Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/768/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 115 (93, 94) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.10.2015 м.Кіровоград

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Устинівського районного суду Кіровоградської області від 09 липня 2015 року, якою
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Канів Черкаської області, українця, громадянина України, одруженого, освіта середня-спеціальна, жителя АДРЕСА_1 ,

відмовлено в поданні Устинівського виправного центру №37 Кіровоградської області та спостережної комісії при Устинівській районній державній адміністрації Кіровоградської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відмовляючи в задоволенні клопотання суд першої інстанції зазначив, що у вироку військового місцевого суду Черкаського гарнізону від 23 квітня 2009 року зазначено про стягнення із засудженого ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 відшкодування матеріальної шкоди в сумі 1863,30 грн. та відшкодування моральної шкоди в сумі 50 000 грн. Згідно матеріалів кримінального провадження, що не заперечується засудженим ОСОБА_7 , потерпілій ОСОБА_8 не погашено відшкодування.

Зазначає, що не встановлено головної умови задоволення клопотання, якою є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що під час відбування покарання засуджений сумлінною поведінкою, формі активної поведінки, спокутував вину за вчинений злочин, чим довів своє виправлення (ч.2 ст. 81 КК України).

Не погоджуючись з даним рішенням засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.
Ухвалу суду першої інстанції вважає незаконною, оскільки зазначення основної причини відмови в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення факт повної несплати потерпілій сум матеріальної і моральної шкоди є помилковим, так як з часу відбування ним покарання з його заробітної плати робляться відрахування в рахунок погашення позову.
Зазначає, що має 18 заохочень за зразкову поведінку та старанне ставлення до праці і жодного стягнення.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який не підтримав апеляційну скаргу, перевіривши та вивчивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з ч.2 ст. 81 КК України головною підставою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є виправлення особи.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 1,2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002р. "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання має сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправленню засудженого і запобіганню вчинення нових злочинів.

П.8 ст. 154 Кримінально-виконавчого кодексу України визначено - Особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням або в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, якщо вони були направлені у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом, можуть бути знову представлені до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким не раніше як через один рік з дня винесення ухвали про направлення у місця обмеження волі або позбавлення волі.

Як встановлено матеріалами подання ОСОБА_7 засуджено вироком військового місцевого суду Черкаського гарнізону від 23 квітня 2009 року за ч.1 ст. 115 КК України до позбавлення волі на 9 років 6 місяців у кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Згідно ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 березня 2015 року ОСОБА_7 замінено невідбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі на більш м`яке обмеження волі строком на три роки 1 місяць 8 днів у кримінально-виконавчій установі відкритого типу. На підставі наказу про виконання Указу Президента України «Про помилування» від 12 червня 2015 року за № 335/2015 року засудженому ОСОБА_7 скорочено невідбуту частину покарання до обмеження волі на 1 рік 6 місяців.

Слідує, що можливою датою подання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення стосовно ОСОБА_7 має бути лише березень 2016 року, тож спільне подання Устинівського ВЦ-37 та спостережної комісії при Устинівській райдержадміністрації є дещо передчасним.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів, не має підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.376, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Устинівського районного суду Кіровоградської області від 09 липня 2015 року про відмову в задоволенні подання Устинівського виправного центру № 37 Кіровоградської області та спостережної комісії при Устинівській районній державній адміністрації Кіровоградської області на засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання без зміни.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4