Справа № 569/2026/14-к
УХВАЛА

12 лютого 2014 року м. Рівне
Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1
за участю слідчого ОСОБА_2 ,
представника ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_2 , яке погоджено старшим прокурором прокуратури м. Рівне ОСОБА_5 про арешт майна, -
Слідчий СВ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_2 за погодженням з старшим прокурором прокуратури м. Рівне звернувся до Рівненського міського суду з клопотанням про накладення арешту, на об`єкт незавершеного будівництва по АДРЕСА_1 , який на праві приватної власності належить громадянину ОСОБА_3 , що проживає по АДРЕСА_2 .
Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.07.2013 року до прокуратури м. Рівне надійшло повідомлення від Інспекції Державного Архітектурно-Будівельного контролю у Рівненській області, у якій зазначено про те, що проектна документація в інспекції ДАБК у Рівненській області по об`єкту: «Будівництво житлового будинку з торгово-офісними приміщеннями на АДРЕСА_1 відсутня. На розгляді в інспекції знаходиться звернення міського голови м. Рівне про проведення перевірки на даному об`єкті.
Відповідно до п. 9 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року за № 553,- «Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.» На неодноразові запрошення інспекції ДАБК у Рівненській області для проведення перевірки на об`єкті замовник гр. ОСОБА_3 не з`явився.
03.07.2013 року відомості за повідомленням Інспекції архітектурно-будівельного контролю у Рівненській області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом порушення під час будівництва житлового будинку з офісними приміщеннями по АДРЕСА_1 правил, що стосуються безпечної експлуатації будівель і споруд, посадовими особами ПМПФ «Спецрембуд» та ПП «Ремтехбуд» за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 275 КК України.
В судовому засіданні слідчий клопотання про арешт майна підтримав з підстав зазначених в клопотанні , суду пояснив , що задля забезпечення неможливості відчуження об`єкта незавершеного будівництва по АДРЕСА_1 , під час проведення будівельних робіт на якому можливі порушення правил, що стосуються безпечної експлуатації будівель і споруд, на даний час по кримінальному провадженні виникла необхідність у накладенні арешту на об`єкт незавершеного будівництва по АДРЕСА_1 , який на праві приватної власності належить громадянину ОСОБА_3 , що проживає по АДРЕСА_2 .
Представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, та просить суд відмовити у його задоволенні.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слід прийти до висновку, що клопотання до задоволення не підлягає з наступних підстав.
У відповідності до ч. 1ст.. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України , арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
Як встановлено в судовому засіданні, повідомлення про підозру не оголошено, цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.
Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.
Враховуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст.170, 171, 173 КПК України,
В задоволенні клопотання слідчого СВ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_2 , яке погоджено старшим прокурором прокуратури м. Рівне ОСОБА_5 про арешт майна відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя
Рівненського міського суду ОСОБА_1