АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 25 » травня 2010 року Колегія суддів судової палати у кримінальних

справах апеляційного суду Черкаської області у складі:

головуючого, судді Демиденка А.І.

судді Єльцова В.О.

народних засідателів Левченко Л.О., Богданової В.І., Крот Є.Г.

при секретарі Шанауріній І.О., Плодистій Л.О.

з участю прокурора Омельяненко А.В.

потерпілого ОСОБА_1

його представника ОСОБА_2

адвоката ОСОБА_3

підсудних ОСОБА_4 і ОСОБА_5, -

розглянувши у відкритому судовому засіданні у першій інстанції в залі апеляційного суду Черкаської області кримінальну справу № 1-07-10 за обвинуваченням

ОСОБА_4, 04 квітня 1978 року

народження, уродженки та жительки м. Умань, Черкаської області, вул. Першотравнева, 123, українки, гр. України, ІНФОРМАЦІЯ_1, зі слів працюючої, одруженої, має на утриманні малолітнього сина, Сергія, ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.27, ч.2ст.15, п.п. 6,11,12 ч.2 ст. 115 КК України;

ОСОБА_5, 16 грудня 1960

року народження, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_3, українки, гр. України, ІНФОРМАЦІЯ_4, одруженої, працюючої комендантом гуртожитку в Уманському гуманітарно-педагогічному коледжі, прож. в ІНФОРМАЦІЯ_5, раніше не судимої, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч.5ст.27, ч.2ст.15, п.п. 6,11,12 ч.2 ст. 115 КК України, -

установила:

Протягом серпня-жовтня 2007 року в м. Умань Черкаської області підсудна ОСОБА_4 замовила та організувала готування до вчинення умисного вбивства колишнього чоловіка ОСОБА_1 за корисливими мотивами, а підсудна ОСОБА_5 під час цього вчинила ряд пособницьких дій, направлених на готування умисного вбивства на замовлення цього ж потерпілого.

Дані злочини підсудними були вчинені за наступних обставин.

З 1999 по 2002 роки підсудна ОСОБА_4 перебувала у зареєстрованому шлюбі з потерпілим ОСОБА_1, від якого вони мають сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6. Станом на серпень 2007 року у неї виникли наміри замовити його умисне вбивство за корисливими мотивами, направленими на заволодіння частиною його спадкового майна, яке в такому разі підлягало б успадкуванню за законом їх сином. Реалізувати їх вона вирішила за допомогою свого кума, свідка ОСОБА_7, коли в середині серпня 2007 року в черговий раз повернулась з Італії додому в м. Умань.

ОСОБА_7 повідомив про ці наміри підсудної потерпілому ОСОБА_1, після чого, з метою попередження цього злочину та завчасного його виявлення, ввійшов до неї в довіру та на протязі серпня-вересня 2007 року під час неодноразових розмов, що таємно записувались на диктофон, наданим йому потерпілим, ознайомивши її із списком нерухомого майна потерпілого, загальна вартість якого складала 13 млн. доларів США, -досліджував їх достовірність.

24 вересня 2007 року, вечором, біля будинку № 44 по вул. Космонавтів у м. Умань, підсудна ОСОБА_4 домовилась і доручила ОСОБА_7 знайти виконавця вбивства, розробити з ним план вчинення цього злочину і вчинити вбивство ОСОБА_1 найманим вбивцею в той час, коли вона перебуватиме в Італії. На себе як замовника поклала обов'язок про те, що на протязі двох тижнів після від'їзду, її мати, ОСОБА_5, передасть через нього завдаток для найманого вбивці в сумі 4000 Євро та фотографію потерпілого. Решту обумовленої суми оплати послуг найманого вбивці в сумі 4000 Євро та за посередництво ОСОБА_7 в сумі 2000 Євро зобов'язалася передати йому у такий же спосіб після повного виконання цього замовлення.

Перебуваючи в Італії, підсудна ОСОБА_4, як організатор вбивства на замовлення, координувала дії свідка ОСОБА_7 та своєї матері, ОСОБА_5, яка сама не мала та достовірно не знала про її корисливий мотив. Наслідком цього стало те, що приблизно 05 жовтня 2007 року підсудна ОСОБА_5 за місцем своєї роботи в Уманському гуманітарно-педагогічному коледжі здійснила пособницькі дії, направлені на готування до вчинення цього злочину, передавши спочатку ОСОБА_7 вищезгаданий завдаток в сумі 4000 Євро для найманого вбивці, а приблизно 08 жовтня цього ж року, вдень, в парку, біля базару в м. Умань - фотокартку потерпілого ОСОБА_1

12 жовтня 2007 року потерпілий ОСОБА_1 та свідок ОСОБА_7 добровільно повідомили правоохоронні органи про злочин, що готується і стали на шлях сприяння у його розкритті.

В період з 19 по 21 жовтня 2007 року під контролем працівників міліції, відповідно до вимог закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» від 30 червня 1993 року (з наступними змінами), з метою розкриття цього злочину, було вчинено інсценування умисного вбивства потерпілого ОСОБА_1, з наступним виготовленням фотографій начебто його трупа, оприлюдненням цього факту громадськості м. Умані та прослуховуванням розмов свідка ОСОБА_7 з підсудними та між ними з приводу цієї події.

Результатом цього стало те, що свідок ОСОБА_7, сприяючи розкриттю злочину, який готувався, 20 жовтня 2007 року об 11.34 год. повідомив по мобільному телефону підсудну ОСОБА_4, яка перебувала в цей час у Італії, про повне виконання її замовлення на умисне вбивство потерпілого ОСОБА_1 Після цього, в ході наступних телефонних розмов з підсудною ОСОБА_5 та свідком ОСОБА_7, що мали місце протягом дня 20 жовтня 2007 року, ОСОБА_4 остаточно переконалась у достовірності цієї події і наказала матері провести з ним заздалегідь обумовлений розрахунок. Приблизно о 17.50 год. цього ж дня, поблизу будинку № 44 по вул. Космонавтів у м. Умань, підсудна ОСОБА_5 передала ОСОБА_7 в якості повної оплати послуг найманого вбивці потерпілого ОСОБА_1 решту обумовленої суми в розмірі 4000 Євро.

А відтак, за вказаних обставин, коли свідок ОСОБА_7 добровільно відмовився від виконання вищезгаданої угоди з підсудною ОСОБА_4, пов'язаної з підшукуванням найманого вбивці, і разом з потерпілим ОСОБА_1 повідомив правоохоронні органи про злочин, що готується, після чого вони стали сприяти його розкриттю, - дії підсудної ОСОБА_4 як замовника умисного вбивства, яка є організатором цього злочину, свідчать про її співучасть у готуванні до умисного вбивства потерпілого ОСОБА_1 за корисливими мотивами, на замовлення, а дії підсудної ОСОБА_5 як співучасть у вигляді пособництва до готування умисного вбивства на замовлення цього ж потерпілого.

Підсудна ОСОБА_4 своєї вини у пред'явленому обвинуваченні не визнала і пояснила, що з колишнім чоловіком - потерпілим ОСОБА_1 - у квітні-вересні 2007 року загострилися стосунки, у зв'язку з вихованням, утриманням та визначенням місця проживання їх малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. На її переконання ОСОБА_1, з метою позбавлення її материнських прав, заздалегідь спланував провокаційні дії, наслідком яких стало інсценування його вбивства, замовником якого є нібито вона. Для реалізації цього плану він залучив її кума, ОСОБА_7, який працював охоронцем на його приватному підприємстві. Останній ввійшов до неї у довіру і протягом серпня-вересня 2007 року, коли вона перебувала дома в м. Умань, постійно схиляв її до замовлення умисного вбивства ОСОБА_1 за корисливими мотивами, оскільки у останнього, як убачалось із наданого їй списку, знаходилось у власності тільки нерухомого майна на 13 млн. доларів США, частину якого в наступному успадкував би за законом їх син. Він же визначив грошову винагороду за це у 10000 Євро, з яких 8000 повинні були піти на оплату послуг найманого ним вбивці, а 2000 - йому за посередництво у цьому. Такого розвитку подій вона в дійсності не бажала, хоча і підтримувала ці розмови, звертаючи увагу на те, що таких грошей у неї немає, відтягуючи час. Напередодні її від'їзду до Італії, пізнього вечора 24 вересня 2007 року ОСОБА_7 з власної ініціативи прибув до неї додому і повідомив, що підшукав особу, яка погодилась вчинити це вбивство, та попередив, що відмовлятись від цієї послуги вже пізно, оскільки це може бути небезпечним для неї, її сина та матері. В жовтні 2007 року, коли вона перебувала в Італії, ОСОБА_7 по мобільному телефону сповістив їй про те, що замовлення на вбивство ОСОБА_1 виконано і потребував за це грошову винагороду у вищезгаданому розмірі. Побоюючись за своє життя та життя малолітнього сина і батьків, вона під час телефонної розмови попросила свою матір, ОСОБА_5, передати ОСОБА_7 4000 Євро. В наступному, 24 жовтня 2007 року повернулась додому в м. Умань, зранку побувала у адвоката, після чого була затримана працівниками міліції.

Факт попередньої оплати послуг кілера через ОСОБА_7 в сумі 4000 Євро з фотокарткою потерпілого за її вказівкою матір'ю, ОСОБА_5, начебто замовленого нею вбивства ОСОБА_1, - категорично заперечила.

Підсудна ОСОБА_5 своєї вини у пред'явленому обвинуваченні теж не визнала і дала аналогічні показання щодо мотиву заздалегідь спланованих проти її дочки ОСОБА_4 неправомірних дій потерпілого ОСОБА_1 спільно із свідком ОСОБА_7 Попередню оплату послуг кілера через ОСОБА_7 в сумі 4000 Євро та передачу йому фотокартки потерпілого за дорученням дочки в першій декаді жовтня 2007 року категорично заперечила. Стосовно грошей в сумі 4000 Євро, переданих нею ОСОБА_7 20 жовтня 2007 року, пояснила, що у такий спосіб намагалась забезпечити безпеку всієї своєї родини, адже останній переконував її та дочку, що потерпілого ОСОБА_1 вбито.

Незважаючи на таку позицію підсудних, вина кожної з них у висунутих проти них обвинуваченнях підтверджується наступними доказами:

-показаннями потерпілого ОСОБА_1 про те, що станом на 2007 рік він, впорядковуючи свої стосунки з бувшою дружиною, підсудною ОСОБА_4, визначив місце проживання їх малолітнього сина у своїй новій сім'ї, оскільки вона тривалий час перебувала в Італії і безпосередньої участі в його вихованні не приймала, а її мати, підсудна ОСОБА_5, з якою до цього проживала їх дитина, стала негативно впливати на онука та ображати його нову дружину. З його боку будь-яких дій, направлених на позбавлення підсудної материнських прав, не вчинялося. Більше того, він віддав їй сина на весь період перебування її у м. Умань після повернення із Італії з середини серпня і до 25 вересня 2007 року. В цей же період ОСОБА_7, який працював у нього охоронцем, повідомив йому про наміри бувшої дружини ОСОБА_4, замовити проти нього злочин. З метою об'єктивної оцінки цього повідомлення, дослідження достовірності такого наміру та мотиву злочину, він надав ОСОБА_7 диктофон для таємних записів їх розмов. Прослухавши в наступному один із записів їх розмови, він переконався в тому, що вона проявляє інтерес до його майнового стану та має наміри замовити проти нього злочин. У зв'язку з цим, він вирішив з'ясувати її реальні мотиви замовлення злочину, для чого власноручно склав на окремому аркуші перелік свого нерухомого майна, загальною вартістю 13 млн. доларів США, і передав його ОСОБА_7 для того, щоб той показав його підсудній, відстежив її реакцію на його майнові статки. На його думку, такий підхід знаходився в межах правового поля і себе виправдав. Підсудна ОСОБА_4П у наступних розмовах з ОСОБА_7, наданих йому ним для прослуховування, виявила бажання замовити його умисне вбивство, за два рази оплатити послуги найманого вбивці. При цьому застерегла, що виконання цього замовлення повинно відбутися в той час, коли вона перебуватиме в Італії. її цікавила частка в його спадковому майні, що в такому разі підлягала б успадкуванню їх малолітнім сином. Після її від'їзду до Італії, під кінець першої декади жовтня 2007 року, Антонов повідомив йому про те, що підсудна ОСОБА_4 через свою матір ОСОБА_5 передала йому завдаток по оплаті послуг кілера в розмірі 4000 Євро та його фотокартку. Побачивши у ОСОБА_7 згадану суму цієї іноземної валюти, він переконався в тому, що підсудні почали діяти, після чого вони добровільно повідомили правоохоронні органи про цей злочин, що готується і в подальшому стали сприяти їм у його розкритті.

Під контролем працівників міліції в період з 19 по 21 жовтня 2007 року було вчинено інсценування його умисного вбивства, зроблені фотографії нібито його трупа. З наступних пояснень ОСОБА_7 йому стало відомо, що після цього за вказівкою підсудної ОСОБА_4 її мати, підсудна ОСОБА_5, передала ОСОБА_7 наступні 4000 Євро в рахунок оплати послуг найманого вбивці;

- показаннями свідка ОСОБА_7 про те, що в квітні 2007 року в м. Умань під час зустрічей з підсудною ОСОБА_4, яка є його кумою, довідався про те, що вона вороже налаштована до свого бувшого чоловіка, ОСОБА_1, у якого він працював охоронцем. За її твердженнями він мав намір позбавити її материнських прав щодо їх малолітнього сина. В ході наступних розмов, що відбулися між ними у серпні-вересні 2007 року, ОСОБА_4 з'ясувала майновий стан потерпілого, провела розмови на замовлення злочину проти нього. Про це він повідомив ОСОБА_1, який всерйоз цього спочатку не сприйняв, але потім, з метою з'ясування її намірів, передав йому диктофон для таємних записів їх наступних розмов з цього приводу, а потім і аркуш, в якому власноручно перелікував своє нерухоме майно, загальна вартість якого складала 13 млн. доларів США. Надання цієї інформації підсудній посприяло у виявленні ним її реальних намірів на замовлення вбивства ОСОБА_1 за корисливим мотивом, що полягав в наступному успадкуванні частини спадкового майна потерпілого їх малолітнім сином. В останній день перебування підсудної ОСОБА_4 у м. Умань, вечором 24 вересня 2007 року, неодноразові розмови з цього приводу привели до укладення між ними усної угоди, згідно з якою він зобов'язувався підшукати найманого вбивцю, а вона на протязі двох тижнів, перебуваючи в Італії, через свою матір, підсудну ОСОБА_5, мала передати йому фотокартку потерпілого ОСОБА_1 та 4000 Євро в якості завдатку, що складало половину обумовленої суми оплати послуг кілера. Решта обіцяних коштів, а саме: другу половину в сумі 4000 Євро для кілера та 2000 Євро для себе за посередництво у цьому злочині, - він мав отримати від її матері після реального виконання цього замовлення.

Приблизно 05 жовтня 2007 року, вдень, підсудна ОСОБА_5 по телефону призначила йому зустріч за місцем своєї роботи в Уманському педагогічному коледжі, де в якості авансу оплати послуг кілера передала йому заздалегідь обумовлені з підсудною ОСОБА_4 4000 Євро. Через декілька днів вона знову зателефонувала, після чого в парку, біля базару в м. Умань, передала фотокартку потерпілого ОСОБА_1 Розмову між ними під час цієї зустрічі в парку він записав на диктофон. Все це він потім показав потерпілому, який після цього вирішив повідомити про дії підсудних правоохоронним органам. Поки збиралися зробити це повідомлення, він при невідомих обставинах втратив всю суму цих коштів. Подальші дії, пов'язані з розкриттям цього злочину, він та потерпілий здійснювали під контролем працівників міліції. Було вчинено інсценування умисного вбивства потерпілого ОСОБА_1 з виготовленням фотографій начебто його трупа. 20 жовтня 2007 року, в першій половині дня, він зателефонував підсудній ОСОБА_4, яка перебувала в Італії, і повідомив, що її замовлення на вбивство ОСОБА_1 виконано. Провівши для впевненості неодноразові переговори з ним та матір'ю, вона наказала їй провести з ним повний розрахунок за послуги найманого вбивці. Під вечір, цього ж дня підсудна ОСОБА_5 передала йому заздалегідь обумовлені з підсудною ОСОБА_4 4000 Євро, а він передав їй конверт з вищезгаданими фотографіями начебто трупа ОСОБА_1.

- показаннями свідків, подружжя ОСОБА_8 та Н.Л. про те, що вони є кумами підсудної та потерпілого. Після їх розлучення підтримували з кожним із них рівні стосунки. Запам'ятали, що приблизно 5-6 квітня 2007 року, під час перебування у них в гостях, підсудна ОСОБА_4 поцікавилась потерпілим. Ображалась на нього із-за того, що він не дає їх малолітнього сина її батькам. Коли ж ОСОБА_8 згадав про його бізнесові справи, то вона, проявляючи заздрість до його матеріального становища, висловилась, що буде не бідніша за нього і може його прибрати. Цим словам тоді серйозності вони не придали.

Влітку 2007 року, коли вдруге повернулась додому з Італії, підсудна ОСОБА_4 була у них знову в гостях, але при цьому її висловлювання відносно потерпілого були стриманішими, що теж залишилось поза увагою.

Повідомлення працівників міліції у жовтні 2007 року про вбивство потерпілого було сприйнято ними реально, внаслідок чого вони прийняли участь у замовленні труни. В цей же період підсудна ОСОБА_4 зателефонувала їм з Італії та поцікавилась чи дійсно вбито ОСОБА_1 ?

- показаннями свідка ОСОБА_9 про те, що станом на вересень 2007 року у неї були

нормальні відношення як з підсудними, так і потерпілим. Підсудна ОСОБА_4

поділилась з нею тим, що хоче щоб потерпілий ОСОБА_1 переписав частину свого

нерухомого майна на їх малолітнього сина. Під час спільного перебування разом з дітьми

в Туреччині на відпочинку підсудна в емоціях сказала їй про те, що якщо потерпілий буде

забирати у неї дитину і позбавить батьківських прав, то вб'є ОСОБА_1 і вже

знайшла кілера. Цьому висловлюванню вона не придала уваги. Згадала за це тільки тоді,

коли восени 2007 року по місту пішли розмови, що ОСОБА_1 вбито;

- показаннями свідків, оперативних працівників міліції ОСОБА_10 та

ОСОБА_11 про те, що 12 жовтня 2007 року до управління карного розшуку УМВС

України в Черкаській області надійшла оперативна інформація про замовлення вбивства

ОСОБА_1, у зв'язку з чим того ж дня була заведена оперативно-розшукова справа та

відповідно до закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» стали вживатися

необхідні заходи, направлені на попередження та розкриття цього злочину. Зокрема, під їх

контролем були скореговані дії як потерпілого ОСОБА_1, так і свідка ОСОБА_7,

які повідомили про злочин, що готується і виявили бажання посприяти його розкриттю. З

метою дослідження істинних намірів підсудних ОСОБА_4 та ОСОБА_5, вони

вдалися до інсценування вбивства потерпілого. Виготовили фотографії начебто його

трупа, передали їх ОСОБА_7, який з їх відома повідомив по мобільному телефону

ОСОБА_12 про повне виконання її замовлення на вбивство потерпілого ОСОБА_1

Остання, перебуваючи в Італії, в телефонному режимі провела ряд розмов з ОСОБА_7

О.В. та своєю матір'ю ОСОБА_5, що були направлені на перепровірку цього

повідомлення. Потім, вважаючи, що на її замовлення було вбито потерпілого ОСОБА_1

М.П., наказала матері, підсудній ОСОБА_5, провести з ОСОБА_7 повний

розрахунок за послуги найманого вбивці. 20 жовтня 2007 року, під вечір, поблизу

будинку № 44 по вул. Космонавтів у м. Умань підсудна ОСОБА_5 передала Антонову

О.В. в якості повної оплати послуг найманого вбивці потерпілого ОСОБА_1 решту

обумовленої суми в розмірі 4000 Євро;

Слід зазначити, що показання потерпілого та вищезгаданих свідків знайшли своє об'єктивне підтвердження як в ході досудового, так і судового слідства.

Так, з відповіді голови апеляційного суду Черкаської області від 22 січня 2008 року на запит органів досудового слідства від 21 січня 2008 року вбачається, що у зв'язку з заведенням 12 жовтня 2007 року оперативно-розшукової справи № 63, категорії «Захист», постановами від 16 жовтня 2007 року апеляційного суду Черкаської області було надано дозвіл:

а) на проведення оперативно-розшукових заходів із застосуванням технічних засобів для зняття інформації з каналу зв'язку 8 , що належить ОСОБА_5, і каналу зв'язку 8 , що належить ОСОБА_7;

б) на зняття аудіо та відеоінформації в м. Умань Черкаської області, з метою перевірки причетності ОСОБА_5 до скоєння злочину;

том 2 а.с. 83,84

Як засвідчують матеріали справи, реалізація цього дозволу відбулась 20 жовтня 2007 року, коли під контролем працівників міліції відбулось інсценування вбивства ОСОБА_1, а ОСОБА_7, отримавши від них фотографії начебто трупа потерпілого, в цей же день об 11.34 год. з мобільного телефону 8 зателефонував підсудній ОСОБА_4, яка перебувала в Італії, і повідомив про повне виконання її замовлення на умисне вбивство потерпілого ОСОБА_1 Остання, для впевненості у достовірності цієї інформації, на протязі цього ж дня здійснила ряд телефонних дзвінків як на вищевказаний номер мобільного телефону ОСОБА_7, так і номер 8 мобільного телефону своєї матері, підсудної ОСОБА_5, а потім, наказала їй провести з ним повну оплату послуг найманого вбивці та в телефонному режимі координувала їх дії в цей час. Внаслідок цього, 20 жовтня 2007 року близько 17.50 год. поблизу будинку № 44 по вул. Космонавтів у м. Умань підсудна ОСОБА_5 передала ОСОБА_7 заздалегідь обумовлену суму в розмірі 4000 Євро.

Всі ці телефонні розмови між згаданими особами та під час зустрічі ОСОБА_7 з підсудною ОСОБА_5 були зафіксовані в установленому порядку на секретні носії інформації - СБ-К диск № 12/93-033 цт та відеокасеті ВК-08 № 000407 під час здійснення оперативно-розшукових заходів у ОРС № 63 від 12.10. 2007 року, а після порушення кримінальної справи з дотриманням процесуального закону були розсекречені в ході їх огляду в якості речових доказів. При цьому були роздруковані розмови цих осіб та переглянутий відеозапис.

том 2 а.с. 48-78, 40-42

Під час судових засідань у цій справі судом були досліджені не тільки роздруковані телефонні розмови між цими особами, але і безпосередньо прослухані та переглянуті вищезгадані носії інформації з їх оперативними записами. За відсутності будь-яких зауважень з боку підсудних, потерпілого та свідка ОСОБА_7 щодо достовірності записів цих розмов та їх роздруківки органами досудового слідства, судом безпосередньо досліджена поведінка та дії підсудних після отримання підсудною ОСОБА_4 телефонного повідомлення від ОСОБА_7 об 11.34 год. 20.10. 2007 року про виконання її замовлення на вбивство потерпілого ОСОБА_1

Так, підсудна ОСОБА_4 цього ж дня о 12.07 год. поділилась цією звісткою тільки з матір'ю, підсудною ОСОБА_5, після чого на протязі декількох годин вони спрямували свої дії на перепровірку цієї інформації. їх хвилювало єдине, чи це, як вони висловлювались, не підстава, бо як наголошувала підсудна ОСОБА_4: «...я можу життя потіряти, якщо підставив». На це підсудна ОСОБА_5 відповіла їй так: «Якщо підстава, то прийдеться седіти, виїхати, ще десь дальше, і сидіти тихенько і мовчки, нелегально, років п'ять. Ну я тоді устрою цьому Саші, єслі шо, він своїх тоже не буде бачити».

том 2 а.с. 60-66

О 13.42 год. підсудна ОСОБА_4 в розмові з ОСОБА_7 намагалась ще раз переконатись у виконанні її замовлення, пообіцяла до кінця дня з ним за це розрахуватись.

том 2 а.с. 52-53

О 15.45 год. підсудна ОСОБА_5 запитала у ОСОБА_4: «Коли я маю віддати остальні, чи ти будеш сама, маєш віддати?», на що остання відповіла, що це необхідно зробити їй до вечора.

том 2 а.с. 70

О 16.34 год. підсудна ОСОБА_4 приказала ОСОБА_5: «Віддавай гроші зразу, зараз віддавай!», після чого о 16.37 год. зателефонувала ОСОБА_7 і організувала його зустріч з ОСОБА_5, спочатку на вул. Першотравневій, а потім поблизу будинку № 44 по вул. Космонавтів у м. Умань, де остання передала йому 4000 Євро, а він їй конверт з фотографіями начебто трупа ОСОБА_1

том 2а.с. 71-72, 54

О 17.52 год. ОСОБА_4 поцікавилась у ОСОБА_5 чи все пройшло нормально, на що остання відповіла: «Все нормально, господі, я, шо не нормально, я пішла осьо додому, всьо, я тобі кажу, я ше нічого не знаю. Всьо. Шо має бути, тей буде, вже позно, хникати перестань, візьми себе в руки. ...уже сьоравно ми з тобою все зробили, що мали зробити».

том 2 а.с. 74

Подія, пов'язана з передачею грошей підсудною ОСОБА_5 свідку ОСОБА_7, що була знята на оперативну плівку, теж переглянута в судовому засіданні. За відсутності зауважень учасників процесу з цього приводу, це посприяло об'єктивному встановленню цих обставин.

том 2 а.с. 40-42

За висновком судової експертизи відео звукозапису встановлено, що у фонограмах цих розмов приймали участь підсудні ОСОБА_5 та ОСОБА_4

том 2 а.с. 96-99

На початку досудового слідства у справі, 24.10. 2007 року анкетні дані свідка ОСОБА_7, в цілях його безпеки, були змінені на псевдонім ОСОБА_13. Постановою слідчого від 21.01. 2008 року цей захід безпеки щодо ОСОБА_7 був скасований.

том 1 а.с. 71; том 2 а.с. 80

Протоколом виїмки від 24 жовтня 2007 року у нього було вилучено та оглянуто в якості речових доказів:

- цифровий диктофон SAMSUNG з записами розмов за його твердженням між ним та підсудними ОСОБА_4 і ОСОБА_5, які він самостійно здійснив протягом серпня-жовтня 2007 року з відома потерпілого ОСОБА_1;

- мобільний телефон з його абонентським номером 8 ;

- та іноземна валюту в сумі 4000 Євро, отриману ним 20.10. 2007 року від підсудної ОСОБА_5 в якості остаточної оплати послуг найманого вбивці, яка в наступному передана на зберігання до ВФЗБО УМВС України в Черкаській області.

том 1 а.с. 80-81, 82-86, том 2 а.с. 155-156

25 жовтня 2007 року під час повторного огляду згаданого диктофона у ньому було

виявлено вісім записів. Одна з розмов -V 001- між ним та підсудною ОСОБА_4 була

роздрукована. том 1 а.с. 129-138

Решта розмов були роздруковані органами досудового слідства в ході виконання судового доручення від 21 листопада 2008 року;

том 4 а.с. 24-43

Безпосереднє дослідження цих записів та їх прослуховування в судовому засіданні засвідчило те, що шість таких розмов відбулось між підсудною ОСОБА_4 та свідком ОСОБА_7 в період з середини серпня по 24 вересня 2007 року, а дві між ним і підсудною ОСОБА_5 в жовтні 2007 року. Слід зазначити, що будь-яких заперечень про участь в цих розмовах з боку підсудних та свідка ОСОБА_7 до суду не надійшло.

Так, із запису V007 вбачається, що це одна із перших розмов між підсудною ОСОБА_4 та свідком ОСОБА_7, яка відбулась у м. Умань після її повернення з Італії, приблизно 18-19 серпня 2007 року. Вона поцікавилась майновим станом потерпілого ОСОБА_1, задаючи ОСОБА_7 такі питання: «Кажи. Я задавала то ти на той момент, що мені сказав, що нічого немає. ...Ну, харашо, на той період коли ти увільнявся що в нього було?, ти на те питання можеш отвітити освітити там у нього в сінях ?». Потім продовжує : « ...я його просто хочу конкретно наказати сказати, якщо є така можливість, я просто можу хлопцям сказати вони подумають, вот питання. Що в нього є?, дом, машина, те се. Вони потім самі думають, що як робити. Просто це чужі люди понімаєш. ... Я була б дуже рада якби цю машину унічтожили, но чи його це накаже? В нього страховка на неї ?».

том 4 а.с. 30-38

Під час другої розмови, у 20-х числах серпня 2007 року, запис V011, коли ОСОБА_7 показав їй аркуш із нерухомим майном потерпілого ОСОБА_1, підсудна відповіла йому: «Я ж тобі ж про це ж ше дня три мабуть про це не казала, я про це знаєш скільки думала, я вже про це тоді у той період, коли мені він дав малого, я вже до такої стєпєні все пронюхала, шо капец». Такі розмови підсудної об'єктивно свідчать про її готування до замовлення цього злочину за корисливими мотивами.

том 4 а.с. 43

Третя розмова, запис V013, відбулась між ними на початку вересня 2007 року. У зв'язку наявністю у неї інформації про майновий стан ОСОБА_1 та тим, що напередодні цього потерпілий ОСОБА_1 вагався давати підсудній ОСОБА_4 дозвіл на відпочинок разом із сином у Туреччині, вона відкрито висловилась про наміри замовити його вбивство. Застерегла: « Я повинна бути в Італії. Розщитаються мої батьки. Я більше чим на десять тисяч йому, не знаю, в мене більш немає». Потім уточнила, що десять тисяч Євро. Дальше: « Треба надьожна людина, за це я тебе питаю».

том 4 а.с. 38-40

Із четвертої та п'ятої розмов, записи V015, V001, вбачається, що вони відбулась між ними під кінець першої декади вересня 2007 року, коли потерпілий ОСОБА_1 вже дав їй дозвіл на відпочинок разом з сином. При цьому вона, не відмовляючись від замовлення на його вбивство, застерегла ОСОБА_7 про те, що до цього злочину необхідно дуже ретельно підготуватись, мати гроші на оплату найманого вбивці. Тут же звернула увагу і на те, щоб після вбивства труп ОСОБА_1 повинен бути знайденим, бо наступного дня вона понесе заяву до адвоката, оскільки їх син у такому разі є його спадкоємцем. У разі, якщо виникне спір між спадкоємцями щодо спадкових прав їх сина, то здати йому відповідні аналізи (ДНК) немає ніякої проблеми.

том 1 а.с. 129-138

Шоста розмова, запис V002, відбулася між ними увечері, 24 вересня 2007 року. При цьому підсудна ОСОБА_4 на підтвердження попередніх розмов про замовлення вбивства ОСОБА_1 за корисливими мотивами заявила, що після її від'їзду до Італії, тижнів через два, її мати, ОСОБА_5 передасть йому задаток для найманого вбивці. Дослівно: «ОСОБА_1 тебе 4000 отдаст сразу. Це половина. Потом остальне».

том 4 а.с. 29-30

Необхідно відмітити те, що постановами Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30 жовтня 2007 року були надані дозволи для проведення заходів щодо встановлення телефонних з'єднань абонентів: ОСОБА_5 за номером 8-096-339-59-74 та ОСОБА_13 (він же ОСОБА_7) за номером 8-067-454-72-88, з прив'язкою до базових станцій з зазначенням азимуту, починаючи з 01.08. 2007 року по 24.10. 2007 року, а також дозволи на отримання роздруківок телефонних з'єднань вказаних абонентів за цей же період.

том 1 а.с. 154,156

Дослідження та аналіз вибірки дзвінків абонента ОСОБА_5 об'єктивно свідчить про те, що в першій декаді жовтня 2007 року вона тричі розмовляла з свідком ОСОБА_7, а саме: 05 жовтня о 16.08 год. і 08 жовтня о 14.03 год. та в 14.11 год.

том 1 а.с.180 оборот

Ці дані узгоджуються із сьомим записом 003 між нею та ОСОБА_7, згідно з яким вона задала йому питання: «Саша. Ти знаєш де він живе?», на що останній відповів: «Да. Два года назад я там ремонт робив» Тоді ОСОБА_5 продовжила: « Хорошо. На. Це все, що я зараз можу тобі дати».

том 4 а.с.30

25 жовтня 2007 року в ході виїмки ОСОБА_13 ( він же ОСОБА_7В.) видав

фотокартку потерпілого ОСОБА_1, яку за його твердженнями він отримав від

підсудної ОСОБА_5 під час вищезгаданої розмови з записом на диктофон. Суду з

цього приводу пояснив, що ця підсудна запитала тоді в нього про те, чи знає він де

проживає потерпілий ОСОБА_1 том 1 а.с. 115

В ході огляду закордонного паспорта підсудної ОСОБА_4 встановлено, що в аеропорту Бориспіль, Україна у її паспорті є відмітки: 14 серпня, 12 вересня, 20 вересня, 25 вересня та 23 жовтня 2007 року. За її твердженнями це відповідає тому, що:

- 14 серпня 2007 року вона прибула з Італії на Україну,

- 12 вересня 2007 року відбула з України з сином на відпочинок до Туреччини,

- 20 вересня 2007 року повернулась з відпочинку на Україну,

- 25 вересня 2007 року знову відбула до Італії, а

- 23 жовтня 2007 року повернулась з Італії на Україну.

На думку суду, ці дані сприяють більш повному та об'єктивному з'ясуванню фактичних обставин справи у часі та місці.

том 2а.с.168,192

24 жовтня 2007 року, прибувши додому в м. Умань, зранку побувала у адвоката, після чого була затримана працівниками карного розшуку УМВС України в Черкаській області і тут же звернулась до них з явкою з повинною, в якій власноручно зазначила те, що замовила вбивство ОСОБА_1 Поштовхом для цього за її твердженнями стало те, що після розірвання шлюбу потерпілий був вороже налаштований до неї та її матері, не давав їм малолітнього сина, грозився позбавити материнських прав. Тут же вказала про те, що 4000 Євро заплатила тій людині, яка повинна знайти найманого вбивцю. Потім ця людина зателефонувала їй і повідомила про те, що «вже люди зробили свою справу» та потребувала решту грошей, на що вона погодилась.

том 1 а.с. 48-49,93

Незважаючи на те, що слідству та суду не вдалось розшукати 4-х тисяч Євро, які за твердженням свідка ОСОБА_7 були отримані ним від підсудної ОСОБА_5 на початку жовтня 2007 року в якості попередньої оплати послуг найманого вбивці, а потім при невідомих обставинах втрачені, - колегія суддів судової палати схиляється до достовірності цих фактів. Насамперед, цьому висновку сприяють об'єктивні дані, встановлені в ході судового слідства. Зокрема, ті, що випливають із вище дослідженої розмови між підсудною ОСОБА_4 та свідком ОСОБА_7 24 вересня 2007 року, коли вона пообіцяла на протязі наступних двох тижнів через підсудну ОСОБА_5 передати йому половину оплати послуг найманого вбивці в розмірі 4000 Євро. Факт зустрічей свідка ОСОБА_7 з цього приводу за ініціативою підсудної ОСОБА_5 у першій декаді жовтня 2007 року підтверджується вищенаведеними даними роздруківки її телефонних з'єднань, які об'єктивно свідчать про те, що в цей період вона тричі телефонувала до ОСОБА_7 їх розмову під час другої зустрічі ОСОБА_7 таємно записав на диктофон і надав для дослідження слідству та суду. Коли ж ОСОБА_7 повідомив підсудну ОСОБА_4 про повне виконання її замовлення на вбивство потерпілого ОСОБА_1, остання тут же стала вести телефонні перемовини з підсудною ОСОБА_5, в тому числі і за оплату послуг найманого вбивці. В ході цього ОСОБА_5 запитала у неї: «Коли я маю віддати остальні, чи ти будеш сама, маєш віддати?». І на кінець, у вище дослідженій явці з повинною підсудна ОСОБА_4 власноручно вказала, що з її боку мала місце попередня оплата послуг найманого вбивці.

том 4 а.с. 29-30, том 1 а.с.180-оборот, том 4 а.с.30, том 2 а.с. 70, том 1 а.с. 48-49

За висновками амбулаторних комплексних судово-психолого-психіатричних

експертиз підсудні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є осудними. Індивідуально-

психологічні особливості ОСОБА_4 у вигляді емотивності, емоційної нестійкості,

особистісної тривожності знайшли своє відображення, але суттєво не вплинули на її

свідомість та поведінку в юридично значимий період. ОСОБА_5 не виявляє таких

індивідуально-психологічних особливостей, котрі могли суттєво вплинути на її поведінку

в досліджуваній ситуації. том 4 а.с. 206-212,213-217

Слід зазначити, що органи досудового слідства дії підсудної ОСОБА_4 кваліфікували за ч. 2 ст.15; ч.3ст.27; п.п. 6,11,12 ч.2 ст. 115 КК України як організування закінченого замаху на умисне вбивство з корисливих мотивів, вчинене на замовлення та за попередньою змовою групою осіб, а підсудної ОСОБА_5 за ч. 2 ст.15; ч.5ст.27; п.п. 6,11,12 ч.2 ст. 115 КК України як пособництво в закінченому замаху на умисне вбивство, вчинене на замовлення та за попередньою змовою групою осіб.

Проте, в судовому засіданні не встановлено будь-яких об'єктивних даних, які б свідчили про замах на вчинення цього злочину за попередньою змовою групою осіб та за корисливими мотивами з боку підсудної ОСОБА_5

Так, відповідно до ч. 1ст. 15 КК України замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі.

У справі достеменно встановлено, що виконавця замовного вбивства не існувало, а, отже, не було вчинено з прямим умислом будь-яких дій, безпосередньо направлених на вчинення цього злочину.

Згідно з ч.2ст.28 КК, злочин визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (дві або більше), які заздалегідь, тобто до початку злочину, домовилися про спільне його вчинення.

Обставини справи засвідчують те, що підсудна ОСОБА_4 була єдиним організатором цього злочину, тобто при організації його готування вона не перебувала у попередній домовленості з іншою (йми) особою (ами).

Що ж стосується умислу підсудної ОСОБА_5, то він був направлений на вчинення пособницьких дій організатору тільки в частині цього умисного вбивства на замовлення. Будь-яких об'єктивних даних про те, що вона діяла при цьому за власними корисливими мотивами чи в інтересах таких мотивів підсудної ОСОБА_4, як на досудовому слідстві, так і в суді не встановлено. Всі сумніви з цього приводу необхідно віднести на користь підсудної.

Таким чином, обставини справи об'єктивно засвідчують те, що умисне вбивство потерпілого ОСОБА_1 вчинено не було, оскільки свідок ОСОБА_7, якому було замовлено підшукати найманого вбивцю, діючи з метою викриття замовника вбивства та його пособника, добровільно відмовився від цього обов'язку, завчасно повідомив про готування цього злочину як самого потерпілого, так і разом з ним правоохоронні органи, після чого сприяв його розкриттю. Тому дії підсудної ОСОБА_4 як замовника умисного вбивства, яка є організатором цього злочину, свідчать про її співучасть у готуванні умисного вбивства потерпілого ОСОБА_1 на замовлення, за корисливими мотивами, а дії підсудної ОСОБА_5, яка сама не мала та не була обізнана в корисливих мотивах підсудної ОСОБА_4, - як співучасть у вигляді пособництва у готуванні цього ж злочину, на замовлення.

Колегія суддів судової палати кваліфікує дії:

- підсудної ОСОБА_4 за ч. 1ст. 14; ч.3ст.27; п.п. 6,11 ч.2ст. 115 КК України як

організатора у готуванні умисного вбивства, з корисливих мотивів, на замовлення;

- підсудної ОСОБА_5 за ч. 1ст. 14; ч.5ст.27; п.11 ч.2ст. 115 КК України як пособника у

готуванні умисного вбивства, на замовлення.

На досудовому слідстві підсудні скаржились прокурору про те, що працівники міліції сфальсифікували проти них цю справу.

Постановою прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами внутрішніх справ при провадженні оперативно-розшукової діяльності, дізнання та досудового слідства прокуратури Черкаської області від 18 березня 2008 року в порушенні кримінальної справи відносно співробітників УМВС України в Черкаській області відмовлено за відсутністю в їх діях складу злочинів, передбачених ст.ст. 364, 365, 366, 367, 371, 372, 373, 374 КК України.

том 2 а.с. 229-230

Доводи підсудних та їх адвоката про те, що потерпілий ОСОБА_1, з метою позбавлення материнських прав підсудної ОСОБА_4, заздалегідь, спільно з ОСОБА_7, спланував провокаційні дії, наслідком яких стало інсценування його вбивства, замовником якого є нібито вона, - суперечать об'єктивно встановленим обставинам справи. З них, зокрема, вбачається те, що станом на 2007 рік потерпілий ОСОБА_1, у зв'язку з тим, що підсудна ОСОБА_4 після розірвання з ним шлюбу тривалий час перебувала в Італії і не приймала безпосередньої участі у вихованні їх малолітнього сина ОСОБА_6, відчуваючи загрозу процесу виховання малолітнього сина, забрав його від її матері, підсудної ОСОБА_5В, і став виховувати та утримувати у своїй новій сім'ї. Будь-яких неправомірних дій щодо підсудної як матері їх сина потерпілий на той час не вчинив та не мав наміру порушувати питання про позбавлення її материнських прав. Напроти, коли в середині серпня 2007 року вона повернулась з Італії додому, він надав їй можливість бути з сином на весь час перебування в м. Умані та дозволив їм разом виїхати на відпочинок до Туреччини, як батько їх малолітнього сина ОСОБА_6,

Отже, у потерпілого ОСОБА_1 не було з цього приводу ніякої проблеми, яка б спонукала його до провокації цього злочину. Але за таких же обставин вона об'єктивно появилась у підсудної ОСОБА_4 та її матері, підсудної ОСОБА_5, які за своїми переконаннями стали вбачати його перевагу над ними, загрозу своєму авторитету як матері та бабусі, а тому не могли з цим змиритися, мали злобу на нього. Саме це стало поштовхом для підсудної ОСОБА_4 у замовленні цього злочину за корисливими мотивами. На її шляху при реалізації цих намірів трапився її кум, свідок ОСОБА_7, який з метою їх з'ясування, вчинив вищенаведені у вироку дії, але потім добровільно відмовився виконувати замовлення підсудної ОСОБА_4 на підшукування найманого вбивці, повідомив потерпілого та правоохоронні органи про злочин, що готується, після чого сприяв у його розкритті.

З цього приводу органом досудового слідства 11 березня 2008 року винесена

обгрунтована постанова про відмову в порушенні кримінальної справи щодо Антонова

О.В. том 2 а.с. 183-185

Не варті уваги доводи підсудних про те, що 20 жовтня 2007 року вони у вище наведений спосіб передали ОСОБА_7 4000 Євро внаслідок шантажу та вимагання, коли він, повідомивши про вбивство потерпілого ОСОБА_1, висловив думку про те, що і з їх родиною може таке статися.

Із змісту досліджених в судовому засіданні записів їх розмов з цього приводу не вбачається того, що це сталося внаслідок дій ОСОБА_7В, про які наголошують підсудні. Навпаки, тоді їх хвилювало тільки те, чи це дійсно достовірний факт та чи не обманює їх ОСОБА_7 і хто із них, в який спосіб проведе оплату з ним послуг найманого вбивці.

При призначенні покарання підсудним суд враховує ступінь тяжкості вчинених кожною з них злочинів, які хоч і відносяться до категорії особливо тяжких, але були припинені на стадії їх готування, що унеможливило заподіяння тяжких наслідків. Особи винних, які раніше до кримінальної відповідальності не притягувалися, позитивно характеризуються за місцем проживання та займаються суспільно-корисною працею.

Обтяжуючих покарання обставин у справі не встановлено.

В якості пом'якшуючих покарання обставин підсудній ОСОБА_4 суд враховує явку з повинною, знаходження на її утриманні малолітнього сина та наявність у неї індивідуально-психологічних особливостей у вигляді емотивності, емоційної нестійкості, особистісної тривожності, що знайшли своє відображення, але суттєво не вплинули на її свідомість та поведінку в період готування до злочину.

В якості пом'якшуючих покарання обставин підсудній ОСОБА_5 суд враховує другорядну роль у готуванні до злочину та те, що до кримінальної відповідальності вона притягується вперше, та те, що на її утриманні тривалий час перебував внук.

Окрім того, на користь підсудних необхідно врахувати дії свідка ОСОБА_7, які хоч і не являються карними, але частково вплинули на формування їх умислу на готування до вчинення цих злочинів.

Відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, необхідним й достатнім покаранням, що буде сприяти виправленню та попередженню нових злочинів, є позбавлення волі кожної підсудної на певний строк. До підсудної ОСОБА_4 необхідно застосувати додаткову міру покарання у вигляді конфіскації майна, оскільки вона вчинила готування до цього злочину за корисливими мотивами.

Проте, за наявності вищезгаданих обставин, що пом'якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених підсудними злочинів, з урахуванням даних про особи винних, колегія суддів судової палати вважає за можливе застосувати відносно підсудних ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вимоги ст. 69 КК України та призначити кожній з них більш м'яке основне покарання, ніж те, що передбачено санкціями статей інкримінованих їм злочинів.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_1 про стягнення з підсудних моральної шкоди на суму 500000 грн. в солідарному порядку підлягає до часткового задоволення, відповідно до вимог ст.ст. 23, 1167 ЦК України. Колегія суддів вважає, що моральні страждання, заподіяні потерпілому ОСОБА_1 злочинними діями підсудних ОСОБА_4 та ОСОБА_5, відповідають грошовому еквіваленту у 30 000 грн.

Судові витрати за проведення у справі судової експертизи відео звукозапису підлягають стягненню з підсудних у дольовому порядку на підставі ст.91 КПК України.

Доля речових доказів у справі підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 81 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 321-324 КПК України, колегія суддів судової палати, -

засудила:

Визнати винними:

ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1ст.14; ч.3ст.27; п.п. 6,11 ч. 2 ст. 115 КК України.

ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1ст. 14; ч.5ст.27; п. 11 ч.2 ст. 115 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.1ст.14; ч.3ст.27; п.п. 6,11 ч.2 ст. 115 КК України із застосуванням вимог ст. 69 КК України у вигляді 5-ти (п'яти) років позбавлення волі з конфіскацією ? частини майна, яке є її власністю.

Призначити ОСОБА_5 покарання за ч.1ст.14; ч.5 ст.27; п.11 ч.2 ст. 115 КК України із застосуванням вимог ст. 69 КК України у вигляді 4-х (чотирьох) років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу щодо засуджених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 змінити з підписки про невиїзд на утримання під вартою, взявши кожну з них під варту, негайно, в залі суду.

Строк відбування покарання засудженими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 рахувати з дня затримання та взяття під варту, тобто з 25 травня 2010 року.

Зарахувати засудженій ОСОБА_4 в строк відбуття покарання час перебування її під вартою під час досудового слідства, а саме: з 24 жовтня 2007 року по 16 листопада 2007 року.

Зарахувати засудженій ОСОБА_5 в строк відбуття покарання час перебування її під вартою під час досудового слідства, а саме: з 25 жовтня 2007 року по 16 листопада 2007 року.

Стягнути із засуджених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в солідарному порядку на користь потерпілого ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 30 000 грн.

Стягнути із засуджених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в дольовому порядку судові витрати за проведення судової експертизи відео звукозапису по 775,50 грн. з кожної.

Речові докази:

- диктофон та диск з записами розмов підсудних та свідка ОСОБА_7, бирку на багаж, копії квитків на літак, п'ять фотокарток із зображенням нібито трупа ОСОБА_1 а також закордонний паспорт засудженої ОСОБА_4 залишити на зберіганні при справі;

- іноземну валюту в сумі 4000 Євро як знаряддя злочину, що перебуває на зберіганні в ВФЗБО УМВС України в Черкаській області, конфіскувати в дохід держави;

том 2 а.с. 155-156

- мобільний телефон, вилучений у свідка ОСОБА_7, що зберігається в СУ УМВС

України в Черкаській області, повернути йому як власнику;

том 2 а.с. 89-90

- мобільний телефон, вилучений 24.10. 2007 року у засудженої ОСОБА_4, що є її

власністю і зберігається в СУ УМВС України в Черкаській області, конфіскувати;

том 2 а.с. 176-177

Вирок може бути оскаржений учасниками процесу і на нього може бути внесено подання прокурором до Верховного Суду України через апеляційний суд Черкаської області на протязі одного місяця з моменту його проголошення, а засудженими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в той же строк, але з часу вручення кожній з них копії даного вироку під розписку.

Головуючий:

Суддя:

Народні засідателі: