Кримінальне провадження № 1-кп/331/22/2016
ЄУН 331/3817/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2016 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

За участю прокурора ОСОБА_3

Представників потерпілих: ОСОБА_4

ОСОБА_5

Обвинуваченої ОСОБА_6

Захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, гр-ки України, освіта повна загальна середня, офіційно не працевлаштованої, заміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судиму.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України.

ВСТАНОВИВ:
24.04.2015 року, приблизно о 16 годині 40 хвилин, водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «ВМW-320і», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухалась по Набережній магістралі в м. Запоріжжя зі сторони вул. Грязнова в напрямку вул. Луначарського, зі швидкістю не менше 77 км/год, що перевищує дозволену швидкість руху в населеному пункті та максимальну швидкість руху - 20км/год на даній ділянці дороги.

В цей же час по пішохідному переходу, розташованому перед перехрестям Набережної магістралі та вул. Глісерної, проїжджу частину Набережної магістралі, перетинав неповнолітній пішохід ОСОБА_8 , який рухався з права наліво за напрямком руху автомобіля «ВМW-320і», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Перед пішохідним переходом, надаючи дорогу пішоходу в правій та середній смузі зупинились транспортні засоби.

Наближаючись до пішохідного переходу, водій ОСОБА_6 маючи об`єктивну можливість заздалегідь виявити, що перед нерегульованим пішохідним переходом зупинилися транспортні засоби, не зменшила швидкість свого руху аж до зупинки транспортного засобу, не переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, продовжила рух у лівій смузі та виїхавши на пішохідний перехід скоїла наїзд на пішохода ОСОБА_8 .

Своїми діями водій ОСОБА_6 порушила вимоги п.п. 12.4, 12.9 б), 18.4, 33 (дорожній знак 3.29 «Обмеження максимальної швидкості») Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, зі змінами № 136 від 06.03.2013 року, відповідно до яких:

- п. 12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.

- п. 12.9. Водієві забороняється: б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил;

- п. 18.4. Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи

зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх

смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити

(відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

- розділ 3.3 Дорожн і знаки

3.29 "Обмеження максимальної швидкості". Забороняється рух із швидкістю, що перевищує зазначену на знакові.

Порушення водієм ОСОБА_6 вимог п. 18.4 Правил дорожнього руху України, згідно висновків судової автотехнічної експертизи № 246М5 від 21.05.2015 року, з технічної точки зору знаходяться в прямому причинному зв`язку з подією ДТП.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці пригоди.

Так, згідно судово-медичної експертизи №1425 від 22.05.2015 причиною смерті ОСОБА_8 стала тупа поєднана травма голови, тулубу та кінцівок, яка виразилась в утворенні множинних переломів ребер, кісток тазу та правої стегнової кістки, що ускладнилися розвитком травматичного шоку.

Поєднана тупа травма голови, тулубу та кінцівок утворилася від дії тупих предметів незадовго до настання смерті ОСОБА_8 , у своїй сукупності ускладнилася розвитком важкого травматичного шоку і за ознакою небезпеки для життя відноситься до тяжких тілесних ушкоджень.

Всі ушкодження, виявлені у ОСОБА_8 утворилися від дії тупих предметів, можливо в результаті дорожньо-транспортної пригоди 24.04.2015 при наїзді легковим автомобілем на пішохода.

Обвинувачена ОСОБА_6 повністю визнала свою вину, щиросердно покаялася у скоєному, від надання пояснень відмовилася, мотивуючи тим, що вона знаходиться в стані вагітності та їй важко пригадувати події дорожньо-транспортної пригоди. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 про стягнення моральної шкоди визнає в повному обсязі, цивільний позов ОСОБА_10 про стягнення моральної шкоди визнає частково.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченою ОСОБА_6 її винуватість у вчинені вказаного кримінального правопорушення повністю підтверджується дослідженими у судовому засіданні наступними доказами.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11 пояснив, що 24.04.2015 року він проходив по тротуару Набережної магістралі в м. Запоріжжя. Він побачив, що на великій швидкості по середній полосі рухається автомобіль ВМВ, який виїхав на розподільну смугу. З місця водія вказаного автомобілю вийшла молода дівчина. Підійшовши ближче він побачив на землі молодого хлопця. Самого моменту наїзду на пішохіда він не бачив.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_12 суду пояснив, що 24.04.2015 року він знаходився у приміщенні шиномонтажу по вул. Глісерній 4 в м. Запоріжжя. Він почув скрегіт гальм та вийшов на Набережну магістраль. Він побачив автомобіль «БМВ» синього кольору, який виїхав на розподільну смугу. З місця водія вказаного автомобілю вийшла молода дівчина, яка нахилилася до землі. Підійшовши ближче він побачив на землі тіло молодого хлопця. Він викликав міліцію та «швидку допомогу». Коли приїхала «швидка допомога», вони зафіксували смерть потерпілого. Дівчина, яка знаходилася за кермом перебувала в шоковому стані.

Крім того винуватість ОСОБА_6 у скоєні інкримінованому їй кримінальному правопорушенні підтверджується оголошеними та дослідженими у судовому засіданні доказами:

-протоколом огляду місця події від 24.04.2015 року та доданою до нього схемою та фотографіями (а.с. 123-150);

-висновком судово-медичного експерта № 1425 від 22.05.2015 року, згідно якого причиною смерті ОСОБА_8 стала тупа поєднана травма голови, тулубу та кінцівок, яка виразилась в утворенні множинних переломів ребер, кісток тазу та правої стегнової кістки, що ускладнилися розвитком травматичного шоку.

Всі ушкодження, виявлені у ОСОБА_8 утворилися від дії тупих предметів, можливо в результаті дорожньо-транспортної пригоди 24.04.2015 при наїзді легковим автомобілем на пішохода (а.с. 164-170);

-висновком судової експертизи технічного стану транспортного засобу № 215/15 від 15.05.2015 року, згідно якого на момент проведення дослідження робоча гальмівна система та рульове керування автомобіля «БМВ 320» реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходилася у працездатному стані. Ходова частина вищевказаного автомобіля знаходилася в непрацездатному стані. Непрацездатність ходової частини автомобіля «БМВ 320» реєстраційний номер НОМЕР_1 виникла в процесі дорожньо-транспортної пригоди (а.с.175-183);

-висновком судової автотехнічної експертизи № 246/15 від 21.05.2015 року, згідно якого обвинувачена ОСОБА_6 порушила вимоги п. п. 12.4, 12.9б, 18.4, 33 ПДД та мала технічну можливість уникнути наїзду на пішохіда ОСОБА_8 ( а.с. 187-191);

-речовими доказами а саме: фрагментом пластику передньої фари та фрагментом ФЛП автомобіля «БМВ 320» реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 151-152); ДВД диском до протоколу огляду місця події (а.с. 154-155); ДВД диском з відео реєстратора (а.с. 158-159), а також іншими матеріалами справи.

Суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_6 за ст. 286 ч. 2 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченій ОСОБА_6 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке віднесено до категорії тяжких, його наслідки, дані про особу обвинуваченої, відношення самої обвинуваченої до вчиненого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання, обставини.

Обвинувачена ОСОБА_6 повністю визнала себе винною, раніше не судима, має постійне місце проживання, офіційно не працевлаштована, за місцем проживання характеризується позитивно, заміжня, знаходиться у стані вагітності, на диспансерному обліку в спеціальних медичних лікувальних закладах не перебуває.

В якості пом`якшуючих відповідальність обставин суд враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відшкодування завданої матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_9 .. Обтяжуючих відповідальність обставин суд не вбачає.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу обвинуваченої, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції її від суспільства.

Потерпілим ОСОБА_9 заявлений цивільний позов про відшкодування моральної шкоди у сумі 150 000 гривень. Потерпілою ОСОБА_10 заявлений цивільний позов про відшкодування моральної шкоди у сумі 700 000 гривень.

Згідно ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння,

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно зі ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.

Згідно зі ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 3 Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації.

Позов потерпілого ОСОБА_9 підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки він визнаний обвинуваченою та підтверджений матеріалами кримінального провадження.

Що стосується цивільного позову потерпілої ОСОБА_10 про стягнення моральної шкоди, яку вона оцінює в 700 000 гривень, суд вважає необґрунтовано завищеною і, з врахуванням розумності, достатності та співмірності вважає за необхідне зменшити розмір відшкодування моральної шкоди на її користь до 150 000 гривень.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати не підлягають стягненню з обвинуваченої, оскільки експертизи були проведені державною установою. Крім того, суду не надано розрахунку про витратні матеріали, які використовувалися при проведенні експертиз.

На підставі викладеного, керуючись ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_6 винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України і призначити їй покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавлення права керування транспортними засобами на 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_6 від відбуття основного покарання, якщо вона протягом встановленого судом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на неї судом обов`язки. Призначити обвинуваченій ОСОБА_6 іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинувачену ОСОБА_6 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально - виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з*являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили у вигляді домашнього арешту залишити без зміни. Після набрання вироком законної сили запобіжний захід скасувати.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 150 000 гривень моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 150 000 гривень моральної шкоди.

Арешт на автомобіль «БМВ 320» р/н НОМЕР_1 , накладений ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02.11.2015 року, не скасовувати.

Речові докази: фрагмент пластику передньої фари, фрагмент ФЛП автомобіля «БМВ 320» реєстраційний номер НОМЕР_1 ; 2 ДВД диски зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Запорізької області через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Суддя: