АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 182/4389/15-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/712/К/15 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 грудня 2015 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі Дніпропетровської області апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 листопада 2015 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР 14 лютого 2015 року за № 0000466, за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с. Придніпровського Нікопольського району Дніпропетровської
області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого
за адресою:
АДРЕСА_1 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, українця, громадянина
України, зареєстрованого та проживаючого за адресою:
АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати, у зв`язку з порушенням судом вимог кримінального процесуального закону, та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Оскаржуваною ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.11.2015 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, було повернуто прокурору Нікопольської міжрайонної прокуратури Дніпропетровської області для виконання вимог КПК України.

В обґрунтування свого рішення суд послався на те, що в обвинувальному акті відсутні відомості про місце фактичного проживання обвинуваченого ОСОБА_7 , що позбавляє суд можливості призначити в цілому провадження до судового розгляду та розглянути його по суті, бо обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пов`язане між собою, оскільки їм інкримінується вчинення тяжкого злочину групою осіб, з розподіленням ролей.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор у кримінальному провадженні посилається на те, що під час здійснення досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_7 фактично проживав за адресою: АДРЕСА_2 , а 27.03.2015 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області обрано запобіжний захід відносно ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло за вищевказаною адресою, тобто підтверджено правильність анкетних даних, вказаних в обвинувальному акті.

Також апелянт зауважує, що, в порушення вимог ч. 2 ст. 214 КПК України, підготовче судове засідання відбулось за відсутності потерпілого ОСОБА_9 , судом не встановлено причини неявки останнього в судове засідання, що є грубим порушенням прав потерпілого, передбачених КПК України.

Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу сторонами апеляційного розгляду подані не були.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді провадження прокурор підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні та просив повернути обвинувальний акт з додатками на новий судовий розгляд.

Заслухавши суддю-доповідача та учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, зіставивши їх з наявними матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні може прийняти рішення про повернення обвинувального акту у випадку, якщо останній не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема, якщо він містить положення, що суперечать одне одному; у документах наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; вони не підписані слідчим (крім випадків, коли прокурор склав їх самостійно) чи не затверджені прокурором; до них не долучено передбачені законом додатки.

Так, згідно п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити відомості про місце проживання обвинуваченого.

Разом з тим, у вищезгаданому обвинувальному акті, зокрема, в анкетних даних ОСОБА_7 невірно зазначені відомості про його місце проживання, що не тільки є порушенням вимог закону до форми та змісту цього процесуального документу, але й одночасно унеможливлює належний виклик його до суду та вирішення питання про його привід.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зазначене порушення є належною та достатньою підставою для повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 прокурору в порядку п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, оскільки їм пред`явлене обвинувачення у вчиненні групою осіб з розподіленням ролей тяжкого кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні, оскільки наведені у ній доводи правильності цього висновку не спростовують.

Так, зазначення при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення згідно п. 4 ч. 2 ст. 291 КПК України адреси, за якою до обвинуваченого ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, не може вважатися належним виконанням вимог п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України.

З урахуванням підстав, з яких обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 був повернутий прокурору, а також доводів апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про невідповідність цього обвинувального акту вимогам закону та наявність підстав для його повернення прокурору для приведення його у відповідність, згідно з вимогами ст. 291 КПК України.
Враховуючи викладене, апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні не підлягає задоволенню, ухвалу суду першої інстанції необхідно залишити без змін, а обвинувальний акт повинен бути повернутий прокурору для усунення встановлених недоліків.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженнізалишити без задоволення.

Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 листопада 2015 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР 14 лютого 2015 року за № 0000466, за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, повернуто прокурору Нікопольської міжрайонної прокуратури Дніпропетровської області, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4