АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 січня 2016 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1
Суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3
секретар судового засідання ОСОБА_4
учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5
обвинувачений ОСОБА_6
захисник ОСОБА_7
представник потерпілої ОСОБА_8
перекладач ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000029 від 16 січня 2015 року, за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Сторожинецького району Чернівецької області ОСОБА_10 на вирок Глибоцького районного суду Чернівецької області від 09 листопада 2015 року, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , румуна по національності, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , із базовою середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

визнаного винним та засудженого:

-за ч. 1 ст. 115 КК України на 7 (сім) років позбавлення волі;

-за ч. 1 ст. 185 КК України на 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно йому призначено покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі.

Провадження №11-кп/794/15/16 Головуючий в І Інстанції: ОСОБА_11
Категорія ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 185, Суддя-доповідач: ОСОБА_12
ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 396 КК України
Міру запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишено попередню тримання під вартою і строк покарання йому вирішено обчислювати з 01 квітня 2015 року, тобто з моменту його затримання.

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , румуна по національності, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_2 , із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

визнаного винним та засудженого

-за ч. 1 ст. 122 КК України на 1 (один) рік і 6 (шість) місяців позбавлення волі;

-за ч. 1 ст. 396 КК України на 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно йому призначено покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_13 до вступу вироку в законну силу залишено попередню тримання під вартою і строк покарання йому вирішено обчислювати з 01 квітня 2015 року, тобто з моменту його затримання.

Стягнено з ОСОБА_6 судові витрати на користь держави в сумі 7689 (сім тисяч шістсот вісімдесят дев`ять) гривень 58 (п`ятдесят вісім) копійок.

Стягнено з ОСОБА_13 судові витрати на користь держави в сумі 7689 (сім тисяч шістсот вісімдесят дев`ять) гривень 58 (п`ятдесят вісім) копійок.

Вирішено долю речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А:
27 грудня 2014 року біля 20 години обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля ставка в с. Їжівці Сторожинецького району Чернівецької області, який розташований на перехресті вулиць Шевченка та Стаценка, у процесі раптово виниклої суперечки вчинив умисне вбивство ОСОБА_14 при наступних обставинах:
Знаходячись разом з ОСОБА_13 біля вказаного водойму та зустрівшись там з потерпілим, в процесі сварки, яка виникла між ними, ОСОБА_6 наніс удари кулаками та ногами у важливо життєві органи потерпілого, при цьому заподіяв йому тілесні ушкодження, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я і в причинному зв`язку з фактом настання смерті не перебували.
Після цього ОСОБА_13 , переслідуючи мету направлену на заподіяння тілесних ушкоджень, підійшов до лежачого потерпілого та умисно руками і ногами наніс багаточисленні удари по тулубу, заподіявши переломи 2, 4, 5, 7 ребер, тобто спричинив тілесні ушкодження, які відповідно до судово-медичної експертизи відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
Побачивши, що ОСОБА_14 після нанесення йому тілесних ушкоджень лежить на спині, ОСОБА_6 схопив правою рукою за шию потерпілого і здавлював її до тих пір поки останній не припинив подавати ознаки життя.
В результаті таких дій потерпілому були спричинені тілесні ушкодження у вигляді 4-х синців на шиї, 4-х саден по лівій бічній поверхні, зламу лівого поверхнього ріжка щитоподібного хряща, крововиливу у м`які тканини органокомплексу горлянки, які передували моменту настання смерті від стискаючої дії руки нападника, були небезпечні для життя в момент їх заподіяння та перебувають у прямому причинному зв`язку з фактом настання смерті, яка наступила від механічної асфіксії внаслідок стискання шиї руками.
Після вчинення вбивства ОСОБА_6 таємно викрав з одягу потерпілого ОСОБА_14 грошові кошти в сумі 15 (п`ятнадцять) гривень, мобільний телефон марки «Samsung» (модель GТ-Е1200М) із серійним номером ІМЕІ: НОМЕР_1 , з сім карткою до нього, спричинивши таким чином майнову шкоду на суму 232 (двісті тридцять дві) гривні 20 (двадцять) копійок.
В подальшому ОСОБА_13 умисно, з метою заздалегідь необіцяного приховування особливо тяжкого злочину разом з ОСОБА_6 тіло потерпілого кинули до вказаного водойму.
На вказаний вирок прокурор прокуратури Сторожинецького району Чернівецької області подав апеляційну скаргу, в якій, не заперечуючи кваліфікації дій, доведеності вини обвинувачених у вчиненому, та міри покарання призначеної обвинуваченому ОСОБА_13 , вважає, що вирок в частині призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 є незаконним та необґрунтованим у зв`язку з призначенням судом покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і за своїм розміром є явно несправедливим внаслідок м`якості, а тому просить вирок в частині призначення покарання ОСОБА_6 скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, призначивши йому покарання по цій статті у вигляді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі, визнати його винним за ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити йому остаточне покарання у вигляді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі.

На вказану апеляційну скаргу обвинувачений ОСОБА_6 подав заперечення, в якому просить вирок районного суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, прокурора, який просив задовольнити вимоги апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 та представника потерпілої ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, провівши апеляційний розгляд, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово ОСОБА_6 , колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Пункт 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 15 травня 2006 року «Про практику постановлення судами вироків при розгляді кримінальних справ у апеляційному порядку», також передбачає,що вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляції, якщо в апеляції порушено питання про скасування вироку суду першої інстанції у зв`язку із необхідністю застосування більш суворого покарання, апеляційний суд не наводить у вироку докази на підтвердження винуватості особи у вчиненні злочинів та доводи щодо кваліфікації діяння.

Не дивлячись на те, що ОСОБА_6 районним судом визнаний винним за ч. 1 ст. 115 та ч. 1 ст. 185 КК України і йому за даними статтями обрані відповідні міри покарання, прокурор у своїй апеляційній скарзі просить знову визнати винним обвинуваченого у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень і по ч. 1 ст. 185 КК України призначити таку ж міру покарання, яка вже обрана судом, хоча ці обставини фактично ніким не оскаржуються.
При таких обставинах визнавати ще раз винною особу, яка вже визнана винною районним судом і призначати ту ж міру покарання, яку призначив суд є зайвим та недоцільним, а тому в цій частині апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.
Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Відповідно до ст. 65 КК України, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» передбачено, що визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з кваліфікації злочинів (ст. 12 КК України), а також особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного із співучасників, якщо злочини вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Аналізуючи матеріали кримінального провадження в частині призначення ОСОБА_6 міри покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, колегія суддів вважає, що районний суд в основному дотримався вимог ст. ст. 65 - 67 КК України, проте не в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, судом першої інстанції, при обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 враховано ступінь тяжкості вчиненого, особу винного, його молодий вік, посередню характеристику по місцю проживання, його майновий стан, та стан здоров`я, думку потерпілих, одна з яких просила суд виправдати обвинуваченого, а інша притягнути до відповідальності відповідно до вимог закону, а також те, що до кримінальної відповідальності він притягується вперше.

Обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченому судом не встановлено, а до обставин, які обтяжують покарання суд відніс вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, колегія суддів з врахуванням того, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до особливо тяжкого злочину, та належить до злочинів проти життя та здоров`я особи, внаслідок його дій наступили тяжкі наслідки, а саме смерть потерпілого, вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 не можливе без ізоляції від суспільства, проте призначив покарання, яке за своїм розміром є явно несправедливим через його м`якість.
При таких обставинах, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок районного суду в частині призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 115 КК України та призначенні остаточного покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 міри покарання, колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Зокрема, колегія суддів враховує те, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до особливо тяжкого злочину, особу винного, його молодий вік, посередню характеристику по місцю проживання, його майновий стан та стан здоров`я, думку потерпілих, одна з яких просила суд виправдати обвинуваченого, а інша притягнути до відповідальності відповідно до вимог закону.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому колегія суддів відносить те, що він притягується до кримінальної відповідальності вперше, а до обставин, які обтяжують покарання - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням всіх обставин кримінального провадження у своїй сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що виправлення і перевиховання ОСОБА_6 не можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, яке буде необхідне й достатнє для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Враховуючи наведене, призначення найвищої міри покарання ОСОБА_6 , передбаченої санкцією ч. 1 ст. 115 КК України, яку просить застосувати прокурор в апеляційній скарзі, на думку апеляційного суду, з врахуванням пом`якшуючої покарання обставини є занадто суворе та недоцільне.
Крім того, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_6 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На підставі наведеного, апеляційна скарга прокурора прокуратури Сторожинецького району Чернівецької області підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 72, 374, 404, 405, 407, 409, 414, 420 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області, -

З А С У Д И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Сторожинецького району Чернівецької області задовольнити частково.

Вирок Глибоцького районного суду Чернівецької області від 09 листопада 2015 року щодо ОСОБА_6 в частині призначення йому покарання за ч. 1 ст. 115 КК України та остаточно призначеного покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України скасувати.

Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання за цією статтею у вигляді 13 (тринадцяти) років позбавлення волі.

Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 1 ст. 185 КК України на 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити йому покарання у вигляді 13 (тринадцяти) років позбавлення волі.

В іншій частині вирок районного суду залишити без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення по даному кримінальному провадженню в період з 01 квітня 2015 року до 26 січня 2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії вироку.

Головуючий ОСОБА_12
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3