АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

Справа № 11-кп/796/1751/2015 Категорія КК: ч. 3 ст. 185
Головуючий в суді 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Головуючий в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого, судді-доповідача: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0002929 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 06 серпня 2015 року щодо

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Керч АР Крим, громадянина України, з неповною середньою освітою, який не одружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше судимий:

- 27.12.2011 року Чорноморським районним судом АР Крим за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;

- 20.04.2012 року Ялтинським міським судом АР Крим за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України на 4 роки позбавлення волі; 06.02.2015 року звільнений умовно - достроково з не відбутим строком 11 місяців;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-
В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 06 серпня 2015 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначено йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного ОСОБА_7 покарання частково приєднано не відбуту частину покарання, призначеного вироком Ялтинського міського суду АР Крим від 20.04.2012 року, і призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді трьох років двох місяців позбавлення волі.

Судом вирішено питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні.

Як зазначено у вироку, обвинувачений ОСОБА_7 , будучи раніше судимим, 29.03.2015 року, приблизно о 04 год., знаходячись біля буд. № 13 по вул. Кавказькій у м. Києві, реалізовуючи умисел, направлений за повторне таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у приміщення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, цеглиною розбив скло вікна будинку за вказаною адресою, через отвір у склі рукою відкрив створи вікна, через яке проник в офісне приміщення ТОВ «Завод Енергія», звідки, приблизно о 04.10 год., повторно таємно викрав майно, яке належить ТОВ «Завод Енергія», а саме: мобільний телефон «Нокіа 1280» з зарядним пристроєм, загальною вартістю 229,95 грн.; мобільний телефон «Нокіа 1101», вартістю 283,20 грн.; мобільний телефон «Нокіа 1280», вартістю 229,95 грн.; мобільний телефон Huawei С5700 з зарядним пристроєм, загальною вартістю 720 грн.; електронний накопичувач Silicon Power Lux mini, вартістю 119 грн.; фотоапарат «Canon» в чохлі, загальною вартістю 1 400 грн.; ноутбук "Asus, вартістю 4 500 грн. Після чого, ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, завдавши ТОВ «Завод Енергія» матеріальної шкоди на загальну суму 7 482,10 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати вирок суду та призначити йому менш суворе покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Вказує, що він вчинив злочин у зв`язку з тим, що йому не було за що жити, оскільки його не брали на роботу після звільнення з місць позбавлення волі, так як він є уродженцем АР Крим. Просить призначити йому покарання, не пов`язане з позбавленням волі, щоб він міг виправитись в трудових колективах та працювати на користь державі.

Розглянувши кримінальне провадження в межах апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, провівши судові дебати, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає, а вирок суду першої інстанції слід залишити без змін з наступних підстав.

Доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та фактичні обставини провадження ніким не оспорюються, і згідно ч. 1 ст. 404 КПК України судом апеляційної інстанції вирок суду в цій частині не переглядається.

У відповідності зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах санкції статті Особливої частини КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначенні йому покарання вказані вимоги кримінального і кримінального процесуального законодавства дотримані. Керуючись законом суд правильно кваліфікував

дії обвинуваченого і з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, який раніше судимий, вчинив кримінальне правопорушення в період умовно-дострокового звільнення від відбування попереднього покарання, його відношення до скоєного, визнання вини та щирого каяття, фактичних обставин провадження, враховуючи обставину, що пом`якшує покарання, відсутність обтяжуючої покарання обставини, прийшов до законного та обґрунтованого висновку про призначення ОСОБА_7 мінімального покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді трьох років позбавлення волі, з призначенням на підставі ст. 71 КК України остаточного покарання у виді трьох років двох місяців позбавлення волі, яке відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і особі обвинуваченого, та буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що він вчинив злочин через неможливість влаштуватися на роботу у зв`язку з тим, що він є уродженцем АР Крим є необґрунтованими, не підтверджені належними доказами та не є достатніми підставами для зміни вироку суду та призначення ОСОБА_7 покарання, не пов`язаного з позбавленням волі.

За таких обставин вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування при апеляційному розгляді не встановлено, в зв`язку з чим апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 06 серпня 2015 року щодо ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України у кримінальному провадженні № 0002929 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йомукопії ухвали.

Судді:

__________________ ________________ ______________ ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3