Дата документу Справа № 332/4304/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 332/4304/15-к Слідчий суддя 1 інстанції
№ провадження 11сс/778/858/15 ОСОБА_1
Категорія ст. 193 Доповідач в 2 інстанції
КПК України ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8

розглянула в м. Запоріжжі у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора прокуратури Заводського району м. Запоріжжя ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду від 23 жовтня 2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Заводського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ГУМВС ОСОБА_10 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, який має професійно-технічну освіту, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-26 грудня 2012 року за ч. 2, ч. 1 ст. 185 КК України 1 року позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

-08 жовтня 2014 року за ч. 1 ст. 190 КК України, до покарання у виді громадських робіт строком 240 годин.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, вчиненого за наступних обставин.

21 серпня 2015 року, о 17-51 год., ОСОБА_7 , маючи умисел на завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, діючи умисно, усвідомлюючи, що його завідомо неправдиве повідомлення викличе обстановку страху у населення, порушить громадську безпеку та дезорганізує діяльність ПАТ «Дніпроспецсталь», знаходячись по вул. Південне шосе, 74-Б у м. Запоріжжі, з належного йому мобільного телефону марки «Samsung-SGH-D820» імеі: НОМЕР_1 , з абонентським номером оператора мобільного зв`язку ТОВ «Астеліт» НОМЕР_2 , здійснив телефонний дзвінок до служби «101» та повідомив про те, що будівлю заводу «Дніпроспецсталь», начебто заміновано, що не відповідало дійсності.

17 вересня 2015 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України.

23 жовтня 2015 року слідчий СВ Заводського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ГУМВС ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором прокуратури Заводського району м. Запоріжжя ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 строком на 60 днів.

Відмовляючи в задоволенні клопотання, слідчий суддя послався на те, що органом досудового слідства не доведені обставини, що свідчать про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та недостатність застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів.

В апеляційній скарзі прокурор вважає, що ухвала слідчого судді необґрунтована, посилаючись на тяжкість можливого покарання, на суспільний резонанс вчиненого кримінального правопорушення, на відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, а також вказуючи, що попередня судимість ОСОБА_7 не знята і не погашена, що на думку прокурора свідчить про наявність ризику переховування від органу досудового суду та суду, просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідача, прокурора, який доводи апеляційної скарги не підтримав та вбачав підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; захисника і підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та надали угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором прокуратури Заводського району м. Запоріжжя ОСОБА_9 та підозрюваним ОСОБА_7 , відповідно до умов якої сторони погоджуються на призначення ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 259 КК України з випробуванням; перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія не вбачає підстав для її задоволення.

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів пов`язано із необхідністю запобігання ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність викладених вище ризиків, перелік яких встановлений п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При розгляді клопотання слідчого суд дійшов до висновків, які колегія судів вважає обґрунтованими. Так, відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив в сукупністю всі обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, що враховуються при обрані запобіжного заходу, належним чином мотивував своє рішення, вказавши, що зазначений в клопотанні слідчого ризик переховування від органів досудового слідства і суду не підтверджений матеріалами справи, а також прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відсутність у підозрюваного офіційного місця роботи, не свідчить про наявність ризику переховування підозрюваним від органів досудового розслідування, на який посилається в апеляційній скарзі прокурор, а отже, як і тяжкість злочину, не може бути підставою для застосування найбільш сурового, відповідно до вимог ч. 3 ст. 176 КПК України, запобіжного заходу.

Крім того, приймаючи рішення про залишення ухвали слідчого судді без змін, колегія суддів виходить і з того, що укладеною 30 жовтня 2015 року угодою між прокурором прокуратури Заводського району м. Запоріжжя ОСОБА_9 та підозрюваним ОСОБА_7 про визнання винуватості, сторони погоджуються на призначення ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 259 КК України у виді 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, тобто, мова йде про ймовірну можливість звільнення особи від відбування покарання з випробуванням.

Керуючись ст.ст. 376, 407, 409, 422 КПК України, колегія судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 23 жовтня 2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Відповідно до вимог ч.4 ст.424 КПК України, ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її проголошення.

Судді: 1 2 3