Лановецький районний суд Тернопільської області
П О С Т А Н О В А

9листопада 2010 року

Суддя Лановецького районного суду Тернопільської області Сарновський В.Я. розглянувши скаргу ОСОБА_1 про порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за ст. 356 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою про порушення кримінальної справи за ознаками злочину, передбаченого ст. 356 КК України, щодо ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, посилаючись на те, що вони в серпні 2009 року двічі не давали можливості працівникам Лановецького управління газового господарства провести роботи по газифікації його господарства, погрожуючи їм лопатами та мотивуючи тим, що він нібито не оплатив за проведення робіт по газифікації села, що не відповідає дійсності.

Статтею 356 КК України визначено, що самоправством є самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.

Згідно ч. 1 ст. 251 КПК України скарга потерпілого повинна відповідати вимогам, які цим Кодексом встановлені для обвинувального висновку. Відповідно до статей 223 і 224 КПК України обвинувальний висновок складається з описової і резолютивної частин. В описовій частині зазначаються: обставини справи як їх встановлено на досудовому слідстві; місце, час, способи, мотиви і наслідки злочину, вчиненого кожним з обвинувачених, а також докази, які зібрано в справі, і відомості про потерпілого; показання кожного з обвинувачених по суті пред'явленого йому обвинувачення, доводи, наведені ним на свій захист, і результати їх перевірки; наявність обставин, які обтяжують та пом'якшують його покарання. В резолютивній частині наводяться відомості про особу кожного з обвинувачених, коротко викладається суть пред'явленого обвинувачення з зазначенням статті кримінального закону, яка передбачає даний злочин. До обвинувального висновку додаються: 1) список осіб, що підлягають виклику в судове засідання, з зазначенням їх адреси і аркушів справи, де викладені їх показання або висновки; 2) довідка про рух справи та про застосування запобіжного заходу з зазначенням часу і місця тримання під вартою кожного з обвинувачених, якщо вони заарештовані; 3) довідки про речові докази, про цивільний позов, про заходи, вжиті до забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна; 4) довідка про судові витрати в справі за час досудового слідства з посиланням на відповідні аркуші справи.

Розглянувши подану ОСОБА_1 скаргу приходжу до висновку, що вона не відповідає вказаним вимогам закону, оскільки в її мотивувальній частині не вказано: конкретні дії і способи злочину, вчиненого кожним з обвинувачених; нормативно-правовий акт, який вони порушили цими діями; наявність обставин, які обтяжують та пом'якшують їх покарання, а в резолютивній частині не викладено суть пред'явленого обвинувачення кожному з них.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КПК України суддя залишає скаргу потерпілого без розгляду, якщо вона не відповідає вимогам, які цим Кодексом встановлені для обвинувального висновку, та повертає її особі, яка подала скаргу.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 251 КПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_1 про порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за ст. 356 КК України залишити без розгляду та повернути скаржнику.

Суддя