Справа № 203/5867/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2015 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:
Слідчого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участі скаржника - ОСОБА_3
адвоката - ОСОБА_4
прокурора - ОСОБА_5 , ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області,-
ВСТАНОВИВ:
До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 . В обґрунтування скарги посилалась на те, що СВ Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0004824 за ч.4 ст.190 КК України, відкритому за її заявою за фактом заволодіння шахрайським шляхом квартирою АДРЕСА_1 . Посилаючись на те, що слідчий самовідсторонився від розслідування, порушує строки розслідування та не виконує письмові вказівки прокурора від 12.08.2015 року, заявниця на підставі п.1 ч.1 ст.303 КПК України просила визнати неправомірними дії слідчого щодо невиконання вказівок прокурора та зобов`язати виконати останні.
В судовому засіданні заявниця та її захисник підтримали скаргу та просили її задовольнити.
Прокурори в судовому засіданні проти скарги заперечували та просили відмовити в її задоволенні, як необґрунтованої та передчасної.
Заслухавши пояснення заявниці та її захисника, думку прокурорів, дослідивши матеріали за скаргою та матеріали кримінального провадження №0004824, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Під час розгляду скарги встановлено, що 13.11.2013 року за заявою ОСОБА_3 до ЄРДР за №0004824 було внесено відомості за фактом заволодіння шахрайським шляхом квартирою АДРЕСА_1 , з правовою кваліфікацією за ч.4 ст.190 КК України.
Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні доручено та на момент розгляду скарги здійснюється слідчим СВ Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 .
З досліджених в ході розгляду скарги матеріалів кримінального провадження №0004824 вбачається, що 12.08.2015 року процесуальним керівником прокуратури Кіровського району м.Дніпропетровська в порядку ст.36 КПК України слідчому було надано письмові вказівки щодо проведення певних слідчих та процесуальних дій та зазначено про необхідність інформування прокуратури про хід слідства в строк до 12.09.2015 року.
Також з матеріалів вбачається, що зазначені у вказівках прокурора слідчі та процесуальні дії слідчим не проводились.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.
Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
В поданій сказі ОСОБА_3 посилалась на те, що слідчий не вживає заходів до належного розслідування, порушує строки розслідування справи та не виконує обов`язкові письмові вказівки прокурора від 12.08.2015 року у визначені в них строки. В зв`язку з чим, на підставі п.1 ч.1 ст.303 КПК України просила визнати неправомірними такі дії слідчого та зобов`язати його виконати письмові вказівки прокурора від 12.08.2015 року.
Разом з тим, виходячи зі змісту ч.2 ст.307 КПК України, яка визначає виключний перелік ухвал, що можуть бути постановлені слідчим суддею за наслідками розгляду скарг, поданих в порядку ст.303 КПК України, не передбачено постановлення ухвал про визнання неправомірними дій чи бездіяльності слідчого та встановлення вказаного факту під час розгляду скарги є підставою для подальшого прийняття слідчим суддею одного із рішень, визначених ч.2 ст.307 КПК України.
Таким чином, в задоволенні скарги в частині визнання неправомірними дій слідчого СВ Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 щодо невиконання письмових вказівок прокурора від 12.08.2015 року слід відмовити.
Що стосується заявлених у скарзі вимог про зобов`язання слідчого виконати зазначені вище вказівки прокурора, слідчий суддя враховує, що у вказаній вимозі ОСОБА_3 фактично ставиться питання про зобов`язання слідчого виконати зазначені у вказівках слідчі та процесуальні дії, що виходить за межі компетенції слідчого судді та є втручанням в хід слідства і призведе до перекладання на суд функцій обвинувачення.
В той час, як відповідно до положень п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
А відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Також слідчий суддя враховує, що у вказівках прокурора не було встановлено конкретних строків виконання слідчих та процесуальних дій, а лише зазначено строк у який слідчому необхідно проінформувати прокуратуру про хід слідства з наданням матеріалів кримінального провадження.
А тому невиконання слідчих та процесуальних дій, що визначені у вказівках процесуального керівника не є бездіяльністю, що підлягає оскарженню в порядку, передбаченому п.1 ч.1 ст.303 КПК України, оскільки конкретні строки проведення досудового розслідування, певних слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні не встановлювались та нормами КПК України у даному випадку прямо не визначені.
Відповідних клопотань про проведення тих чи інших слідчих дій ОСОБА_3 , як потерпіла у кримінальному провадженні до слідчого не заявляла.
В зв`язку з цим, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні скарги в частині зобов`язання слідчого виконати вказівки прокурора також слід відмовити, відмовивши таким чином в задоволенні скарги повністю.
В частині посилань у скарзі на недотримання розумних строків проведення досудового розслідування, слідчий суддя враховує, що будь-яких вимог в цій частині ОСОБА_3 не заявлялось.
При цьому роз`яснює останній, що відповідно до ч.6 ст.28 КПК України підозрюваний, обвинувачений, потерпілий мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.
А відповідно до ст.308 КПК України заявниця, як потерпіла, має право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, яким в разі наявності підстав надає відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,26,28,303,307,308 КПК України, слідчий суддя -
УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області відмовити повністю.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1