Справа № 573/1949/15-к
Номер провадження 1-кп/573/150/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 жовтня 2015 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 19 липня 2015 року за №0000420 , по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Павлівки Білопільського району Сумської області, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , освіта професійно-технічна, неодруженого, не працюючого, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не інваліда, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
18 липня 2015 року у вечірній час ОСОБА_4 , проходячи повз домогосподарство ОСОБА_6 , розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , через відчинену хвіртку помітив у дворі даного домогосподарства чотири алюмінієвих бідони, об`ємом по 38 л кожен, після чого у нього виник умисел на таємне викрадення вказаного майна.

19 липня 2015 року близько 02 години ночі, реалізуючи свій умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи таємність і протиправність своїх дій, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у виді завдання матеріальної шкоди, переконавшись, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, відчинивши хвіртку зі сторони присадибної ділянки, ОСОБА_4 проник на територію вказаного вище домогосподарства, звідки викрав належне ОСОБА_6 майно, а саме: 4 алюмінієвих бідони загальною вартістю 1 400 грн., які стояли у дворі, праворуч біля будинку.

В подальшому викрадене майно ОСОБА_4 використав у своїх корисливих цілях.

Своїми вищевказаними умисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1 400 грн.

Виконуючи вказані дії, ОСОБА_4 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно небезпечних наслідків від цих дій та бажав їх настання, тобто діяв із прямим умислом.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, дав покази, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті та описовій частині вироку, зокрема підтвердив, що 18 липня 2015 року у вечірній час він з метою вчинення крадіжки майна, зі сторони присадибної ділянки підійшов до домогосподарства ОСОБА_6 , розташованого по АДРЕСА_2 , відчинив хвіртку і таким чином проник на територію вказаного домогосподарства, звідки викрав 4 алюмінієвих бідони, об`ємом по 35 л кожен, які на велосипеді «Україна» відвіз до себе додому. Наступного дня викрадене він продав як металобрухт, а отримані кошти використав для власних потреб.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

Також судом учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу останнього, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті та описовій частині вироку, доведена повністю.

Суд вважає, що зазначеними вище умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище.

Призначаючи ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд враховує наступне.

Ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який у відповідності до ст. 12 КК України є тяжким.

Особу обвинуваченого, який раніше не судимий, задовільно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не інвалід, не одружений, не працює, на утриманні малолітніх дітей не має.

Визначені ст. 66 КК України пом`якшуючі відповідальність обставини, а саме: визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Думку потерпілого ОСОБА_6 , який у судовому засіданні не наполягав на призначенні ОСОБА_4 реальної міри покарання.

Обставин, що згідно зі ст. 67 КК України обтяжували б покарання ОСОБА_4 в судовому засіданні не встановлено.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_4 , особу обвинуваченого, суд вважає, що за вчинення останнім злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання, призначене в межах санкції статті, у виді позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України з випробовуванням, з встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Під час досудового розслідування проводилася судова товарознавча експертиза, витрати за яку становлять 306 грн. 90 коп. (а. с. 45).

Вказана сума підлягає стягненню із ОСОБА_4 на користь держави, проти чого обвинувачений не заперечував.

У відповідності до ст. 100 КПК України речові докази велосипед марки «Україна» темно-зеленого кольору, який знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Білопільського РВ УМВС України в Сумській області, повернути ОСОБА_4 (а. с. 46-47).

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді особистого зобов`язання ОСОБА_7 залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання за цим законом у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підстав п. 2, 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, а також повідомляти ці органи про зміну місця проживання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити попередній особисте зобов`язання.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави 306 (триста шість) гривень 90 копійок за проведення судової товарознавчої експертизи.

Речові докази велосипед марки «Україна» темно-зеленого кольору повернути ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: