Пр-ня по справі № 1кп/521/680/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2015 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Широколанівка, Веселинівського району, Миколаївської області, українця, громадянина України, що має середню освіту, до військової служби та в теперішній час працюючого трактористом у фермерському господарстві «Фонтан», військовослужбовця, солдата стрільця 3 відділення окремого стрілецького взводу військової частини НОМЕР_1 , одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Відповідно до ст. 4 ч. 8, ст. 5 ч. 1, ст. 10, 11, ст. 22 ч. 3 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу виконуючого обов`язки Президента України від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію», затвердженого Верховною Радою України № 1126-VII, ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ОСОБА_4 призвано на військову службу у зв`язку з мобілізацією у квітні 2014 року ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 70 від 07.04.2014 року ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 (мобілізаційного ресурсу) та призначено на посаду стрільця 3 відділення окремого стрілецького взводу, військової частини НОМЕР_2 , яка тимчасово дислокувалася за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_4 частина НОМЕР_2 (мобілізаційного ресурсу) передана в оперативне підпорядкування військової частини НОМЕР_1 , у зв`язку з цим особовий склад військової частини НОМЕР_2 був поставлений на всі види забезпечення у військовій частині НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно положень ч. 1 п. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу для військовозобов`язаних вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.

Відтак, з 05 квітня 2014 року, тобто з моменту зарахування ОСОБА_5 до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 він набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Згідно вимог п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 солдату ОСОБА_5 було надано вихідні дні для вирішення соціально-побутових питань до 16 грудня 2014 року включно, після якого ОСОБА_5 повинен був прибути до розташування військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_3 .

Проте, діючи на порушення вищезазначених статутних вимог та зобов`язань, ОСОБА_6 усвідомлюючи характер свого діяння і передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, діючи з метою ухилення від виконання обов`язків військової служби, 17 грудня 2014 року не з`явився вчасно на службу з вихідних днів до військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_3 та незаконно був відсутній за місцем проходження військової служби до 20 серпня 2015 року, проводячи час на власний розсуд за постійним місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

21.08.2015 року о 12 год. 00 хв. солдат самостійно з`явився до військової прокуратури Одеського гарнізону з особистим зізнанням.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому злочині визнав в повному обсязі і в судовому засіданні підтвердив обставини за якими його обвинувачують. З показів обвинуваченого вбачається, що він дійсно 04.04.2014 року був призваний за мобілізацією на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_3 . Проходив службу солдатом стрільцем у військовій частині НОМЕР_1 . 07.12.2014 року він отримав вихідні дні. Повернутись до військової частини зобов`язаний був 17.12.2014 року, однак не повернувся, оскільки його сім`я перебувала у скрутному матеріальному становищі. Дружина не працювала і необхідні були кошти на забезпечення сім`ї та годування малолітньої дитини. Він вирішив, що його родина йому важливіша за службу, в зв`язку з чим залишився вдома та знову пішов працювати у фермерське господарство. Коли заробив невелику суму грошових коштів, самостійно вирішив з`явитись до військової прокуратури та зізнатись у вчиненому. В теперішній час, обвинувачений у вчиненому розкаюється, та просить суд суворо його не наказувати.

Окрім повного визнання своєї вини, вина обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині повністю доказана і підтверджується зібраними по провадженню в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК України доказами, дослідження яких відповідно до ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним щодо тих обставин, які ніким не оскаржуються і обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням доказів обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність його позиції, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 407 КК України, за кваліфікуючими ознаками: нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць, вчинене військовослужбовцем.

За місцем мешкання та роботи ОСОБА_4 характеризується позитивно.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, визнання своє вини, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину вперше, а також знаходження на утриманні малолітньої дитини ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обставин які обтяжують покарання, судом під час судового розгляду не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , та встановлюючи ступінь його вини у вказаному злочині, суд дає оцінку не окремому вчинку обвинуваченого, а і його особистості, наскільки вона проявилася у злочинних діях, наскільки він має нахили до скоєння правопорушень. Відомості про поведінку обвинуваченого до скоєння злочину, його зв`язках та способі життя, дають можливість суду призначити покарання достатнє та необхідне для винної особи.

Даючи оцінку особистості обвинуваченого, суд виходить з того, що ОСОБА_4 є особою не суспільно небезпечною. Раніше не судимий. Відомостей про притягнення обвинуваченого до адміністративної відповідальності, під час судового розгляду прокурором не надано. Одразу після закінчення загальноосвітньої середньої школи ОСОБА_4 пішов працювати до Фермерського господарства «Фонтан», де працював на різних роботах. У травні 2011 року зареєстрував шлюб. Має малолітню дитину. Вимушений постійно працювати з метою задоволення життєвих потреб своєї родини дружини, яка ніде не працює та малолітньої дитини. 04.04.2014 року був призваний на військову службу у зв`язку з мобілізацією. Під час проходження служби стягнень та зауважень не мав. Під час проходження служби характеризується посередньо. Тільки в зв`язку з скрутним матеріальним становищем своєї родини, він вимушений був залишитись вдома, де знову почати працювати та забезпечувати соціально-економічні та побутові умови життя своєї сім`ї.

Суд вважає, що особистість обвинуваченого не свідчить про його нахили до системного скоєння правопорушень. Бідність, фактична відсутність засобів до існування дружини та малолітньої дитини, на думку суду привели обвинуваченого до скоєння вказаного злочину. Разом з тим, суд вважає, що поважних причин не з`явлення до військової частини не було, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 був відсутній на протязі достатньо тривалого часу, більше півроку. Засоби до існування можливо було отримати за менший проміжок часу і повернутись до військової частини. Не повідомлення військової частини елементарними засобами зв`язку, про неможливість з`явитись у встановлені строки у військову частину, на думку суду свідчить про свідомі дії обвинуваченого, направлені на порушення вимог Законів в частині проходження військової служби та ухилення від виконання покладених на нього Законом обов`язків. Окрім того, тимчасову матеріальну допомогу дружині обвинуваченого та його дитині, могли надати батьки обвинуваченого, які мешкають у тому ж населеному пункті.

Таким чином, злочин вчинений обвинуваченим ОСОБА_4 є дійсно суспільно небезпечним, оскільки посягає на встановлений порядок проходження військової служби, який зобов`язує військовослужбовців постійно перебувати в розташуванні військової частини чи місця служби. Однак мета покарання це те, чого прагне держава, застосовуючи його, щодо особи, яка вчинила злочин. Покарання повинно володіти силою впливу та стримування, що полягає не у жорстокості, а у невідворотності та можливої швидкості.

Достатньо молодий вік обвинуваченого, його щира поведінка під час досудового розслідування та судового розгляду, ті обставини, що останній самостійно з`явився до військової прокуратури із зізнанням у вчиненні злочину, а також активно сприяв розкриттю злочину, на думку суду свідчать про можливість застосування до обвинуваченого покарання у межах санкції статті пов`язаного з позбавленням волі та відповідно до ст. 75 КК України, суд вважає за необхідне звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, оскільки вважає, що його виправлення можливо без відбуття покарання у вигляді позбавлення волі.

Застосування більш суворого покарання на думку суду не буде відповідати тяжкості скоєного, обставинам злочину, особі обвинуваченого, а також меті правосуддя, невід`ємною частиною якого є справедливість та верховенство права.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 367, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України,

СУД, -
З А С У Д И В:
Визнати ОСОБА_4 , винним у скоєні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням строком на 1 (один) рік, поклавши на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. п. 2, 3 ст. 76 КК України:

-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

Початок строку відбуття покарання у вигляді позбавлення волі обвинуваченому ОСОБА_4 обчислювати з моменту оголошення вироку суду.

До набрання вироком суду законної сили будь-який запобіжний захід обвинуваченому не обирати.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

С У Д Д Я: /підпис/
Копія вироку вірна.
Суддя: ОСОБА_1
Секретар: