Дата документу 14.01.2016

Справа № 334/119/16-к
Провадження № 1-кс/334/40/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 січня 2016 року Ленінським районним судом м.Запоріжжя у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Ленінського районного суду м. Запоріжжя скаргу на бездіяльність керівника Запорізької місцевої прокуратури №3 Запорізької області ОСОБА_5 -

ВСТАНОВИВ:

11.01.2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність керівника Запорізької місцевої прокуратури №3 Запорізької області ОСОБА_5 щодо неповернення тимчасово вилученого майна, вказуючи, що 06.12.2015 р. слідчим СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_6 було вилучено автомобіль «Тойота» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 .
21.12.2015р. ОСОБА_4 звернувся із заявою до керівника Запорізької місцевої прокуратури №3 Запорізької області ОСОБА_5 щодо винесення постанови про безпідставне вилучення майна по вищезазначеному кримінальному провадженню. Станом на 14.01.2015р. прокурором не прийнято рішення про повернення тимчасово вилученого майна, в порядку ч.5 ст.171 КПК України з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно слідчий, прокурор не зверталися.
Таким чином, майно, вилучене під час тимчасового доступу, повинно бути повернуто особам, у яких це майно було вилучене.
У зв`язку з тим, що майно, а саме, автомобіль «Тойота» реєстраційний номер НОМЕР_1 , по теперішній час не арештоване, заявник просить зобов`язати керівника Запорізької місцевої прокуратури №3 Запорізької області ОСОБА_5 повернути тимчасово вилучене майно ОСОБА_7 .
В судовому засіданні представник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримав, просив задовольнити з наведених вище підстав.
ОСОБА_7 скаргу підтримала, просила задовольнити з наведених вище підстав.
Прокурор проти задоволення скарги заперечував, вказуючи на наявність правових підстав для вилучення зазначеного майна під час тимчасового доступу. Пояснив, що вилучене в ході тимчасового доступу майно не є тимчасово вилученим майном, оскільки на його вилучення в ході тимчасового доступу було надано дозвіл слідчим суддею. Вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні і питання щодо нього остаточно буде вирішено після проведення відповідних експертиз, крім того, після проведення відповідних експертиз воно буде повернуто його власнику.
Крім того, 30.12.2015 року слідчим СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_6 було винесено Постанову про призначення судової експертизи технічного стану транспортного засобу. Експертиза досі не проведена, тому до її закінчення повернути автомобіль власнику не має за можливе.
Також вилучене майно, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні і його збереження в теперішньому стані має суттєве значення для досудового розслідування.
Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до висновку про відмову у задоволенні скарги з наступних підстав.
В частині 1 ст. 303 КПК України передбачено перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, серед яких, зокрема, на досудовому провадженні може бути оскаржена така бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу. Така бездіяльність може бути оскаржена в тому числі володільцем тимчасово вилученого майна.
Судом встановлено, що в провадженні СВ Ленінського відділу ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005857 від 07.12.2015 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. В ході досудового розслідування було встановлено, 06.12.2015 року приблизно о 13 годині 45 хвилин водій ОСОБА_8 , керуючи автомобілем «Тойота» реєстраційний номер НОМЕР_1 під час руху по дворовому проїзду вздовж будинку №12 по вул. Новокузнецька в м. Запоріжжя, не обрав безпечну швидкість руху та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_9 , що в якості пішохода прямолінійно рухалась в зустрічному водію ОСОБА_10 напрямку.
Після скоєння ДТП водій ОСОБА_10 доставив потерпілу ОСОБА_9 в лікарню, а сам при цьому на місце ДТП не повернувся.
В результаті ДТП ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження.
06.12.2015р. вказаний автомобіль був доставлений до штрафмайданчику.
07.12.20015 року слідчий СВ Ленінського відділу ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя з клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів.
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08.12.2015р. задоволено клопотання слідчого СВ Ленінського відділу ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 , внесених у даному кримінальному провадженні, та надано дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів.
30.12.2015 року слідчим СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_6 було винесено Постанову про призначення судової експертизи технічного стану транспортного засобу. Експертиза досі не проведена, тому до її закінчення повернути автомобіль власнику не має за можливе.
Також вилучене майно, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні і його збереження в теперішньому стані має суттєве значення для досудового розслідування.
Звертаючись зі скаргою, ОСОБА_4 зазначає, що 06.12.2015р. було вилучено автомобіль «Тойота» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 .
І тільки 08.12.2015р. Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя задоволено клопотання слідчого СВ Ленінського відділу ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 , , та надано дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів.
Відповідно до ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Виходячи зі змісту скарги та доводів представника у судовому засіданні, вилучене в ході тимчасового доступу майно повинно бути повернуто, як тимчасово вилучене майно, щодо якого не вирішено питання про накладення на нього арешту.
Прокурором не заперечується, що з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна не зверталися, оскільки вилучене в ході обшуків майно не являється тимчасово вилученим.
Аналіз правового змісту ч. 1 ст.98, ч.1 ст.167 КПК України дає підстави для висновку про те, що тимчасовим вилученням майна, відповідно до частини 1 ст.167 КПК України є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про його арешт або повернення. Такий процесуальний порядок щодо тимчасово вилученого майна узгоджується і з вимогами Глави 16 КПК України. В протилежному випадку втрачається сенс у вирішенні питання щодо припинення тимчасового вилучення майна згідно ст.169 КПК України, оскільки в такому процесуальному статусі воно перебуває лише до винесення постанови слідчим, прокурором про визнання його речовим доказом.
Як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді від 08.12.2015р. про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей та документів, суд визнав обґрунтованим клопотання про тимчасовий доступ з тимчасового доступу до зазначеного майна, що має значення для повного та об`єктивного прийняття рішення по справі, а саме, автомобіля «Тойота» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , було скоєно наїзд на пішохода ОСОБА_9 ..
Крім того, вилучене в ході тимчасового доступу майно, визнано речовим доказом. Постановою слідчого від 30.12.2014р. призначено експертизу технічного стану транспортного засобу, вилученого під час тимчасового доступу майна.
На підставі викладеного суд дійшов висновку, що скарга на бездіяльність прокурора щодо неповернення тимчасово вилученого майна необґрунтована і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність керівника Запорізької місцевої прокуратури №3 Запорізької області ОСОБА_5 щодо неповернення тимчасово вилученого майна відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: ОСОБА_1