справа № 462/351/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 грудня 2015 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

потерпілого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, невійськовозобов`язаного, непрацюючого, який зареєстрований та проживає на АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, суд,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , 30 листопада 2014 року близько 00.15год., знаходячись на вул. Роксоляни, 33 у м. Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, скориставшись відсутністю стороннього нагляду, намагався викрасти із автомобіля марки «ВАЗ 2107», темно зеленого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , хрестоподібний ключ для коліс торгової марки «Carlife wr152», вартістю 76 гривень, домкрат автомобільний чорного кольору, вартістю 65 гривень, ключ рожковий 27х30 мм, вартістю 22,98 гривень, ключ рожковий 22х24 мм, вартістю 20 гривень, ключ рожковий 8х10 мм, вартістю 6,99 гривень, ключ рожковий 8х10 мм, вартістю 6,99 гривень, ключ рожковий 9х11 мм, вартістю 9,00 гривень, ключ накидний 10х11 мм, вартістю 11 гривень, ключ торцевий 21х22 мм, вартістю 38,05 гривень, ключ торцевий 21х22 мм, вартістю 38,05 гривень, ключ балонний 19 мм, вартістю 53,32 гривень, ключ балонний 21 мм, вартістю 55,59 гривень. Дані предмети загальною вартістю 369,40 грн., з метою подальшого викрадення ОСОБА_4 , вийняв із автомобіля та намагався викрасти, однак свого злочинного умислу до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, оскільки був помічений потерпілим ОСОБА_5 , який завадив скоїти крадіжку.

Таким чином, ОСОБА_4 , своїми умисними діями вчинив замах на таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, тобто скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у пред`явленому обвинуваченні не визнав та пояснив, що 30.11.2014 року близько 00:00 год. він повертався від знайомого на ім`я ОСОБА_7 до свого дому. По дорозі йому стало погано та він обперся на автомобіль марки ВАЗ 2107, після чого його затримав потерпілий. В подальшому приїхали працівники міліції, які відвезли його до райвідділу міліції. Вказав, що алкогольних напоїв та наркотичних речовин він не вживає по стану здоров`я, оскільки у нього в голові кіста, через що він часто відчуває головні болі. Також пояснив, що при затриманні при ньому, крім його мобільного телефону, нічого не було. Пояснив, що не пригадує у що він був одягнений в день затримання. Вказав, що при затриманні фізичного чи психологічного впливу до нього не застосовували.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, яке суд розцінює, як обраний спосіб захисту, з метою уникнути відповідальності та покарання, його вина підтверджується зібраними та дослідженими судом доказами по справі, які узгоджуються між собою і знаходяться у логічній послідовності.

Так, з показів потерпілого ОСОБА_5 , який в суді вказав, що 30 листопада 2014 року близько 00.00 год. він із своїм сусідом ОСОБА_8 грали ігри в онлайн та, коли вони перебували у кімнаті ОСОБА_8 , до них зайшла мама останнього - ОСОБА_9 та повідомила, що до неї зателефонувала сусідка з п`ятого поверху їхнього будинку ОСОБА_10 , яка вказала, що якийсь чоловік добирається до його автомобіля. Виглянувши із вікна кімнати ОСОБА_8 , яке виходить на частину вулиці, де і був припаркований автомобіль марки ВАЗ 2107, потерпілий побачив чоловіка, який добирався до його автомобіля, та крикнув йому з вікна, нащо останній підняв голову, а потерпілий побіг додому, щоб одягтися. В подальшому потерпілий вибіг на вулицю та побачив, що передні та задні двері його автомобіля відчинені, зламані замки, речі з багажника викинуті на землю. Після цього потерпілий побачив як чоловік, який добирався до його автомобіля, тікає та побіг за ним. Вказав, що затримав даного чоловіка біля магазину «Близенько», де ведеться відеоспостереження та є вуличне освітлення, близько за 4 м від свого автомобіля. Також повідомив, що після затримання побачив, що вказаний чоловік був одягнутий у чорну куртку з капюшоном та чорні штани, та в руках у затриманого чоловіка був старий склоочищувач, що знаходився в багажнику автомобіля потерпілого. Після затримання даного чоловіка, в якому потерпілий впізнає обвинуваченого ОСОБА_4 , він викликав з мобільного телефону міліцію. Також вказав, що, на його думку, обвинувачений перебував в стані алкогольного або наркотичного сп`яніння. Крім того, потерпілий пояснив, що в час, коли він затримував обвинуваченого, інших осіб на місці події не було.

Даними в судовому засіданні показами свідка ОСОБА_8 , який вказав, що він та потерпілий ОСОБА_5 проживають в одному будинку і є сусідами по сходовій клітці. Пояснив, що взимку 2014р., коли саме він не пригадує, близько 23.00 год. 00:00год. до нього в гості прийшов ОСОБА_5 та вони щось дивились на комп`ютері, коли до його кімнати увійшла його мама ОСОБА_9 та повідомила ОСОБА_5 , що до неї зателефонувала сусідка з п`ятого поверху їхнього будинку ОСОБА_10 , яка вказала, що якийсь чоловік добирається до автомобіля потерпілого. Свідок та потерпілий виглянули у вікно і побачили невисокого на зріст хлопця біля автомобіля ОСОБА_5 . З вікна кімнати свідка потерпілий крикнув до даного хлопця, який підняв голову та почав втікати. Після цього, ОСОБА_5 вибіг на вулицю та спіймав вказаного хлопця, де саме свідок не пригадує. В подальшому свідок також вийшов на вулицю та вони викликали працівників міліції. Вказав, що недалеко від місця події є магазин «Близенько», а тому частина вулиці, де був припаркований автомобіль потерпілого марки ВАЗ 2107, освітлена. Також пояснив, що хлопець, якого затримав ОСОБА_5 був одягнений у темну куртку та невисокого зросту, обличчям та тілобудовою схожий на обвинуваченого ОСОБА_4 . Крім того, вказав, що у затриманого в руках були склоочищувачі.

Показами свідка ОСОБА_10 , даними в судовому засіданні, згідно яких вона проживає на п`ятому поверсі дев`ятиповерхового будинку, в якому проживає і її сусід потерпілий ОСОБА_5 . Пояснила, що рік тому, коли саме вона не пригадує, у пізню пору доби, у неї боліла голова і вона підійшла до вікна, щоб його відчинити та побачила як хлопець в темному одязі та в капюшоні відчинив двері і багажник автомобіля ОСОБА_5 та викидає все з нього. Після цього, свідок зателефонувала до сусідки з дев`ятого поверху ОСОБА_9 , щоб остання попередила потерпілого про це. В подальшому свідок вийшла на вулицю щоб подивитись чи все гаразд з машиною її чоловіка та бачила, що в автомобілі ОСОБА_5 був відчинений багажник та все з нього викинуто на землю. Вказала, що хлопець якого було затримано поводив себе агресивно, кричав та, оскільки він був у капюшоні, свідок не придивлялася до його обличчя. Крім того, пояснила, що на місці події є вуличне освітлення та вона бачила, що затриманий хлопець був один.

Крім цього, вина ОСОБА_4 стверджується зібраними на стадії досудового розслідування та дослідженими у судовому засіданні документами.

Так, згідно відеозапису, що міститься на диску «Videx» СD- R 52х700 mb, що є речовим доказом по справі, оглянутого в судовому засіданні, з написом «Відео запис із камер відео спостереження» вбачається, як особа чоловічої статі, в якій обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні впізнав себе, на вул. Роксоляни, 33 у м. Львові спочатку дивиться на припарковані автомобілі, потім стоїть біля автомобіля марки ВАЗ 2107, відчиняє багажне відділення та пасажирські двері, робить невідомі жести. Також на даному відео вбачається, що на АДРЕСА_2 осіб чоловічої та жіночої статі, а з ними особу чоловічої статі, що раніше відчиняла автомобіль марки ВАЗ 2107.

Відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Оцінюючи здобуті по справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до переконання, що вони є узгодженими між собою і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають. Відтак, вина ОСОБА_4 у вчиненні замаху на таємне викрадення чужого майна доведена повністю, його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст.15 ч. 1 ст. 185 КК України.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення кримінального покарання» визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який є злочином середньої тяжкості, спосіб вчинення злочину, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, офіційно не працевлаштований, на обліках в наркологічному і психоневрологічному диспансерах не перебуває /а.с.81,82/, обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлені та приходить до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому слід обрати покарання в межах санкції статті обвинувачення, із врахуванням положення ч.3 ст.68 КК України, яка регламентує призначення покарання за вчинення замаху на злочин, а саме, що строк або розмір покарання в такому випадку не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, у вигляді громадських робіт, що є достатнім для виправлення обвинуваченого, його перевиховання, запобігання вчиненню ним нових злочинів, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання.

При цьому, суд не вбачає достатніх підстав для застосування ст.69 КК України.

На підставі ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Згідно ст.118 КПК України до процесуальних витрат належать витрати, пов`язані із залученням експерта. Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Із матеріалів справи вбачається, що витрати на проведення товарознавчої експертизи від 15.12.2014 р., становлять 393 /триста дев`яносто три/ гривні 12 копійок, оскільки проведення вказаної експертизи було зумовлено розслідуванням вчиненого обвинуваченим злочину.

Підстав, передбачених ст.ст.176, 177 КПК України, з огляду на належну процесуальну поведінку обвинуваченого, для застосування щодо нього запобіжних заходів суд не вбачає.
Керуючись ст.ст.15, 65-67, 185 КК України, ст.ст.26, 84, 91, 94, 95, 100, 118, 368, 370, 373, 374, 376, 392-393, 395 КПК України, суд, -

з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 130 /ста тридцяти/ годин громадський робіт.

Стягнути із ОСОБА_4 в дохід держави - 393 /триста дев`яносто три/ гривні 12 копійок процесуальних витрат /матеріали кримінального провадження а.с.37/.

Речові докази інструменти до автомобіля повернути потерпілому ОСОБА_5 /матеріали кримінального провадження а.с.55-56/.

Речовий доказ диск «Videx» СD- R 52х700 mb, із камер відеоспостереження магазину «Близенько» - зберігати при матеріалах кримінального провадження /матеріали кримінального провадження а.с.84/.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: /підпис/
З оригіналом згідно.

Суддя: ОСОБА_1