Справа №460/3268/15-к
Провадження №1кп-460/540/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.11.2015 рокум.Яворів
Яворівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яворові
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Цвєтковка Чугуєвського району Приморського краю Російської Федерації, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця за мобілізацією військової частини-польова пошта НОМЕР_1 , військове звання рядовий, не працюючого, раніше не судимого,-
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.408 ч.1 КК України,-
обвинувачений ОСОБА_5 , який з 20.05.2014 року проходив військову службу за мобілізацією та перебував на посаді стрільця-регулювальника комендантського відділення комендантського взводу штабного батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 , після закінчення короткотермінового звільнення, в денний час 23 червня 2014 року, з метою ухилення від військової служби, не з`явився у військову частину для проходження військової служби за мобілізацією, а залишився в м.Львів за зареєстрованим, а в подальшому за фактичним місцем проживання, де проводив час на власний розсуд до 27 серпня 2015 року, до часу його затримання працівниками Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області. Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.408 ч.1 КК України.
Під час судового розгляду свою вину в пред`явленому обвинуваченні за ст.408 ч.1 КК України обвинувачений ОСОБА_5 не визнав та по суті обвинувачення показав, що до призову за мобілізацією він проживав разом з мамою та двома молодшими сестрами в АДРЕСА_1 та працював електрозварювальником та слюсарем в аеропорту «Львів». Після отримання повістки він з`явився у військомат, де пройшов медкомісії і 26 квітня 2014 року був відправлений у військову частину НОМЕР_2 в АДРЕСА_2 . Під час проходження служби на вихідні він з дозволу командування їздив додому. В суботу 21 червня 2015 року він поїхав додому, а 23 червня 2015 року він вирішив не повертатися у військову частину, так як вважав, що він відбув сорокаденну підготовку і не хотів їхати у відрядження в зону проведення антитерористичної операції, так як військового стану оголошено не було. Після того він проживав зі своєю дівчиною на квартирі по АДРЕСА_3 , в якої стався стався викидень і вони на початку вересня 2015 року розішлися. Зранку 27 серпня 2015 року його затримали працівники Залізничного райвідділу міліції та доставили у військову прокуратуру, де він дав письмові пояснення. В скоєному розкаюється, на службу він згідний повернутися, однак в АТО їхати не бажає.
Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_5 , його винуватість в інкримінованому злочині стверджується наступними доказами по справі.
Рапортом прокурора Львівської прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Західного регіону України від 11.08.2014 року про виявлення під час проведення перевірки факту самовільного залишення території військової частини військовослужбовцем ОСОБА_5 з 23.06.2014 року. /а.к.п.5/
Витягом з наказу тво командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 №112 від 20.05.2014 року про зарахування військовослужбовця рядового ОСОБА_6 , який прибув із ІНФОРМАЦІЯ_2 , для проходження військової служби, з 20 травня 2014 року до списків особового складу частини, на всі види забезпечення з призначенням на посаду стрільця-регулювальника 1 комендантського відділення комендантського взводу штабного батальйону бригади./а.к.п.7/
Довідкою ТВО командира військової частини польова почта НОМЕР_1 про те, що солдат ОСОБА_5 після надання 21.06.2014 року звільнення з розташування військової частини у визначений час 22.06.2014 року о 22 год 00 хв зі звільнення не прибув. 09 липня 2014 року солдат ОСОБА_5 вийшов на зв`язок і усно доповів, що у військову частину повертатися не бажає. Мобільний телефон даного військовослужбовця виключений. /а.к.п.65-66/
Довідкою військово-лікарської комісії №1085 від 20.05.2014 року про визнання ОСОБА_5 придатним до військової служби. /а.к.п.17/
Оцінюючи докази по даній справі, які були досліджені та перевірені в судовому засіданні, в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні доведено вину обвинуваченого ОСОБА_5 в дезертирстві, а саме в нез`явленні після закінчення відпустки на військову службу, з метою ухилення від військової служби, і його дії за ч.1 ст.408 КК України кваліфіковано правильно.
При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії злочину середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, його вік.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , органом досудового розслідування та судом не встановлено.
Також суд враховує, що дезертирство є одним з найбільш небезпечних злочинних посягань в даний складний період для держави. Вчиняючи дезертирство обвинувачений ОСОБА_5 знав та усвідомлював про проблеми, які виникають та вирішують Збройні Сили України в встановлений державою особливий період несення військової служби, але, діючи умисно, не бажав проходити військову службу, не захотів виконувати свого обов`язку відбування військової служби, з наміром назавжди ухилитися від несення військової служби.
З врахуванням вищенаведених обставин справи та особи обвинуваченого, відсутності обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченому, визначену суспільну небезпеку скоєного злочину, відношення обвинуваченого до скоєного злочину, суд приходить до переконання, що з метою виправлення та попередження скоєння нових злочинів, обвинуваченому ОСОБА_5 слід обрати покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій частини статті доведеного злочину, відповідно з неможливістю його звільнення від відбування з покарання з випробуванням.
Керуючись ст.ст.368, 370 КПК України, суд,-
ОСОБА_5 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ст.408 ч.1 КК України, та обрати покарання за ст.408 ч.1 КК України у виді 02 /два/ роки позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту залишити без змін до вступу вироку в законну силу.
Початок строку відбуття покарання по даному вироку обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з часу звернення вироку до виконання.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СУДДЯ: