Бахмацький районний суд Чернігівської області
ВИРОК

Іменем України

27 грудня 2010 року Бахмацький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Глушко О.І.

за участю секретаря Макаренко Ю.Г.,

захисників ОСОБА_1 на стороні потерпілої,

ОСОБА_2 на стороні підсудної,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмачі кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та жительки с.Тиниця Бахмацького району Чернігівської області, вулиця Берегова, 15, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженої, працюючої на хлібній базі м. Бахмача, раніше не судимої, у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернулася до суду зі скаргою про притягнення до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 125 КК України ОСОБА_3, вказуючи на те, що 11 серпня 2010 року в господарстві, яке належить її братові ОСОБА_5 та розташоване в селі Тиниця по вулиці Берегова, 15, близько 10.00 години підсудна ОСОБА_3 на грунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно нанесла їй ряд ударів, в тому числі, не менше одного удару рукою в обличчя та не менше одного удару ногою по правій нозі, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. Також просить стягнути з неї моральну шкоду в розмірі 1500 гривень.

В судовому засіданні підсудна ОСОБА_3 свою вину в пред»явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 125 КК України не визнала і показала, що 10 серпня 2010 року близько 19.00 години у її господарство, що розташоване в с. Тиниця Бахмацького району по вулиці Берегова, 15, прийшла ОСОБА_4, яка доводиться сестрою її чоловіка ОСОБА_5, разом зі своєю донькою ОСОБА_6. ОСОБА_4 почала говорити в її адресу різні образливі слова, висловлюватися нецензурною лайкою. В звязку з такою поведінкою останньої, попросила її піти, виштовхуючи її з двору. ОСОБА_4 почала замахуватися на неї, але вона відштовхнула її і та, разом зі своєю донькою пішла з двору. При цьому був присутній її чоловік ОСОБА_5 та їх сусід ОСОБА_7, який після приходу ОСОБА_4, зразу ж пішов з двору. Звідки взялися у ОСОБА_4 тілесні ушкодження, їй невідомо. Оскільки потерпілої не била взагалі, просить винести відносно неї виправдувальний вирок і повністю відмовити в задоволенні цивільного позову.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні, уточнивши час скоєння злочину, показала, що 10 серпня 2010 року близько 19.00 години разом зі своєю донькою ОСОБА_6 прийшла в господарство до свого брата ОСОБА_5 з проханням про допомогу по господарству. Зайшовши у двір, його дружина ОСОБА_3 почала ображати її нецензурними словами, схопила за волосся і намагалася вдарити по обличчю, при цьому, відштовхнувшись від ОСОБА_3, вона впала на коліно, підвівшись, взяла велосипед та збиралася їхати, але ОСОБА_3 наздогнала її та ударила в ліву нижню частину обличчя, а потім по нозі. Всього нанесла їй 3 удари. Донька ОСОБА_6 не розбороняла їх, а просила ОСОБА_5 розборонити. В звязку з цим зверталася до дільничного 13.08.2010 року, а на обстеження звернулася в понеділок 16.08.2010 року. Вважає,що діями підсудної їй було заподіяно моральну шкоду, яку вона оцінює в 1500 гривень і просить стягнути її в повному обсязі, а також призначити ОСОБА_3 міру покарання у вигляді 100 годин громадських робіт.

Свідок ОСОБА_8 показала, що проживає по-сусідству з ОСОБА_3.10.08.2010 року близько 19.00 години під час виходу на вулицю, почула крик. На вулиці побачила ОСОБА_6, яка стояла, обпершись об велосипед, а згодом з двору ОСОБА_3 вийшла ОСОБА_4 з велосипедом і обидві поїхали. Що саме відбувалося в дворі ОСОБА_3 їй не відомо. Не бачила щоб ОСОБА_3 наносила удари ОСОБА_4.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що 10.08.2010 року між 18.00 та 19.00 годинами разом з ОСОБА_10І їхав машиною, з вікна якої бачив, як ОСОБА_3 нанесла удар ОСОБА_4 в спину, а донька ОСОБА_4 стояла з велосипедом.

Допитаний як свідок ОСОБА_10 показав, що 10.08.2010 року близько 19.00 години їхав разом зі своїм товаришем ОСОБА_9 автомобілем. Проїжджаючи біля двору ОСОБА_3 бачив, як остання ударила ОСОБА_4 по спині. Про що саме була між ними розмова, він не чув, але зробив висновок, що вони зясовували стосунки.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що 10.08.2010 року біля 19.00 години перебував у господарстві сусіда ОСОБА_5. При розмові чув, що ОСОБА_11-дружина останнього, скаржилася на ОСОБА_4, яка ображає її на роботі. Через деякий час у господарство ОСОБА_5 прийшли ОСОБА_4 та її донька ОСОБА_6. Після їх приходу, він пішов на город і няких сварок та бійок не бачив.

Допитаний як свідок ОСОБА_5, який доводиться чоловіком підсудної, в судовому засіданні показав, що 10.08.2010 року приблизно о 18.00 годині до нього прийшов сусід ОСОБА_7, з яким вони спілкуваалися. При цьому його дружина ОСОБА_3 скаржилася на ОСОБА_4, яка доводиться йому сестрою. В цей час у двір зайшла остання зі своєю донькою ОСОБА_6. ОСОБА_4 підійшла до ОСОБА_3 і намагалася „взяти її за грудки, але дружина захистилася, відштовхнувши її. Він наказав сестрі піти з двору, на що вона взяла велосипед і пішла. ОСОБА_3 не наносила жодних ударів ні ОСОБА_4 ні її доньці.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показала, що 10.08.2010 року приблизно о 19.00 годині перебувала на городі разом зі своєю матір»ю. Почувши крик, вийшла на вулицю, де стояли ОСОБА_3 та ОСОБА_8 і більше нікого не було.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показав, що 11.08.2010 року він разом з ОСОБА_4 перебував на роботі і вони розвнтажували машину з зерном. Під час, коли ОСОБА_4 залазила на машину, вона вдарилася ногою об бардюр борду автомобіля.

Свідок ОСОБА_6, яка доводиться донькою потерпілої, в судовому засіданні показала, що 10.08.2010 року близько 19.00 години разом з матірю ОСОБА_4 вона прийшла до свого дядька ОСОБА_5 з метою попросити допомоги по господарству. В дворі були ОСОБА_5, ОСОБА_7, який зразу ж пішов на город, та ОСОБА_3. Остання, нічого не пояснивши, почала бити матір, схопила за волосся, і та впала на коліно. При цьому ОСОБА_3 висловлювлася нецензурною лайкою, наносила удари по спині, а потім за волосся витягла матір на двір. Коли вона намагалася заступитися за матір, розбороняла руками, то ОСОБА_3 нанесла і їй удар. На вулиці ОСОБА_14 нанесла ще декілька ударів ОСОБА_4, але куди саме - не памятає.

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_15, який доводиться чоловіком потепілої, показав, що 10.08.2010 року його дружина та донька поїхали до ОСОБА_5, який доводиться братом його дружині. Коли вони повернулися, то дружина плакала і повідомила його про побиття її ОСОБА_3. Він особисто бачив тілесні ушкодження, які були у дружини: синці на руці, на щелепі нижньої частини обличчя, також було синє праве коліно.

За висновком судово- медичної експертизи за № 250 від 21 жовтня 2010 року у потерпілої ОСОБА_4 маються тілесні ушкодження у виглдяі синців на обличчі, в області правого колінного суглобу, в середній третині лівого плеча, котрі виникли від дії тупих предметів, які утворилися одночасно, не виключена можливість їх утворення 10.08.2010 року і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, не могли виникнути внаслідок одноразового падіння її на тверду поверхню з висоти власного зросту, а синець в області правого колінного суглобу міг утворитися від удару областю правого колінного суглобу об борт автомобіля.

Аналіз доказів по справі пояснень потерпілої, підсудної, свідків, а також висновку судово-медичної експеризи № 250 від 21 жовтня 2010 року не дозволяють суду прийти до висновку, що обвинувачення потерпілою підсудної за ч. 1 ст. 125 КК України знайшло своє підтвердження в судовому засіданні.

Згідно з ч. 2 ст. 62 Конституції України ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Судом встановлено, що обвинувачення потерпілої грунтуються на її особистих поясненнях, показаннях свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_15, висновку судово- медичної експеризи. Надаючи їм оцінку, суд враховує, що свідок ОСОБА_15, який доводиться чоловіком потерпілої, особисто не бачив обставин, за яких ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження. Показання свідка ОСОБА_6 суд не може взяти до уваги, оскільки вони суперечать показанням самої потерпілої. Крім того, зазначені свідки є близькими родичами потерпілої.

Показання свідків ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_5,ОСОБА_12, спростовують вину підсудної і обставини заподіяння саме підсудною тілесних ушкоджень.

Що стосується показань свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які стверджують, що бачили, як 10.08.2010 року ОСОБА_3 наносила удари в область спини ОСОБА_4, то суд їх не може прийняти як доказ вини підсудної в нанесенні ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, оскільки згідно висновку судово- медичної експертизи за № 250 від 21 жовтня 2010 року у потерпілої ОСОБА_4 маються тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі, в області правого колінного суглобу, в середній третині лівого плеча. Зазначеним висновком не встановлено тілесних ушкоджень у потерпілої в області спини.

Згідно зі ст. 75 КПК України висновок експерта не є обовязковим для суду.

Висновок судово-медичної експертизи не може з достовірністю стверджувати факт заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій саме з боку підсудної і за відсутністю інших доказів, не може свідчити про винність підсудної.

Отже, враховуючи, що зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання доказів вичерпані, враховуючи, що такі потерпілою більш не надані, підсудна повинна бути виправдана, оскільки згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. А відтак цивільний позов, заявлений потерпілою, задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 по предявленому обвинуваченню в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України визнати невинною і виправдати за недоведеністю участі у вчиненні злочину.

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_4 відмовити.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя О.І. Глушко