СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 1-кс/759/224/16
ун. № 759/608/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2016 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участі скаржника ОСОБА_3 , прокурора Київської міської прокуратури № 8 ОСОБА_4 , розглянувши в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання повідомлення про кримінальне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:
18.01.2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою про визнання протиправною бездіяльність прокуратури Святошинського району м. Києва щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язання внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР та розпочати досудове розслідування, видати заявнику витяг з ЄРДР (повідомлення про реєстрацію кримінального правопорушення). Вимоги скарги обґрунтована тим, що 11.01.2016 року заявник подав до прокуратури Святошинського району м. Києва повідомлення про злочин, передбачене ст. 375 КК України. В установлений ст. 214 КПК України строк, відомості про кримінальне правопорушення не були включені до ЄРДР.

ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав вимоги скарги.

Прокурор Київської міської прокуратури № 8 ОСОБА_4 заперечував проти задоволення скарги з тих підстав, що заява про злочин була розглянута в порядку ЗУ «Про звернення громадян» та не вносилася до ЄРДР, оскільки вона не містила даних про вчинення кримінального правопорушення.

Скарга задоволенню не підлягає на підставі наступного.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії (ч. 1 ст. 304 КПК України).

11.01.2016 року ОСОБА_3 звернувся до прокуратури Святошинського району м. Києва з повідомленням про злочин (про вчинення кримінального правопорушення), просив внести відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 375 КК України до ЄРДР, розпочати досудове розслідування, повідомити про результат розгляду повідомлення.

Заява була розглянута в порядку Закону України «Про звернення громадян» та не вносилася до ЄРДР.

Вирішуючи дану скаргу необхідно враховувати, що у пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 р. N 8 «Про незалежність судової влади» зазначено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв із таким предметом.

Аналогічної позиції дотримується і Консультативна рада європейських суддів, яка в пункті 57 Висновку № 11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень підкреслює, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.

У Висновку № 3 (2002) згаданої Консультативної ради щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, які пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду, у визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції; інші суддівські порушення, які неможливо виправити в такий спосіб (у тому числі, наприклад, надмірне затримання вирішення справи), повинні вирішуватися щонайбільше поданням позову незадоволеної сторони проти держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Пунктом 1.2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 69 від 17.08.2012 року, встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. До Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення (п. 2.2 розділу ІІ положення).

Звертається увага на висновок Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане зі здійсненням ними судочинства від 01.07.2013 року, в якому висловлена наступна правова позиція Верховного Суду України.
Кримінальним процесуальним кодексом України 2012 року, який набрав чинності з 21.11.2012 року, законодавцем змінено початок кримінального провадження: досудове розслідування - перша стадія кримінального провадження - починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не містить визначення поняття «приводів і підстав» до початку кримінального провадження і за їх наявності винесення постанови про порушення кримінальної справи, як це передбачалось статтями 94, 97 98 КПК 1960 р.

Положення ч. 1 ст. 214 КПК України, зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування тільки заяву або повідомлення, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.
На такий обов`язок слідчого, прокурора вказують вимоги частин 3, 4 і 5 ст. 214 КПК, згідно з якими до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про кримінальне правопорушення, вимагається короткий виклад обставин, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) закону України про кримінальну відповідальність, тобто КК, зміст повідомлення слідчим прокурора про підставу початку досудового розслідування, що до 21 листопада 2012 р. було передбачено ст. 94 КПК 1960 р.

Положення ст. 214 КПК перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ним Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Визначення приводів і підстав як підстав для початку досудового розслідування також наведено і в постанові Пленуму Верховного Суду України від 4 червня 2010 р. № 6 «Про деякі питання, що виникають під час розгляду судами України скарг на постанови органів дізнання, слідчого, прокурора про порушення кримінальної справи».

Враховуючи наведене, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться не всі заяви й повідомлення, а лише ті, які містять відомості, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

З висновку Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане зі здійсненням ними судочинства від 01.07.2013 рокувбачається, що за відсутності підстав для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення заява має бути розглянута згідно із Законом України «Про звернення громадян».

ОСОБА_3 , посилаючись на незаконність рішення Святошинського районного суду м. Києва від 04.11.2015 року, постановлене суддею ОСОБА_5 , що має ознаки злочину, передбаченого ст. 375 КК України, звернувся до прокуратури Святошинського району м. Києва із повідомленням про злочин. Подане звернення не було оформлене як заява чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, звернення не містило відомості про кримінальне правопорушення та не відповідало вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України.

Фактично підставою для звернення до прокуратури є незгода заявника із прийнятим рішенням та оцінкою суддею доказів у цивільній справі, що не може бути підставою для внесення відомостей до ЄРДР згідно наведених вище положень законодавства та відповідних роз`яснень і висновків.

Враховуючи наведене, прокурор не мав підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 , а повинен був його розглянути в порядку ЗУ «Про звернення громадян».

За таких обставин прокурор Святошинського району м. Києва не допустив бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, оскільки у нього не було підстав для вчинення таких дій.

Керуючись ст. 214, п. 1 ч. 1 ст. 303, ч. 1 ст. 304, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_6