Справа № 333/727/16-к
Справа № 333/727/16-к
Провадження 1-кс/333/119/16

УХВАЛА
15 лютого 2016 року м. Запоріжжя
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Запоріжжя, громадянина України, українця, який має повну загальну середню освіту, у шлюбі не перебуває, дітей не має, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 01.02.2012 року Жовтневим РС м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 182 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки. За ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнено з іспитовим строком 2 роки;
- 06.12.2012 року Жовтневим РС м. Запоріжжя за ч. 4 ст. 187, ст. 69 КК України до позбавлення полі на строк 5 років. Звільнено 02.11.2015 року Біленьківська ВК Запорізької обл. умовно-достроково, невідбуте покарання 1 рік 2 місяці 18 діб,-
Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру ОСОБА_6 , разом з ОСОБА_7 , діючи з невстановлених в ході проведення досудового слідства мотивів, знаходячись навпроти ринку «Олександрівський», дочекавшись того моменту, коли потерпілий сів до автомобілю ВАЗ 2101, який належить останньому, підійшли до нього. Далі, ОСОБА_6 , відкривши водійські двері автомобілю потерпілого, за допомогою фізичної сили, витягнув ОСОБА_8 з автомобілю, після чого разом з ОСОБА_7 надягнули на руки потерпілого наручники, тим самим позбавили його можливості здійснювати опір. Не зупинившись на вчиненому, ОСОБА_9 , разом з ОСОБА_7 , проти волі потерпілого, за допомогою фізичної сили, погрожуючи застосуванням фізичної сили, помістили останнього до автомобілю ВАЗ 2109 та направились у бік вул. Космічної у м. Запоріжжя, тим самим вчинили активні дії, спрямовані на викрадення людини. По шляху прямування потерпілого перемістили до іншого автомобілю, а саме до ВАЗ 2106, який, приблизно о 15 годині 10 хвилин був зупинений працівниками поліції на стаціонарному посту служби № 1 «Запоріжжя - Південь» по вул. Оріхівське Шосе у м. Запоріжжя.
Своїми умисними діями ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 146 КК України, який кваліфікується як незаконне викрадення людини, за попередньою змовою групою осіб.
14 лютого 2016 року о 00 годині 05 хвилин відносно ОСОБА_6 було складено протокол затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину. Час фактичного затримання 23 година 38 хвилин 13 лютого 2016 року.
14 лютого 2016 року о 14 годині 56 хвилин ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України. Допитаний в якості підозрюваного від дачі показань за фактом пред`явленої йому підозри відмовився.
Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у скоєнні вказаного кримінального правопорушення, наступні: показаннями свідка ОСОБА_10 , показаннями свідка ОСОБА_11 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання від 13.02.2016; протоколом пред`явлення особи для впізнання від 13.02.2016; протоколом пред`явлення особи для впізнання від 13.02.2016 року.
Усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого підозрюваним злочину та невідворотності покарання за його вчинення, існують ризики, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, про що свідчить факт відсутності в останнього стійких соціальних зв`язків (неодружений, дітей не має, офіційно не працевлаштований), чим перешкоджатиме встановленню істини по справі, тому є достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 з метою ухилення від покарання за вчинений злочин, може без перешкод залишити місце проживання та межі України. Крім того, згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування також встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_6 може:
- перешкоджати кримінальному провадженню;
- вчинити інше кримінальне правопорушення.
Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення підтверджується тим, що підозрюваний ніде офіційно не працевлаштований та не має постійного заробітку.
Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав:
- при обранні особистого зобов`язання та домашнього арешту підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого. Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, відсутності в останнього стійких соціальних зв`язків, є ризик того, що підозрюваний, зможе незаконно впливати на них та буде переховуватися від органів досудового розслідування;
- особи, які заслуговують на довіру та поручаться за виконання підозрюваним ОСОБА_6 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відсутні.
У зв`язку з вищевикладеним, на підставі ст. 176, ч. 2 ст. 177, ст. 178, ст. 183 КПК України, вважаю, що при застосуванні до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу, більш м`якого, ніж взяття під варту, запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, неможливо.
Крім того, враховуючи п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий вважає за необхідне не визначати розмір застави у кримінальному провадженні при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У судовому засіданні слідчий, прокурор у повному обсязі підтримали клопотання та послалися на обставини, які у ньому були викладені, стверджували, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують. Крім того, прокурор зазначив, що оскільки не всі особи причетні до кримінального правопорушення встановленні, підозрюваний не повідомляє про них, є ризик, що останній може впливати на потерпілого, свідків, осіб з якими він можливо вчиняв дане кримінальне правопорушення, ухилятися від проведення слідчих дій.
Захисник підозрюваного заперечував проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просить суд обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки підозрюваний не вчиняв насилля до потерпілого, не знайомий особисто з потерпілим, свідками, тому не зможе на них впливати, визнав свою вину, розкаюється у вчиненому.
Підозрюваний ОСОБА_6 заперечував проти клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки в м.Запоріжжі він мешкає у бабусі, яка хворіє та потребує догляду.
Вислухавши доводи та пояснення слідчого, прокурора, захисника підозрюваного, підозрюваного, доводи слідчого щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити клопотання та обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
14 лютого 2016 року о 00 годині 05 хвилин відносно ОСОБА_6 було складено протокол затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину. Час фактичного затримання, 16 годин 00 хвилин 13 лютого 2016 року.
14 лютого 2016 року о 14 годині 56 хвилин ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України. Допитаний в якості підозрюваного від дачі показань за фактом пред`явленої йому підозри відмовився.
Клопотання прокурора оформлене відповідно до вимог ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та долучено розпис ОСОБА_6 щодо вручення йому 15.02.2016 року о 14 год. 30 хв. копії клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, а також копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.
Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_6 у вчинені вказаного кримінального правопорушення, визнав свою вину.
Відповідно до ст. 192 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про застосування запобіжного заходу до особи, яку затримано без ухвали про дозвіл на затримання за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Згідно ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
У судовому засіданні було встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, в шлюбі не перебуває, дітей не має, міцних соціальних зв`язків немає, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив кримінальне правопорушення (злочин) середньої тяжкості, покарання за яке передбачено до п`яти років позбавлення волі, раніше судимий за вчинення тяжкого, особливо тяжкого злочинів. Також суд, враховує, що оскільки не всі особи причетні до кримінального правопорушення встановленні, є ризик, що підозрюваний може впливати на потерпілого, свідків, осіб з якими він можливо вчиняв дане кримінальне правопорушення.
Необхідність арешту підозрюваного ОСОБА_6 що обмежує його особисту недоторканість, не буде суперечити нормі ст. 5 ч.1 п. «b» Європейської конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», за якою особи можуть бути арештовані для виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом. Такі обов`язки передбачено в чинному кримінально-процесуальному законодавстві України, зокрема, в ст. 177 КПК України.
Таким чином, вислухавши думку учасників процесу, враховуючи обставини, перераховані у ст.178 КПК України, а також доведеність слідчим під час розгляду клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, існують достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від суду, а також вчинити інші кримінальні правопорушення, іншим шляхом перешкоджати кримінальному провадженню, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки, тому клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити та застосувати до останнього запобіжний захід тримання під вартою.
Згідно ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:
1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;
2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;
3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Враховуючи, вимоги ч.5 ст.182 КПК України, той факт, що злочин, в якому підозрюється ОСОБА_6 , підпадає під перелік злочинів, визначених ч.4 ст.183 КПК України, до підозрюваного не застосовується застава, суд вважає, що до підозрюваного ОСОБА_6 не має підстав застосовувати заставу.
На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 3, 176, 177, 178, 182, 183, 184, 194, 196 КПК України слідчий суддя, -
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Виконання ухвали доручити начальнику Слідчого ізолятора № 10 м. Запоріжжя.
Строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обчислюється з 16 год. 00 хв. 13.02.2016 року.
Ухвала діє до 16-00 год. 14.04.2016 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Запорізької області.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Ухвала мені оголошена та її копію отримано 15 лютого 2016 року

_______________ ОСОБА_6 .