НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
23 лютого 2016 року Справа № 322/3/16

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження

за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вовчанське Якимівського району Запорізької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , працює машиністом крана металургійного виробництва мартенівського цеху комбінату «Запоріжсталь», має середню освіту, не одружений, раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою ст. 289 КК України,

встановив:
20 жовтня 2015 року приблизно о 9 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на відкритій ділянці місцевості, розташованої на північній околиці с. Сторчове Новомиколаївського району Запорізької області, побачивши припаркований біля складського приміщення автомобіль «Ніссан Блюберд», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в замку запалювання якого знаходилися ключі, підкоряючись раптово виниклому умислу, спрямованому на незаконне заволодіння транспортним засобом, шляхом вільного доступу проник до салону автомобіля, завів двигун та зник з місця скоєння злочину, внаслідок чого незаконно заволодів вищевказаним транспортним засобом.

В результаті скоєного злочину ОСОБА_4 незаконно заволодів автомобілем «Ніссан Блюберд», 1982 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований на ім`я ОСОБА_6 , але фактично перебуває з 2007 року у володінні ОСОБА_7 .

Зазначені дії ОСОБА_4 під час досудового розслідування були кваліфіковані за частиною першою статті 289 КК України, а саме як незаконне заволодіння транспортним засобом.

У судовому засіданні ОСОБА_4 , після роз`яснення йому судом суті обвинувачення, повністю визнав свою вину в пред`явленому обвинуваченні та обставини, викладені у обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся.

З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу. Учасники судового провадження проти зазначеного не заперечили. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановлено добровільність їх позицій, а також роз`яснено, що вони позбавляються права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений, ОСОБА_4 , пояснив суду, що він дійсно, в жовтні 2015 року, перебуваючи в стані сильного алкогольного сп`яніння, незаконно заволодів автомобілем «Ніссан Блюберд», який був припаркований біля складського приміщення, розташованого на околиці с. Сторчове Новомиколаївського району Запорізької області. Через деякий час обвинувачений, усвідомивши протиправність власного вчинку, планував повернути автомобіль на місце, проте був затриманий працівниками поліції.

Дослідивши та оцінивши вищенаведені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 289 КК України, та правильність кваліфікації дій обвинуваченого.

При визначенні розміру покарання судом враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України, є вчинення ним злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищезазначене, данні про особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем роботи, відсутність у нього судимостей, наявність обставин, що пом`якшують його покарання та тяжкість вчиненого ним злочину, суд дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у вигляді штрафу.

Разом з цим, суд вбачає наявність підстав для застосування до обвинуваченого положень ч. 5 ст. 72 КК України, відповідно до якої при призначенні основного покарання, не зазначеного в частині першій цієї статті, суд зобов`язаний повністю звільнити засудженого від відбування такого основного покарання.

Покарання у вигляді штрафу не зазначено в ч. 1 ст. 72 КК України. Водночас, у строк попереднього ув`язнення, згідно з п. «в» ч. 5 ст. 72 КК України, включається строк тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 21.11.2015 підозрюваному у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із встановленням застави в розмірі 10 000,00 грн., а 23.11.2015 ОСОБА_4 було звільнено з-під варти на підставі внесеної застави від ОСОБА_8 (платіжне доручення № 0.0.466098193.1 від 23.11.2015).

З огляду на викладене, незалежно від тривалості строку попереднього ув`язнення, обвинувачений має бути повністю звільнений судом від відбуття основного покарання, не зазначеного у ч. 1 ст. 72 КК України.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся, документально підтверджені процесуальні витрати у справі відсутні. Клопотання про обрання, зміну чи скасування запобіжного заходу обвинуваченому під час судового розгляду не заявлялось.

Питання про долю речових доказів, суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 72, ч. 1 ст. 289 КК України, ст.ст. 100, 182, 349, 373 376, 393, 395, 532, КПК України, суд

ухвалив:
1. ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень 00 коп.).

2. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України повністю звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому за цим вироком основного покарання у вигляді штрафу.

3. Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді застави, залишити без змін до набрання цим вироком законної сили. Після набрання вироком законної сили повернути внесену заставу в розмірі 10 000,00 грн. (десять тисяч гривень 00 коп.) заставодавцю ОСОБА_8 .

4. Речові докази у справі:

- автомобіль «Ніссан Блюберд», реєстраційний номер НОМЕР_1 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 повернути потерпілому ОСОБА_7 .

5. Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Суддя ОСОБА_1