Номер провадження: 11-кп/785/391/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.02.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 22.10.2015 року, по кримінальному провадженню, внесеному в ЄРДР за №0005371 від 11.09.2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Бузьке Вознесенського району Миколаївської області, громадянин України, перебуваючий у цивільному шлюбі, офіційно не працюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України не маючий судимості,

засуджений за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі.

Тримається під вартою з 11.09.2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_8 засуджений за те, що 11.09.2015 року близко 13.10 год., знаходячись біля будинку № 91 по вул. Ростовській в м. Одесі, підійшов до ОСОБА_9 та наніс потерпілій удари кулаком в обличчя, при цьому іншою рукою зірвав з її шиї золотий ланцюжок вагою 13 гр., на якому знаходився золотий хрестик з срібними вставками, вагою 1,5 гр., спричинивши матеріальну шкоду потерпілій на суму 14 000 гривні, з місця події зник, в подальшому викинув золотий ланцюжок та хрестик на землю.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 не оспорюючи доведеність вини та кваліфікацію дій у вироку суду, а також призначене покарання, просить змінити вирок суду, застосуватист. 75 КК України та звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з іспитовим строком, посилаючись на те, що суд першої інстанції не з`ясував усі пом`якшувальні його вину обставини, а саме те, що обвинувачений вину визнав, щиро кається, сприяв розкриттю злочину, відшкодував потерпілої матеріальну шкоду, має на утриманні вагітну дружину, дочку ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 та матір дружини, яка хворіє тяжкими захворюваннями та є інвалідом 3 групи, позитивно характеризується за місцем роботи, проживання та за місцем тримання під вартою.

В доповненні до апеляційної скарги захисник ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати та направити справу на новий судовий розгляд, змінити міру покарання на іншу, непов`язану з позбавленням волі посилаючись на те, що при судовому розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції були істотно порушені вимоги кримінального процесуального закону, що, на думку захисника, полягають в тому, що згідно доручення центру БВПД №4315 від 11.09.2015 року, в порядку ст. 49 КПК України, вона була призначена захищати інтереси ОСОБА_8 , однак, вона прийняла участь в підготовчому судовому засіданні. В подальшому судовому розгляді вона, як основний захисник, участі не приймала, участь приймала захисник ОСОБА_11 , яка була призначена за дорученнями центру БВПД за №№015-0004753, від 12.10.2015 та 20.10.2015 року, в порядку ст. 49 КПК України, для проведення окремої процесуальної дії, що, згідно ст.ст. 409ч. 1 п . 3, 407 ч. 1 п. 6 КПК України, є підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд.

Заслухавши доповідача, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Вина обвинуваченого ОСОБА_8 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя, чи здоров`я потерпілого, встановлена судом першої інстанції на підставі показань обвинуваченого ОСОБА_8 , який послідовно, в повному обсязі визнавав пред`явлене обвинувачення, в зв`язку з чим суд першої інстанції визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо обставин кримінального провадження, які ніким не оспорювалися, та розглянув кримінальне провадження у спрощеному порядку, передбаченому ст. 349 ч. 3 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 не оспорює доведеність вини і кваліфікацію дій обвинуваченого у вироку суду, а також призначене покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання, суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд першої інстанції при визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, відповідно до вимог ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, в тому числі, що ОСОБА_8 позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні неповнолітню дитину, а також врахував відсутність майнової шкоди а також наявність підозри ОСОБА_8 у вчиненні іншого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, по якому триває досудове розслідування.

У відповідності до вимог ст.66 КК України, суд 1-ї інстанції визнав наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Також, згідно вимог ст.67 КК України, суд 1-ї інстанції встановив відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Таким чином, суд 1-ї інстанції, з урахуванням вимог ст.ст. 65-67 КК України, прийшов до обґрунтованого висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі, у межі санкції ст. 186 ч. 2 КК України, та призначив обвинуваченому покарання, у вигляді нижчої межі, передбаченої санкцією ст. 186 ч. 2 КК України, у вигляді 4 років позбавлення волі, яке є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, та яке не оспорюється в апеляційній скарзі.

Доводи в апеляційній скарзі захисника про те, що суд першої інстанції при призначенні покарання не врахував всі обставини, що пом`якшують покарання, а також позитивну характеристику особи обвинуваченого, апеляційній суд вважає необґрунтованими, оскільки з вироку суду вбачається, що при призначенні покарання всі обставини, зазначені в апеляційній скарзі, були враховані внаслідок чого було призначене покарання у вигляді нижчої межі, передбаченої санкцією ст. 186 ч. 2 КК України.

Апеляційний суд не вбачає підстав, передбачених законодавством для застосування ст. 75 КК України та звільнення ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, оскільки, з урахуванням особи обвинуваченого а також того, що ОСОБА_8 на шлях виправлення не став, не вважає можливим виправлення обвинуваченого без відбування покарання.

Апеляційний суд вважає неспроможними доводи в доповненні до апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 про істотне порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону та права на захист обвинуваченого ОСОБА_8 ..

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що 08.10.2015 року в підготовчому судовому засіданні, на підставі доручення центру БВПД №4315 від 11.09.2015 року, в порядку ст. 49 КПК України, приймала участь захисник ОСОБА_7 .

Ухвалою підготовчого судового засідання судовий розгляд кримінального провадження був призначений на 19.10.2015 року.

На підставі ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 08.10.2015 року обвинуваченому ОСОБА_8 призначений інший захисник в зв`язку з тим, що захисник ОСОБА_7 не може бути присутня у судовому засіданні 19.10.2015 року.

При судовому розгляді кримінального провадження, на підставі ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 08.10.2015 року, за дорученнями центру БВПД за №№015-0004753, від 12.10.2015 та 20.10.2015 року, в порядку ст. 49 КПК України, інтереси обвинуваченого ОСОБА_8 захищала захисник ОСОБА_11 , який клопотань щодо заміни захисника не заявляв до цього часу.

Таким чином, апеляційний не вбачає обставин, які б свідчили про порушення права обвинуваченого на захист, що могло б вплинути на порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону при розгляді кримінального провадження.

На підставі наведеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга та доповнення до неї захисника задоволенню не підлягають, оскільки зазначені в них доводи підтвердження не знайшли, передбачених законом підстав для зміни та скасування вироку суду не вбачається.

Керуючись ст.ст. 376 ч. 2, 404, 405, 407, 409, 415, 419 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 22.10.2015 року у відношенні ОСОБА_8 , засудженого за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі, залишити без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбуття покарання попереднє ув`язнення ОСОБА_8 з 11.09.2015 року з розрахунку день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 3 місяців з моменту набрання ухвалою законної сили.

Повний текст ухвали суду буде оголошений 01.03.2016 року, о 10:00 год., в залі судового засідання апеляційного суду Одеської області.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4