Дата документу Справа № 1

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадж. №11сс/778/990/15 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянула 25 грудня 2015 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали справи за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 (в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 ) на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12 грудня 2015 року про продовження строку тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 187, ч.1 ст. 263 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_8 ,

адвокат ОСОБА_6 ,

підозрюваний ОСОБА_7 .

Як вбачається з матеріалів провадження органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 187, ч.1 ст. 263 КК України, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_7 07 вересня 2015 року, приблизно о 21 годині 30 хвилин, разом зі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_3 , вступили у попередню змову між собою, направлену на заволодіння чужим майном, де у якості об`єкта злочинного посягання ними був обраний торгівельний магазин під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який на той час працював.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , побачивши біля входу вищевказаного торгівельного магазину продавця, направилися до неї. Підходячи до магазину, вони всі втрьох одягнули маски на обличчя. Після чого, ОСОБА_7 котрий побіг попереду ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , схопив продавця своєю лівою рукою за волосся в області потиличної частини голови, при цьому погрожуючи предметом зовні схожим на пістолет, завів продавця до приміщення магазину. Побачивши це, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 побігли вслід за Кирилом до приміщення магазину.

ОСОБА_7 зайшовши до приміщення магазину, почав заводити за прилавок продавця і вимагати від неї грошові кошти, штовхаючи її при цьому. Знайшов там три картоні коробки сірого кольору, в котрих знаходились грошові кошти, ОСОБА_7 передав ОСОБА_9 дві картоні коробки, з яких, останній дістав грошові кошти у розмірі 3 000 гривень та переклав їх до своєї кишені спортивних штанів; а третю картону коробку ОСОБА_7 передав ОСОБА_10 , котрий схопивши її, дістав з неї грошові кошти у розмірі 2 000 гривень і поклав їх до кишені своєї куртки.

Далі, ОСОБА_7 наказав продавцю, щоб вона зняла з себе два золотих кільця та срібне кільце і передала їх ОСОБА_9 , в цей момент ОСОБА_10 підійшов впритул до прилавку, де взяв з нього дві пляшки спиртних напоїв, а саме горілку марки «Мороша» об`ємом 0,5 л вартістю 56 гривень 00 копійок кожна, та поклав дві пляшки за пояс своїх штанів. Помітивши це, ОСОБА_9 також підійшов впритул до прилавку, де схопив там мобільний телефон, марки «Нокіа 5800» у корпусі чорного кольору, вартістю 150 гривень, з карткою оператора стільникового зв`язку ПраТ «Київстар», на рахунку якої були відсутні грошові кошти, та другий мобільний телефон марки «Нокіа» у корпусі чорного кольору, вартістю 150 гривень, з карткою оператора стільникового зв`язку ПраТ «Київстар», на рахунку якої були відсутні грошові кошти.

Після чого, ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 з вищевказаним майном втекли з місця вчинення кримінального правопорушення та розпорядились ним на власний розсуд, а саме: грошові кошти вони розподілили навпіл між собою, один мобільний телефони марки «Нокіа» ОСОБА_7 продав на торгівельному ринку «Анголенко» до кіоску № НОМЕР_1 за грошові кошти у розмірі 150 гривень, другий мобільний телефон марки «Нокіа» ОСОБА_7 намагався продати у вищевказаному торгівельному кіоску, але йому це не вдалося, і він продав його до іншого торговельного кіоску за грошові кошти у розмірі 110 гривень; а два золотих кільця через декілька днів ОСОБА_10 здав до ломбарду «Мідас», який розташований біля торгівельного універмагу «Україна», за грошові кошти у розмірі 700 гривень.

Тим самим, ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 спричинили матеріальну шкоду на загальну суму 6 600 гривень.

Крім того, наприкінці серпня 2015 року ОСОБА_7 в денний час, знаходячись на території ринку «Центральний», розташованого по вул. Анголенко в м. Запоріжжі, маючи умисел на незаконне носіння та зберігання вогнепальної зброї, незаконно придбав у невстановленої слідством особи пістолет № НОМЕР_2 , який згідно висновку експерта №266-15 від 05 жовтня 2015 року є короткоствольною гладкоствольною вогнепальною зброєю калібру 6,3 мм., придатною для здійснення пострілів. Пістолет № НОМЕР_3 виготовлений шляхом переробки саморобним способом стартового пістолета моделі «EKOL Botan» калібру 9 мм. РА. З каналу ствола пістолету № НОМЕР_3 видалена заглушка, що робить пістолет наскрізним.

Вказану вогнепальну зброю ОСОБА_7 зберігав за місцем мешкання та носив при собі без передбаченого законом дозволу та застосовува її під час скоєння розбійних нападів на магазини в м. Запоріжжя, що мало місце 07 вересня 2015 року та 14 вересня 2015 року.

07 вересня 2015 року до ЄРДР внесено відомості за № 0000358 за ознаками ч.3 ст. 187, ч.1 ст. 263 КК України.

16 вересня 2015 року приблизно о 15 год. 00 хв. ОСОБА_7 був затриманий співробітниками міліції, які й вилучили в нього вказану вогнепальну зброю.

17 вересня 2015 року ОСОБА_7 був затриманий в порядку п.2 ч. 1 ст. 208 КПК України.

17 вересня 2015 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України.

30 жовтня 2015 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

12.12.2015 року прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою до 4 місяців, мотивуючи неможливістю закінчення досудового розслідування до 13.12.2015 року, необхідністю проведення ряду слідчих та процесуальних дій, продовженням існування ризиків.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя в ухвалі вказав на неможливість зміни підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою на інший, у зв`язку з підозрою ОСОБА_7 у вчиненні особливо тяжкого злочину, що дає підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчиняти нові злочини, зокрема, проти життя та здоров`я особи, незаконно впливати на свідків та потерпілого по кримінальному провадженню.

В апеляційній скарзі, адвокат ОСОБА_6 посилається на незаконність та необгрунтованість ухвали, порушення норм кримінального процесуального законодавства, допущені судом під час її постановлення; відсутність відомостей про продовження строку досудового розслідування даного кримінального провадження; наявність раніше заявлених ризиків чи появу нових, що свідчили б про можливість подальшого тримання під вартою ОСОБА_7 ; відсутність обгрунтування обставин, що перешкоджають завершити досудове розслідування; неврахування судом даних про особу підозрюваного, який є неповнолітнім, раніше не судимий і не перебував в умовах тримання під вартою, що може негативно вплинути на його психіку. Просить ухвалу скасувати.

Заслухавши доповідь судді, адвоката та підозрюваного, які підтримали вимоги апеляційної скарги, прокурора, який вважав ухвалу законною та обгрунтованою, перевіривши матеріали провадження, судова колегія прийшла до наступних висновків.

Судова колегія знаходить слушними доводи захисника з приводу невмотивованості судового рішення.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Статтею 199 КПК України визначені питання, які має з`ясувати слідчий суддя під час розгляду клопотання про продовження строку утримання особи під вартою.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону України слідчим суддею дотримані не були. Суд поставився формально та не розв`язав усіх питань, які, за змістом ст. 199 КПК України, віднесенні на його розгляд щодо заявленого клопотання, що у розумінні ч.1 ст. 412 КПК України, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Отже, оскаржуване рішення не можна визнати законним та обґрунтованим, а тому, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, воно підлягає до скасування, що, з огляду на висунуті вимоги, передбачає задоволення апеляції захисника.

Приймаючи нове рішення по суті поданого клопотання, що відповідає вимогам ч.3 ст. 407 КПК України з приводу повноважень суду апеляційної інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Наявність обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показами потерпілих та свідків, протоколами впізнання особи, наявними у проваджені речовими доказами, висновками експертиз, тощо.

18.09.2015 року слідчим суддею Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 14 листопада 2015 року.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06.11.2015 року ОСОБА_7 був продовжений строк тримання під вартою до 13.12.2015 року.

Дослідивши матеріали провадження, що були предметом розгляду слідчим суддею, колегія вважає аргументованими доводи захисника про відсутність відомостей з приводу продовження саме до 4 місяців строку досудового розслідування кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_11 .

Питання продовження строку досудового слідства, в контексті вимог ч.3 ст. 197, ст. 199 КПК України, має значення для вирішення питання про продовження строку тримання особи під вартою на стадії досудового розслідування, вирішенню якого передує розгляд прокурором клопотання слідчого про продовження строку досудового розслідування, копія якого мала б бути вручена підозрюваному та його захиснику не пізніше ніж за 5 днів до дня подання прокурору клопотання (ст.ст. 294-296 КПК України).

Отже питання продовження особі строку тримання під вартою є взаємопов`язаним із продовженням строку досудового розслідування, яке має вирішуватись із чітким дотриманням вимог КПК України.

Разом з тим, ні зміст клопотання слідчого, ні додані до нього матеріали не містять відомостей про продовження прокурором області чи прирівняним до нього прокурором або його заступником строку досудового розслідування даного кримінального провадження до 4 місяців, що залишилось поза увагою слідчого судді.

В судовому засіданні апеляційної інстанції прокурор зазначив про відсутність даних щодо продовження прокурором строку досудового розслідування кримінального провадження відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_11 до 4 місяців.

Таким чином, приймаючи до уваги, що строк тримання особи під вартою може бути продовжений в межах строку досудового розслідування, що передбачено ч.3 ст. 197 КПК України, за відсутності таких відомостей, правові підстави для продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою до 4 місяців відсутні.

Разом з тим, судова колегія виходить з наявності постанови прокурора Ленінського району м. Запоріжжя від 06.11.2015 року щодо продовження строку досудового розслідування даного кримінального провадження до 3 місяців (а.п. 3-12), який, враховуючи вимоги ч.1 ст. 219 КПК України стосовно обрахування строку досудового розслідування та дати повідомлення ОСОБА_7 про підозру, закінчується 16.12.2015 року.

Приймаючи до уваги доведеність органом слідства неможливості до продовженого строку тримання ОСОБА_7 під вартою до 13.12.2015 року завершити досудове розслідування кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_11 з об`єктивних причин, а раніше встановлені слідчим суддею ризики щодо негативної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 у вигляді переховування, вчинення інших кримінальних правопорушень, з огляду на висунуту ОСОБА_7 підозру у вчинення декількох епізодів злочинів особливої тяжкості та тяжкого, очікуваного покарання у виді позбавлення волі, у разі визнання останнього винним, не зменшились та продовжують існувати, колегія суддів вважає за необхідне продовжити відносно ОСОБА_7 строк тримання під вартою включно до 16.12.2015 року, тобто у межах продовженого строку досудового розслідування.

Доводи сторони захисту щодо позитивних відомостей про особистість підозрюваного ОСОБА_7 , що враховувалось у сукупності з іншими обставинами та, з огляду на встановлені ризики, не спростовують висновків суду.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12 грудня 2015 року про продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою до 4 місяців до 11 січня 2016 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора щодо продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою задовольнити частково.

Продовжити строк тримання ОСОБА_7 під вартою до 16 грудня 2015 року включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4