Справа № 11-1168/11 Категорія: 60
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2011 року

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючого судді: Нешик Р.І.

суддів: Олексієнка Ю.Г., Пасько Д.П.

прокурора: Кузьміна С.В.

захисника: ОСОБА_2

засудженого: ОСОБА_3

розглянула 03 листопада 2011 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальну справу за апеляцією прокурора, на вирок Ленінського районного суду м. Вінниці від 22 грудня 2010 року, яким

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,

в силу ст.89 КК України не судимий;

засуджений за ч. 1 ст. 366 КК України на 2 (два) роки обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання із однорічним іспитовим строком. Згідно п.п. 2,3,4 ч. 1 ст. 76 КК України на нього покладені певні зобовязання. Згідно ст. 49 КК України звільнений від призначеного покарання у звязку із закінченням строків давності притягення його до кримінальної відповідальності.

За ч. 3 ст. 212 КК України ОСОБА_3 виправданий із підстав непідтвердження в суді кваліфікації скоєного.

Вирішено питання із речовими доказами.

ОСОБА_3 засуджений за те, що він, являючись директором закритого акціонерного товариства Адампільський хлібокомбінатз 17.03.2003 року по 22.06.2007 рік та будучи службовою особою, на якого були покладені обовязки по веденню бухгалтерського обліку, складанню звітності по фінансово-господарській діяльності підприємства, забезпеченню її зберігання, подання до державних податкових органів та інших державних органів декларацій, бухгалтерських звітів, інших документів, повязаних із обчисленням і сплатою зборів, а також на нього була покладена відповідальність за правильність обчислення, своєчасної сплати податків, зборів і дотримання законів при цьому, умисно ухилився від сплати податку в сумі 7 358 714 грн., що призвело до фактичного ненадходження їх в особливо великих розмірах.

Зокрема, ОСОБА_3 в травні 2004 року вніс до статутних фондів ЗАТ Адампільський хлібта Славутський хліб3 679 537 простих іменних акцій, емітованих ЗАТ Українська спілка підтримки асоційованого розвитку товаровиробниківна загальну суму 36 795 370 грн. в обмін на корпоративні права останніх.

По вказаній господарській операції засуджений не надав головному бухгалтеру ЗАТ Адампільський хлібокомбінатОСОБА_4 ніяких розпоряджень і інформації.

В подальшому, достовірно знаючи про виникнення податкових зобовязань при здійсненні вищенаведеної операції з цінними паперами, маючи злочинний намір, направлений на умисне ухилення від сплати податків шляхом невідображення обєктів оподаткування в поданій до Старосинявського відділення Летичівської МДПІ у Хмельницькій області податковій декларації з податку на додану вартість за травень 2004 року в порушення п.п. 3.1.1 ст. 3, п. 4.1 ст. 4, п.п. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону України Про податок на додану вартість№168/97-ВР від 03.04.1997 року умисно ухилився від сплати податку на додану вартість в сумі 7 358 714 грн.

З метою приховання суми ПДВ, яка підлягала сплаті до бюджету, надав розпорядження головному бухгалтеру ОСОБА_4, якій не було відомо про здійснену операцію, скласти і подати до Старосинявського відділення Летичівської ДПІ у Хмельницькій області декларацію з податку на додану вартість за травень 2004 року, в якій, задекларувати суму податкового зобовязання 360 грн., чим фактично була занижена сума податкового зобовязання, яку необхідно було сплатити до бюджету на 7 358 714 грн.

Крім того, ОСОБА_3 достовірно знаючи, що Адампільський хлібокомбінат не підпадає під спрощену систему оподаткування дав вказівку ОСОБА_4 подати заяву в ДПІ про видачу свідоцтва про право сплати єдиного податку ЗАТ Адампільський хлібокомбінатза 2003 рік з відсотковою ставкою 6%, згідно чого було отримано свідоцтво про сплату єдиного податку для здійснення діяльності протягом 2003 року з застосуванням спрощеної системи оподаткування.

В апеляції прокурора ставиться питання про скасування вироку суду і повернення справи на новий судовий розгляд через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та неправильне застосування кримінального закону, як в частині виправдання так і в частині засудження.

В своїх запереченнях на апеляцію адвокат ОСОБА_2 в інтересах засудженого просив залишити без змін вирок суду відносно ОСОБА_3, а апеляцію без задоволення, посилаючись на відповідність вироку суду вимогам закону.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, прокурора, підтримавшого доводи поданої апеляції зі змінами, адвоката ОСОБА_2 і ОСОБА_3, заперечивших проти її задоволення, дослідивши доводи апеляції, заперечення проти них та перевіривши матеріали кримінальної справи, колегія суддів дійшла висновку про скасування вироку вцілому зі слідуючих підстав.

Вирок суду має бути викладений у такій формі, щоб переконував, що прийняте судом рішення є єдино можливим і правильним.

Всупереч зазначеним вимогам, викладених в статті 332 КПК України, наспіх і неохайно складений вирок із викривленими словами, пропуском не лише букв, слів, а цілих абзаців обставин справи, перекрученого тексту викликає сумнів у його законності і обгрунтованості.

Резолютивна частина вироку повинна логічно випливати з обгрунтування, що міститься в мотивувальній частині. Проте мотивувальна і резолютивна частини настільки неузгоджені між собою, що містять істотні протиріччя.

Незважаючи на виправдання ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 212 КК України, суд у мотивувальній частині визнав доведеим умисне ухилення його від сплати податків на суму 7 358 714 грн.

Крім того, суд виправдав ОСОБА_3 із підстави непідтвердження кваліфакаціїв суді, якої не існує в Законі.

При цьому, суд у вироку свої висновки належним чином не мотивував. При наявності суперечливих доказів суд у мотивувальній частині вироку не проаналізував зібрані докази та не навів мотивів, із яких одні докази взяв до уваги, а інші відкинув.

Зокрема, висновкам перевірок, на які посилалось обвинувачення не дана судом оцінка як і не враховані покази свідків, в тому числі ОСОБА_5 та не зазначені мотиви, із який дані покази не приймаються до уваги.

Вирок не містить оцінок первинної документації, таких як декларації з податку на додану вартість.

Суд не вправі був конфлікт інтересівміж обвинуваченням і захистом брати за основу при виправданні ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 212 КК України.

При новому судовому розгляді суду слід перевірити доводи апеляції стосовно субєктивної сторони злочинів, за якими звинувачувався ОСОБА_3

Обвинувачення ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 366 КК України, визнане судом доведеним, та формулювання кваліфікації дій за цим законом є неконкретним, незрозумілим і суперечливим.

У вироку не міститься розмежувань дій ОСОБА_3, що кваліфікуються за ч. 3 ст 212 та ч. 1 ст. 366 КК України.

Із вироку не вбачається які саме документи чи відомості були підроблені, коли, де та хто саме це зробив.

Тому однобічність, і неповнота судового слідства, невідповідність висновків фактичним обставинам справи та неправильне застосування кримінального закону послужило підставою для скасування вироку суду.

При новому судовому розгляді слід усунути зазначені недоліки та прийняти по справі законне і обгрунтоване рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 365-367 КПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляцію прокурора із доповненнями задовільнити.

Вирок Ленінського районного суду м. Вінниці від 22 грудня 2010 року відносно ОСОБА_3 скасувати, справу повернути на новий судовий розгляд в той же суд, в іншому складі суддів.

Судді:

Р.І. ОСОБА_6 Олексієнко ОСОБА_7