ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
Ухвала
ІМЕНЕМ України
Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянув 8 грудня 2015 року в м. Києві кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на вирок Заводського районного суду міста Запоріжжя від 11 листопада 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 10 лютого 2015 року.

Вказаним вироком суду першої інстанції, залишеним без зміни вищезазначеною ухвалою апеляційного суду,
ОСОБА_6 , 1971 р. н., громадянина України, не судимого, уродженця та мешканця міста Запоріжжя,

- визнано невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України, та виправдано через недоведеність вини.

Органом досудового розслідування директор ТОВ «Ярс-2010» ОСОБА_6 обвинувачувався в умисному ухиленні від сплати 703 833,62 грн податку на додану вартість шляхом подання в ДПІ у Заводському районі міста Запоріжжя декларацій з ПДВ за період з 01.01.2012 по 30.06.2013 із завищеним податковим кредитом за господарськими операціями з придбання продукції у ТОВ «Євростиль ЛТД» та ТОВ «СМТ Аянта-2011», які не здійснювалися.
У касаційній скарзі прокурор порушує питання про скасування вказаних судових рішень з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав скаргу, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів визнає її такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, а вмотивованим - в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до п. 2 ч. 1, ч. 3 ст. 419 КПК України в мотивувальній частині ухвали апеляційного суду має бути зазначено встановлені судом апеляційної інстанції обставини з посиланням на докази, мотиви визнання окремих доказів недопустимими чи неналежними та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, положення закону, яким він керувався. При залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі суду апеляційної інстанції повинні бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.
Цих вимог закону апеляційний суд при постановленні ухвали в даній справі не дотримався.
Так, суд апеляційної інстанції визнав правильними висновки суду першої інстанції про недоведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України.
В апеляційній скарзі прокурор посилався на невідповідність висновків місцевого суду фактичним обставинам кримінального провадження та стверджував, що суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, а саме:
- висновок судової почеркознавчої експертизи про те, що використані ОСОБА_6 первинні бухгалтерські документи є підробленими невстановленими особами;
- ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14.03.2014 про визнання ОСОБА_7 та інших осіб винуватими у фіктивному підприємництві ТОВ «СМТ Аянта-2011», яке з жовтня 2009 року по лютий 2013 року надавало незаконні послуги з формування податкового кредиту та конвертації грошових коштів;
- дані акту Ірпінської ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області від 18.07.2013 № 255/22-4/35095726 щодо фіктивності ТОВ «Євростиль ЛТД»;
- дані журналів вхідного контролю сировини та реєстрації вхідної ветеринарної документації ТОВ «Ярс-2010» за період з 01.01.2012 по 30.06.2013 про відсутність записів щодо постачальників ТОВ «Євростиль ЛТД» та ТОВ «СМТ Аянта-2011»;
- дані довідок Запорізької міської державної лікарні ветеринарної медицини від 22.05.2014 № 134, Головного управління ветеринарної медицини у Запорізькій області від 22.05.2014 № 02.3-12/758, Головного управління ветеринарної медицини в м. Києві від 26.05.2014 № 02/2-21-204 про те, що адміністративні послуги ТОВ «Євростиль ЛТД» та ТОВ «СМТ Аянта-2011» не надавалися, ветеринарні документи не виписувалися;
- показання лікарів ветеринарної медицини, закріплених за ТОВ «Ярс-2010» відповідно до Закону України «Про безпечність та якість харчових продуктів» - свідків ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , про те, що при прийомі сировини й харчових продуктів тваринного походження вони перевіряли наявність обов`язкових ветеринарних документів і реєстрували їх в журналі обліку результатів вхідного контролю, але на підприємство ніколи не надходила продукція від ТОВ «Євростиль ЛТД» та ТОВ «СМТ Аянта-2011.
Зазначеними доказами, як стверджував прокурор в апеляційній скарзі, підтверджується факт відсутності реальних господарських операцій ТОВ «Євростиль ЛТД» та ТОВ «СМТ Аянта-2011» з поставки товарів на ТОВ «Ярс-2010» та обізнаність ОСОБА_6 з цього питання.
Відповіді на ці доводи прокурора оскаржена ухвала не містить.
Поза увагою апеляційного суду залишились й доводи прокурора про те, що оцінка судом першої інстанції висновку судової економічної експертизи від 25.04.2014 № 141, яким підтверджено факт ухилення обвинуваченого від сплати 703 833,62 грн ПДВ, не відповідає змістові цього висновку.

За таких обставин висновки апеляційного суду про обґрунтованість виправдання місцевим судом ОСОБА_6 є передчасними, внаслідок чого колегія суддів визнає оскаржену ухвалу такою, що не відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Вказане порушення вимог кримінального процесуального закону, у відповідності до положень ч. 1 ст. 412 КПК України, є істотним, оскільки могло перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
Зважаючи на зазначене, керуючись ст. ст. 434, 436 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 10 лютого 2015 року щодо вироку Заводського районного суду міста Запоріжжя від 11 листопада 2014 року стосовно ОСОБА_6 скасувати, призначивши новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_10 ОСОБА_11