Єдиний унікальний номер 725/6327/13-к
Номер провадження 1-кп/725/292/13
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.09.2014 року Першотравневий районний суд м.Чернівців
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернівці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000628 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, мешканця АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацюючого, на утриманні малолітніх дітей не має, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив умисний корисливий злочин проти власності, а саме: грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за наступних обставин.
Так, 14 квітня 2013 року біля 03 години 00 хвилин, знаходячись по АДРЕСА_2 , переслідуючи умисну корисливу мету особистого збагачення, направлену на відкрите заволодіння чужим майном, умисно, протиправно, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, що виразилось в нанесенні ударів руками по голові потерпілого ОСОБА_5 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді синця та садна в ділянці обличчя, тулуба, які згідно висновку експерта № 506 відносяться до легких тілесних ушкоджень, відкрито заволодів чужим майном потерпілого ОСОБА_5 , а саме: з кишені джинсів відкрито викрав гроші в сумі 8 500 грн., куртку шкіряну, вартістю 2000 грн., мобільний телефон марки «SAMSUNG», вартістю 400 грн., чим завдав потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 10 900 грн. Після вчиненого з викраденим майном з місця скоєння злочину зник у невідомому напрямку.
Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у нанесенні тілесних ушкоджень потерпілому та заволодіння його майном, фактично визнав частково, оспорюючи при цьому суму викрадених ним грошових коштів та факт викрадання у потерпілого шкіряної куртки, а також вказав на те, що тілесні ушкодження потерпілому наносив через існуючий між ним та потерпілим конфлікт, не маючи при цьому умислу у такий спосіб заволодіти його майном. Крім того, викрадаючи особисті речі потерпілого вважав, що останній перебуває у непритомному стані та не усвідомлює значення його дій. Просив суд суворо його не карати.
Зокрема суду показав, що дійсно 13 квітня 2013 року біля 23 год. 00 хв. перебував в інтерактивному клубі, який розташований у м. Чернівці на розі вулиць Стасюка та проспекту Незалежності у м. Чернівці, де зустрів потерпілого, який маючи при собі значну суму коштів, розмір якої йому не було відомо, грав в азартні ігри та мав грошові кошти. В подальшому на пропозицію потерпілого, вони разом із останнім, а також ОСОБА_7 поїхали на вул. Головна у м. Чернівці, у кафе, яке розташовано біля готелю «Київ». Перебуваючи в цьому барі, вони розпивали алкогольні напої, після чого усі разом поїхали до його знайомого на ім`я ОСОБА_8 , який проживає у АДРЕСА_2 . Перебуваючи у вищевказаній квартирі, вони разом із потерплим, та ОСОБА_9 і ОСОБА_8 продовжували розпивати алкогольні напоїв, які привезли разом із собою. В подальшому потерпілий перебуваючи у стані сильного алкогольного сп`яніння почав конфліктувати із господарем квартири ОСОБА_8 з приводу грошових коштів та він, заступившись за останнього, наніс потерпілому кілька ударів в область обличчя, після яких потерпілий впав, однак свідомість не втрачав. Пізніше вказав, що потерпілий стратив свідомість. Після цього у нього виник раптовий намір забрати у потерпілого наявні кошти, які знаходились в лівій кишені джинсів, звідки він взяв приблизно 800 1000 грн., а також взяв його мобільний телефон. Забираючи особисті речі потерпілого, думав, що останній через стан свого сп`яніння та побиття не усвідомлює вчинених ним дій. Щодо відкритого заволодіння шкіряною курткою потерпілого, то вказав, що куртку у потерпілого він не викрадав, оскільки останній був без куртки, можливо він її залишив у барі Київ. Також вказав на те, що після того, як заволодів грошовими коштами потерпілого та його мобільним телефоном, із викраденим вийшов на вулицю, викликав таксі, залишивши потерпілого у квартирі. При цьому, вказав на те, що ОСОБА_9 пішла разом з ним і попросила підвезти її до зупинки «Боженко». Підвізши ОСОБА_9 до зупинки, поїхав відпочивати. Також суду повідомив, що йому невідомо чи бачив хтось із присутніх у квартири той момент, коли він забирав у потерпілого кошти. Також вказав на те, що потерпілому ним було повернуто 3000 грн. завданої матеріальної шкоди. При цьому, заявлений потерпілим цивільний позов визнав частково, не погоджуючись із ціною заявленого позову, однак висловив свою готовність відшкодувати залишок суми завданої шкоди.
Не зважаючи на часткове визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні відкритого викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, його вина повністю підтверджується поясненнями потерпілого та свідка, наданими в ході судового розгляду даного кримінального провадження.
Так, потерпілий ОСОБА_5 , будучи допитаним в судовому засіданні, суду показав, що 13 квітня 2013 року біля 18 години 00 хвилин, повертаючись з роботи, де отримав заробітну плату в розмірі 2 000 грн., зайшов до інтерактивного клубу, який розташований на розі АДРЕСА_3 . Перебуваючи у даному клубі та граючи в гральні автомати, виграв значну суму коштів, яка становила близько 10 тис. грн., з яких ним було потрачено певну суму на алкогольні напої, після чого у нього залишилось ще більше 8 тис. грн. Саме у даному клубі він і зустрів обвинуваченого, з яким була незнайома жінка біля 25 років. Пізніше, вони усі разом поїхали до бару, який розташований на вул. Головній у м. Чернівці, біля готелю «Київ», де продовжували розпивання спиртних напоїв, а через деякий час усі втрьох на пропозицію обвинуваченого поїхали в гості до давнього знайомого ОСОБА_6 на ім`я ОСОБА_8 , який проживає у АДРЕСА_2 . При вході у квартиру, точно пам`ятає, як обвинувачений наніс йому кілька ударів по голові, унаслідок яких він впав та на кілька секунд втратив свідомість. Разом з тим, він пам`ятає як обвинувачений діставав у нього з кишені грошові кошти в сумі близька 8 тис. грн., документи та мобільний телефон. Хто саме знімав з нього шкіряну куртку не пам`ятає. Після цього, через деякий час, вставши з підлоги, вибіг на вулицю та почав тікати в бік вулиці Головна, де зайшовши до цілодобового магазину, викликали працівників правоохоронних органів.
Також вказав, що завдана йому незаконними діями обвинуваченого матеріальна шкода відшкодована частково, оскільки ОСОБА_6 йому було сплачено 3 тис. грн., при цьому решту коштів в розмірі 7 тис. грн. обвинувачений був зобов`язаний сплатити до квітня 2014 року, однак з незалежних від нього обставин кошти не сплатив, у зв`язку із чим поданий цивільний позов підтримує у повному обсязі.
Свідок ОСОБА_10 , будучи допитана в судовому засіданні, суду показала, що у середині квітня 2013 року знаходилась в інтерактивному клубі на розі АДРЕСА_3 та проспекту Незалежності разом із обвинуваченим ОСОБА_6 . Також у клубі був і потерпілий ОСОБА_11 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, казав, що виграв велику суму коштів, однак яку саме їй невідомо. Пізніше вони втрьох поїхали на АДРЕСА_4 , у кафе, яке знаходиться біля готелю «Київ», де вони продовжили розпивання спиртних напоїв. При цьому, за випивку та їжу розраховувався ОСОБА_12 . В подальшому вони втрьох на пропозицію обвинуваченого поїхали до незнайомого їй чоловіка, який проживав у АДРЕСА_5 , де у квартирі вони продовжили розпивання алкогольних напоїв, які привезли разом із собою та які були придбані потерпілим. Після цього, через деякий час між обвинуваченим та потерпілим виник конфлікт, в ході якого обвинувачений почав наносити потерпілому удари по голові, від яких останній впав. Однак у даний конфлікт вона не вмішувалась, оскільки на той час була вагітна. Яким чином обвинувачений заволодів коштами потерпілого та іншими його особистими речами вона не бачила, оскільки виходила на кухню за водою. Однак вважає, що дійсно обвинувачений взяв у потерпілого кошти, оскільки одразу ж після конфлікту з потерпілим вона викликала таксі та вони разом із обвинуваченим поїхали до залізничного вокзалу, де обвинувачений вийшов з машини та дав їй кошти в розмірі чи то 150 грн. чи то 250 грн., яких до того у нього не було, однак точної суми не пам`ятає. Чи була у потерпілого шкіряна куртка вона не пам`ятає, оскільки з часу цієї події пройшов тривалий час.
Крім того, вина обвинуваченого також підтверджується дослідженими та проаналізованими судом наступними письмовими доказами, а саме:
- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 14 квітня 2013 року, зі змісту якого слідує, що 14 квітня 2013 року потерпілий ОСОБА_13 повідомив про вчинення відносно нього ОСОБА_6 біля 3 години ночі у квартирі, розташованій у районі АДРЕСА_1 конфлікт, в ході якого завдав йому тілесних ушкоджень та заволодів коштами в сумі 8 500 грн., шкіряною курткою вартістю 2 тис. грн. та мобільним телефоном (а.п. 6);
- протоколом добровільної видачі та огляду від 27 квітня 2013 року, в ході якого у присутності понятих обвинувачений ОСОБА_6 добровільно видав мобільний телефон марки «Самсунг GT-E 1081Т», ІМЕІ НОМЕР_1 чорного кольору (а.п. 7);
- протоколом огляду речей від 28 квітня 2013 року, в ході якого було оглянуто добровільно виданий ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Самсунг GT-E 1081Т», ІМЕІ НОМЕР_1 чорного кольору (а.п. 8-10);
- протоколом пред`явлення особи до впізнання від 26 квітня 2013 року з фототаблицями, в ході якого потерпілий у присутності понятих впізнав по зовнішньому вигляду та тілобудові особу, яка завдала йому тілесні ушкодження та заволоділа його майном, а саме впізнав ОСОБА_6 ( а.п. 13-17);
- висновком експерта № 506 екс від 17 квітня 2013 року, відповідно до якого при проведенні судово-медичної експертизи у ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження: синці та садна в ділянці обличчя та тулуба, які виникли у результаті дії твердих предметів, можливо від ударів руками, ногами, при цьому було нанесено не мене 5-ти травмуючих дій. Дані тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.п 28);
Так, відповідно до ст. 186 КК України грабіж з об`єктивної сторони є відкритим викраденням чужого майна, тобто вилученням майна в присутності власника або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені іншими і оцінюються ними як викрадення.
Крім того, з суб`єктивної сторони грабіж вчиняється тільки з прямим умислом та обов`язковою суб`єктивною ознакою грабежу є корисливий мотив.
Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про злочини проти власності» від 06.11.2009 № 10 розрізняючи грабіж від інших злочинів, слід виходити зі спрямованості умислу винної особи та даних про те чи, чи усвідомлював потерпілий характер вчинюваних винною особою дій.
Під насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого при грабежі, слід розуміти умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження, що не спричинило короткочасного розладу здоров`я або незначної втрати працездатності, а також вчинення інших насильницьких дій (завдання удару, побоїв, незаконне позбавлення волі) за умови, що вони не були небезпечними для життя чи здоров`я в момент заподіяння, такі насильницькі дії, вчинені під час грабежу, повністю охоплюються частиною другою статті 186 КК і додаткової кваліфікації за іншими статтями КК не потребують.
Таким чином, аналізуючи всі докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України доведена в повному об`ємі і органом досудового слідства правильно кваліфіковані дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що обвинувачений відкрито заволодів майном потерпілого, тобто вчинив грабіж, а саме відкрите викрадення чужого майна, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
При цьому, оцінюючи здобуті в справі докази в їх сукупності, суд визнає показання обвинуваченого в частині вчинення ним саме таємного викрадення майна потерпілого ОСОБА_5 , оскільки від нанесених ним ударів потерпілий втратив свідомість та не міг бачити моменту заволодіння його майном та викрадаючи майно потерпілого, обвинувачений вважав, що потерпілий не усвідомлює протиправний характер його дій такими, що дані ним з метою уникнення від передбаченої законом кримінальної відповідальності, а також з метою пом`якшення відповідальності за вчинене.
Зокрема, здобуті судом докази в їх сукупності спростовують такі доводи обвинуваченого як і доводи обвинуваченого про те, що тілесні ушкодження він наніс потерпілому через виниклий з ним конфлікт, а не з метою заволодіння його майном, оскільки детальні та послідовні показання потерпілого про обставини вчиненого щодо нього злочину не викликають у суду сумнівів, підстав вважати, що потерпілий оговорює обвинуваченого судом не встановлено, як і не встановлено факту існування між обвинуваченим та потерпілим будь-яких неприязних відносин.
При цьому, покази свідка, яка бачила як обвинувачений наносить потерпілому побої, однак була відсутня під час заволодіння обвинуваченим майном потерпілого, не спростовують факту відсутності умислу у діях ОСОБА_6 саме на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
Також в матеріалах кримінального провадження та в ході судового розгляду не здобуто беззаперечних доказів того, що потерпілий від отриманих тілесних ушкоджень втратив свідомість та під час відкритого викрадення його майна не міг усвідомлювати факту вчинення у відношенні нього обвинуваченим протиправних дій, оскільки в ході судового розгляду потерпілий неодноразово наголошував на тому, що бачив як обвинувачений з кишені його джинсів викрадає грошові кошти.
Крім того, такі покази потерпілого також підтверджуються дослідженими судом письмовими доказами, зокрема поданою ОСОБА_5 до правоохоронних органів в день вчинення щодо нього злочину заявою про вчинення у відношенні нього кримінального правопорушення, в якій він повідомив про фактичні обставини вчиненого та вказував про те, що його майно викрадено саме ОСОБА_14 та відразу ж повідомив про існування свідків даного кримінального правопорушення.
До того ж, ні обвинуваченим, ні його захисником не наведено підстав для визнання недостовірними показань потерпілого ОСОБА_5 , як і не здобуто таких підстав і в ході досудового та судового слідства.
Таким чином, в ході судового розгляду не встановлено, що викрадення майна потерпілого відбулось під час перебування останнього в непритомному стані, через який він не був здатний усвідомлювати значення дій обвинуваченого.
Також суд оцінює критично й пояснення обвинуваченого в частині не визнання суми викрадення ним належних потерпілому коштів в розмірі 8 500 грн. та шкіряної куртки чорного кольору вартістю 2000 грн. й відповідно розцінює їх як такі, які спрямовані на ухилення від відповідальності в частині відшкодування завданої потерпілому матеріальної шкоди, а також спростовуються поясненнями самого обвинуваченого про добровільне відшкодування ОСОБА_5 завданої шкоди на суму 3 тис. грн. та готовністю в майбутньому відшкодувати залишок завданої шкоди.
Вирішуючи питання про обрання обвинуваченому виду та міри покарання, суд відповідно до ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Так, до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 згідно ст. 66 КК України, суд відносить часткове відшкодування завданої потерпілому шкоди у розмірі 3 тис грн., що також визнається потерпілим ОСОБА_5 .
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
Тому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 вид та міру покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, зокрема те, що згідно із ст. 12 КК України, вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення належить до категорії злочинів середньої тяжкості, а також те, що обвинувачений свою вину визнав фактично визнав частково, також враховує особу обвинуваченого, а саме те, що він в силу ст. 89 КК України є таким, що раніше не судимий, однак неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, не займається суспільно-корисливою працею, що характеризує його з негативної сторони, за місцем реєстрації та проживання характеризується позитивно, з 2013 року перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом синдром залежності від алкоголю, на обліку в облпсихлікарні не перебуває, частково відшкодував завдану потерпілому шкоду, а також враховує думку потерпілого щодо міри покарання обвинуваченому та той факт, що вони з обвинуваченим примирились.
Таким чином, ураховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого, а також думку потерпілого, який просив суд суворо ОСОБА_6 не карати, та вищевказані характеризуючи дані про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про відсутність підстав вважати, що перевиховання і виправлення ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим обвинуваченому слід призначити покарання в межах мінімальної санкції ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі.
При цьому, підстав для застосування відносно обвинуваченого ст.ст. 69, 75, 76 КК України суд не знаходить.
Зазначене покарання цілком відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого й відповідно буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Щодо цивільного позову потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 10 900 грн., то суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Згідно ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
На підставі наведено, виходячи з доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні відкритого викрадення майна потерпілого ОСОБА_5 , а також з урахуванням положень ст. ст. 1166, 1192 ЦК України та визначеного у обвинуваченні розміру заподіяної потерпілому шкоди і визнання судом цього обвинувачення доведеним, а також часткового визнання обвинуваченим факту викрадення майна потерпілого та часткового відшкодування завданої шкоди на суму 3 000 грн., суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково та з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_5 підлягає стягненню заподіяна матеріальна шкода в розмірі 7 500 грн. з виключенням суми часткового відшкодування обвинуваченим завданої потерпілому шкоди на суму 3 000 грн. та вартості мобільного телефону в розмірі 400 грн., який був повернутий потерпілому під час досудового слідства.
Питання про речові докази, які є в справі слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 65-67 КК України ст.ст. 349, 368, 369-371, 373-376, 395 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і за його вчинення призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_6 залишити обрану тримання під вартою в Чернівецькому слідчому ізоляторі ВДДУ ПВП в Чернівецькій області.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 25 вересня 2014 року, зарахувавши у строк відбування покарання строк тримання його під вартою з 15 год. 00 хв. 25 вересня 2013 року по 11 год. 11 хв. 18 листопада 2013 року, а також з 9 год. 00 хв. 24 березня 2014 року по 10 год. 30 хв. 25 вересня 2014 року.
Цивільний позов ОСОБА_11 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 7 500 грн.
В іншій частині позову відмовити.
Речові докази по справі: мобільний телефон марки «SAMSUNG GT-E 1081Т», чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_1 , який повернуто потерпілому ОСОБА_11 залиши у власності потерпілого.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.
Копію вироку вручити прокурору та обвинуваченому негайно.

Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці ОСОБА_1