АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 604/533/15-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/453/15 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.1 ст.185 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2015 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Підволочиського районного суду від 21 серпня 2015 року, яким -

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою освітою, неодружений, непрацюючий, раніше судимий:

- 08 липня 2008 року Підволочиським районним судом Тернопільської області за ч. 3 ст. 152 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України до 4 х років позбавлення волі, ч. 2 ст. 153 КК України до 3 х років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, остаточне покарання визначено шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим 4 роки позбавлення волі, звільненого 09 лютого 2012 року по відбуттю строку покарання;

- 17 жовтня 2013 року Підволочиським районним судом за ч. 1 ст. 125 КК України до штрафу у розмірі 510 ( п`ятсот десять ) гривень, -

засуджений за ч.1 ст.185 КК України на 1 рік позбавлення волі.
Постановлено стягнути з ОСОБА_9 306 грн. 90 коп. процесуальних витрат в користь держави.

За вироком суду ОСОБА_9 визнаний винним та засуджений за вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин.
В період з 22 по 25 березня 2015 року обвинувачений ОСОБА_9 , перебуваючи в будинку ОСОБА_10 та його дружини ОСОБА_11 , яка періодично виїжджає на заробітки за межі України, розташованому в с. Гнилички Підволочиського району Тернопільської області, з кімнати житлового будинку, двері якої були відчинені, таємно викрав належні дружині ОСОБА_10 ОСОБА_11 речі:зокрема, швейну машинку марки «Тоуоtа ЕS 127», вартістю 800 гривень; праску марки «РhіІірs», вартістю 350 гривень; міні - кухонний комбайн марки «РhіІірs », вартістю 680 гривень; алюмінієву сковороду марки «Теfal », вартістю 250 гривень; два махрових рушники, вартістю по 120 гривень та одне махрове покривало, вартістю 250 гривень, заподіявши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 2 570 грн.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_8 просить поновити строк на апеляційне оскарження вказаного вироку, який в частині призначеного покарання змінити та пом`якшити ОСОБА_9 покарання до більш м`якого, не пов`язаного з позбавленням волі. Зазначає, що кримінальне провадження розслідувалось та розглядалось судом першої інстанції без участі захисника, а тому право обвинуваченого на захист реалізоване не було. Захисник був залучений після встановленого законом строку на апеляційне оскарження 29 жовтня 2015 року і лише тоді ОСОБА_9 було роз`яснено його право на апеляційне оскарження вироку та порядок подачі апеляційної скарги.

Вважає, що призначене ОСОБА_9 покарання не відповідає особі обвинуваченого та є явно несправедливим внаслідок суворості. Суд не вмотивував неможливість призначення ОСОБА_9 покарання не пов`язаного з позбавленням волі та його виправлення без ізоляції від суспільства.

Суд першої інстанції помилково визнав такою, що обтяжує покарання обставину, що 14.11.2014 року органом управління охорони Київського метрополітену ОСОБА_9 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, однак 17.12.2014 року дане кримінальне провадження направлене на додаткове розслідування.

Заслухавши доповідь судді, захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 , який підтримав подані клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу і просив їх задовольнити, прокурора, який просив, клопотання захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження залишити без задоволення, а у випадку задоволення клопотання, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи клопотання та апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що клопотання про поновлення строку підлягає до задоволення, а апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 113, 116 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вирок Підволочиського районного суду ухвалено 21 серпня 2015 року з участю обвинуваченого ОСОБА_9 та йому роз`яснено порядок та строки апеляційного оскарження вказаного вироку і з цього моменту він мав право протягом тридцяти днів оскаржити вирок суду.

Відповідно до положень ч.2 ст.395 КПК України апеляційна скарга може бути подана на вирок суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Встановлено, що захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 апеляційну скаргу на вирок Підволочиського районного суду від 21 серпня 2015 року подав 11 листопада 2015 року, тобто майже через три місяці з моменту оголошення вироку.

При цьому, у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження захисник обвинуваченого вказує, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 розслідувалось та розглядалось судом без участі захисника, а захисник був залучений лише 29 жовтня 2015 року.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що захиснику обвинуваченого ОСОБА_9 адвокату ОСОБА_8 слід поновити строк на апеляційне оскарження вироку Підволочиського районного суду від 21 серпня 2015 року, оскільки він ним пропущений з поважних причин.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення за яке його засуджено та кваліфікація його дій за ч.1 ст.185 КК України, в апеляційній скарзі не оспорюються.

Відповідно до вимог ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд першої інстанції зазначені вимоги закону виконав належним чином та в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_9 кримінального правопорушення, яке відноситься до злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який неодноразово судимий, що обтяжує відповідальність згідно характеристики по місцю проживання скарг та зауважень на нього не надходило, завдана потерпілій шкода відшкодована частково, думку потерпілої, яка вважає обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі.

Крім того, судом при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 враховано пом`якшуючі покарання обставини: визнання вини та активне сприяння розкриттю злочину.

Саме з врахуванням всіх вищенаведених обставин, суд першої інстанції призначив покарання ОСОБА_9 ч.1 ст.185 КК України в виді 1 року позбавлення волі, в той час як санкція вказаної статті передбачає і більш тривале позбавлення волі строком до трьох років.

Дане покарання колегія суддів необхідним та достатнім для виправлення та перевиховування обвинуваченого ОСОБА_9 , а також попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Таким чином, при перевірці кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , колегія суддів не вбачає будь-яких передбачених ст.409 КПК України підстав для скасування чи зміни вироку.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне в порядку ст.404 КПК України виключити з мотивувальної частини вироку вказівку суду про те, що 14.11.2014 року органом управління охорони Київського метрополітену йому було пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.309 КК України і 17.12.2014 року справа направлена на додаткове розслідування, як зайву, оскільки він жодним чином не характеризує особу обвинуваченого.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.
Поновити захиснику обвинуваченого ОСОБА_9 адвокату ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження вироку Підволочиського районного суду від 21 серпня 2015 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а вирок Підволочиського районного суду від 21 серпня 2015 року щодо ОСОБА_9 без зміни.
В порядку ст.404 КПК України з мотивувальної частини вироку виключити абзац: Крім того, 14.11.2014 року органом управління охорони Київського метрополітену йому було пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.309 КК України, 17.12.2014 року справа направлена на додаткове розслідування.
В решті вирок залишити без змін.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2