному кримінальному провадженні.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 404-405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора Смілянської міжрайонної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 03 вересня 2015 року, якою повернуто прокурору Смілянської міжрайонної прокуратури обвинувальний акт разом з матеріалами кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 15 п.п. 6,12 ч. 2 ст. 115 КК України, змінити.

Виключити з мотивувальної частини ухвали посилання суду на такі недоліки обвинувального акту як його не відповідність вимогам п. 7 ч. 2 ст. 291 КПК України та направлення прокурором, всупереч ст. 291 КПК України, разом з обвинувальним актом матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_7 .

Виключити з резолютивної частини ухвали вказівку суду першої інстанції про повернення обвинувального акта Смілянському міжрайонному прокурору та вважати правильним його повернення прокурору Смілянської міжрайонної прокуратури ОСОБА_9 ..

В решті рішення суду залишити без зміни.

У задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 відмовити.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :