Справа № 190/257/16-к
Провадження №1-кс/190/11/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 лютого 2016 року м.П`ятихатки

Слідчий суддя П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засіданн ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність керівника Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою,

в с т а н о в и в:

03.02.2016 р. ОСОБА_4 подав до П`ятихатського районного суду скаргу на бездіяльність керівника Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_5 і просить зобов`язати його внести до ЄРДР відомості за заявою від 04.01.2016 р. про вчинення кримінальних правопорушень працівниками П`ятихатського ВП Дніпродзержинського відділу поліції за ознаками злочинів, передбачених ст.ст. 364, 366, 367 КК України, обґрунтовуючи скаргу тим, що 04.01.2016 р. він подав ОСОБА_5 заяву про притягнення до кримінальної відповідальності працівників поліції, які приховали факт вчинення відносно нього 01.12.2015 р. тяжкого злочину, а саме грабежу за ознаками ст. 186 ч. 2 КК України. Замість цього керівник прокуратури ОСОБА_5 направив заяву до П`ятихатського ВП, де до ЄРДР внесені відомості за ст. 185 ч. 1 КК України.

В судовому засіданні заявник доводи скарги підтримав, наполягав на їх задоволенні, посилаючись на обставини, викладені у скарзі. При цьому зазначив, що лист від керівника прокуратури ОСОБА_5 він отримав в П`ятихатському відділі прокуратури 27.01.2016 р.. З листа стало відомо, що відомості за його заявою про крадіжку планшета, що мало місце 01.12.2015 р. поблизу магазину «АТБ-маркет» в м. П`ятихатки, внесені до ЄРДР за ст. 185 ч. 1 КК України. Він особисто давав пояснення, підписав протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення 10.12.2015 р., в якому вказав про крадіжку планшета. Однак не погоджується з правовою кваліфікацією та вважає, що дії невстановлених осіб слід було кваліфікувати за ст. 186 ч. 2 КК України. Досі до П`ятихатського відділення поліції його не викликали, та й сам він не цікавився ходом досудового розслідування як потерпілий у справі.

Прокурор ОСОБА_3 , який приймав участь у розгляді скарги, у судовому засіданні вимоги скарги не визнав, просив відмовити у її задоволенні у повному обсязі, оскільки доводи скарги безпідставні. Крім того прокурор зазначив, що відповідно до відміток у ЄРДР вже відкрито кримінальне провадження за зверненням ОСОБА_4 до подачі скарги до суду, а саме16.01.2016 р., на цей час проводиться досудове розслідування за зазначеним ЄРДР, остаточне рішення не прийнято. Вказав на те, що заявник, подаючи скаргу до суду, пропустив строк її подачі, оскільки отримав лист прокурора ОСОБА_5 21.01.2016 р., а скаргу подана 03.02.2016 р., питання про поновлення строку для подачі скарги не ставить.

Суд, з`ясувавши думки прокурора, скаржника, дослідивши матеріали скарги, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення заявником.

Згідно ч. 1 ст. 214 цього Кодексу бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. З вищезазначеної норми закону витікає, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Згідно вимог п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Враховуючи, що в провадженні П`ятихатського відділення Дніпродзержинського відділу поліції ГУ НП України в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження №0000047, внесене до ЄРДР 16.01.2016 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України за заявою ОСОБА_4 , тому порушень кримінального процесуального законодавства в цій частині з боку працівників П`ятихатського відділення поліції не вбачається. Крім того ОСОБА_4 на тепер не реалізував свої права, передбачені ст.ст. 55, 56 КК України, адже він має право, у тому числі подавати докази слідчому, прокурору, слідчому судді, суду, оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом, користуватися іншими правами. Частиною 2 статті 56 КК України визначено, що потерпілий має право не негайне прийняття і реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення, визнання його потерпілим, отримувати від уповноваженого органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію, подавати докази на підтвердження своєї заяви, брати участь у слідчих (розшукових) та інших процесуальних діях, отримувати копії матеріалів кримінального провадження після закінчення досудового розслідування.

Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Згідно наведеним нормам КПК України визначено вичерпний перелік дій, які підлягають оскарженню, лише особа, якій відмовлено у визнанні потерпілою, може оскаржувати рішення слідчого з цього питання. Будь-яких рішень щодо відмови скаржнику у визнанні його потерпілим слідчим не приймалося.

В частині посилання прокурора на те, що заявником пропущено строк подання скарги, суд вважає, що ОСОБА_4 подав скаргу у строки, передбачені частиною першою ст. 304 КПК України, адже до скарги долучено копію листа керівника Жовтоводської місцевої прокуратури, датованого 19.01.2016 р., а відмітки з датою отримання заявником цього листа, відсутні і прокурором інших доказів на підтвердження пропущення строку подання скарги не надано. При цьому заявник стверджує, що лист прокурора він отримав П`ятихатському відділі Жовтоводської місцевої прокуратури 27 січня 2016 р..

Виходячи з наведених обставин, керуючись ст.ст. 214, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність керівника Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1