Справа № 1-8/12
Провадження № 1/1015/222/12
В И Р О К

іменем України

14.11.2012 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бурбели Ю.С.,

за участю секретаря Солдатенко В.С., Безчастної В.В,

прокурора Юркової Ю.В.,

потерпілого ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2 Російської Федерації, яка має середню освіту, не працює, неодружена, засуджена 23.09.2010 року Городоцьким районним судом Хмельницької області за ч.2 ст.185 КК України до 3-х років позбавлення волі, звільнена на підставі ст.75 КК України від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік, зареєстрована і проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3., с.Велика Яромирка, вул.Польова, 17,у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В період часу з березня по червень 2010 року ОСОБА_2 яка працювала за усною домовленністю прибиральницею в гуртожитку по вул. Жовтневій, 100, в с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області та мала вільний доступ до кімнати адміністратора, 22.06.2010 близько 10-00год. з метою з метою заволодіння чужим зайшла в кімнату адміністратора, де скористалась відсутністю сторонніх осіб, знайшла ключі від металевого сейфу, відчинила сейф, та викрала з нього 4000 грн. 00 коп., після чого з викраденим майном зникла, розпорядилася ним на власний розсуд, чим завдала потерпілому ОСОБА_1 матеріального збитку на вказану суму.

В судовому засіданні підсудна ОСОБА_2 винною себе у вчиненні інкримінованого їй злочину визнала повністю та показала, що дійсно працювала помічником адміністратора у вищевказаному гуртожитку. В кімнаті адміністратора знаходився металевий сейф, в якому знаходились на зберіганні документи осіб, які оформлювались на проживання в гуртожитку. Ключі від адміністраторської постійно знаходяться у того з адміністраторів, хто перебуває на зміні. Коли адміністратор відлучався по своїм особистим питанням, то ключ від адміністраторської кімнати віддавали їй. 22.06.2010 адміністратор Галина Антонівна попросила щоб та її підмінила. Про те, що в сейфі знаходяться гроші вона знала раніше, їх давав на зберігання ОСОБА_1 в її присутності. Сейф був привідчинений і не замкнутий. В сейф вона поклала інший пустий паперовий згорток, а з грошима поклала собі до сумки. Перерахувала гроші, сума викрадених грошей становила 4000 грн. На частину викрадених грошей купувала собі продукти харчування та витратила на проїзд в Хмельницьку область, купівлю дитині одягу.

Винність підсудної у вчиненні інкримінованого їй злочину, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_1 показав суду, що на початку червня 2010 року віддав ОСОБА_3 гроші на зберігання в сумі 4000 грн. до сейфу, який знаходився у адміністративній кімнаті. 22.06.2010 року приблизно о 18 год. 30 хвзнадобилися його гроші, після чого він звернувся до ОСОБА_4, яка працювала адміністратором і попросив щоб вона віддала гроші. Та відкрила сейф але грошових коштів там не було. Він підозрює у вчиненні крадіжки його грошових коштів жінку на імя ОСОБА_2, яка там працювала, а після крадіжки зникла.

Свідок ОСОБА_3 показала суду, що в кінці березня 2010 року ОСОБА_3 ОСОБА_2 працювала в гуртожитку помічником адміністратора. В її обовязки входило прибирання приміщення гуртожитку та території подвіря гуртожитку, також інколи підміняла адміністратора, коли тому необхідно було відїхати з гуртожитку у справах. Їй залишав ключі адміністратор лише у випадку, коли йому необхідно відїхати з гуртожитку у справах. Доступу до сейфа, де зберігаються цінні речі та документи мешканців гуртожитку у ОСОБА_2 не було, у разі від'їзду адміністратора у справах, ключів ОСОБА_2 від сейфу не залишали, але вона знала де вони зберігаються. У травні 2010 року ОСОБА_1 дав на зберігання в сейф 4000 гривень. 22.06.2010 року близько 21 год. зателефонувала ОСОБА_5 та повідомила, що ОСОБА_1 хоче забрати свої гроші в сумі 4000 гривень. Вона розповіла ОСОБА_5 де зберігаються в сейфі його гроші, але та грошей не знайшла. Вона одразу поїхала до гуртожитку. Дізналась, що ОСОБА_2, забравши договір на прожиття в гуртожитку та свої речі поїхала у невідомому напрямку, до гуртожитку більше не повернулася, а її мобільний телефон не відповідав.

Винність підсудної у вчиненні інкримінованого їй злочину підтверджується також іншими доказами, дослідженими в ході судового слідства, а саме:

- даними з заяви ОСОБА_1 у якій він просить прийняти міри до жінки на імя ОСОБА_2 яка 22.06.2011 року таємно викрала з металевого сейфу адміністраторської кімнати в с.Софіївська Борщагівка, вул.Жовтнева, 100, 4000 грн. (А.с. 10);

- даними з протоколу відтворення обстановки і обставин події, під час якого свідок ОСОБА_3 показала де саме знаходилися гроші в сумі 4000 грн. (А.с. 66-67);

- даними з протоколу відтворення обстановки і обставин події, під час якого обвинувачена ОСОБА_2 показала місце скоєння нею крадіжки грошових коштів в сумі 4000 грн. (А.с. 91);

- даними з протоколу предявлення фотознімків для впізнання, під час якого свідок ОСОБА_3 впізнала ОСОБА_2 як особу, яка викрала з адміністративної кімнати по вул.Жовтнева,100 в с.С.Борщагівка 4000 грн. (А.с. 73-75);

- даними з протоколу очної ставки між свідком ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_2, яка зізналася у вчиненні даного злочину та в скоєному розкаялась (А.с. 97-100).

Оцінивши та проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов до висновку, що потерпілий, підсудна та свідок давали правдиві показання під час проведення досудового слідства у справі і в суді, які відповідають фактичним обставинам справи і свідчать про вчинення підсудною інкримінованого їй злочину.

Суд визнає, що винність підсудної у вчиненні інкримінованого їй злочину доведена повністю і її дії органом досудового слідства дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Призначаючи покарання підсудній, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винної та обставини справи, що помякшують і обтяжують покарання, а також те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставин, які помякшують чи обтяжують покарання підсудній судом не встановлено.

Враховуючи, що згідно ст. 12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України, є злочином середньої тяжкості, враховуючи особу підсудної, яка засуджена 23.09.2010 року Городоцьким районним судом Хмельницької області за ч.2 ст.185 КК України до 3-х років позбавлення волі, звільнена на підставі ст.75 КК України від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік і знову вчинила аналогічний злочин, офіційно не працює, намагалась ухилитися від суду, перебувала у розшуку, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, посередньо характеризується за місцем поживання, має неповнолітню дитину, суд вважає необхідним призначити їй покарання за вчинений злочин у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, остаточне покарання призначити за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання призначеного за попереднім вироком до нового покарання.

Цивільного позову по справі не заявлено.

Судові витрати та речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323-324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і призначити їй покарання за цим законом у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Остаточне покарання ОСОБА_2 призначити за сукупністю вироків відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання призначеного за попереднім вироком від 23.09.2010 року Городоцького районного суду Хмельницької області за ч. 2 ст.185 КК України до нового покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 3 (три) місяці.

Строк відбуття покарання ОСОБА_2 обчислювати з дня затримання 19.10.12 р.

До вступу вироку в законну силу ОСОБА_2 залишити запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом пятнадцяти діб з дня його проголошення, а засудженій протягом того ж строку з дня отримання копії вироку.

Суддя Ю.С. Бурбела