ОСОБА_1 Справа № 1-85/11 Номер провадження -
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.08.2011 року Рокитнянський районний суд Київської області в складі головуючого судді Нечепоренка Л.М., при секретарі Киричок В.В., за участю прокурора Бобраніцького О.А., захисника ОСОБА_2 та законного представника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Рокитне постанову слідчого про застосування примусових заходів медичного характеру

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, обвинуваченої за ст.ст.191 ч.5, 366 ч.2 КК України,-

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, будучи службоваою особою, а саме головою правління Рокитнянського РайСТ, використовуючи своє службове становище з метою привласнення коштів у великих розмірах, отриманих від приватного підприємця ОСОБА_4 в касу товариства на виконання умов купівлі-продажу нежитлових приміщень Рокитнянського ринку від 26.04.2004 року, зловживаючи службовим становищем дала вказівку головному бухгалтеру товариства ОСОБА_5 внести в прибутковий касовий ордер №226 від 23.04.2004 рорку завідомо неправдиву інформацію про те, що в касу товариства отримано від ОСОБА_4 86 тис. грн.., хоча вказані гроші фактично в касу не надходили, а залишилися у ОСОБА_1. Вказаний ордер підписали касир товариства ОСОБА_6 та головний бухгалтер ОСОБА_5 В подальшому ОСОБА_1, використовуючи своє службове становище з метою привласнення коштів у великих розмірах, дала вказівку головному бухгалтеру ОСОБА_5 внести завідомо неправдиві відомості у видатковий касовий ордер №103 про те, що ОСОБА_7 отримала кошти в сумі 45 тис. грн. за виконання робіт згідно договору від 30.01.2004 року та підробили підпис ОСОБА_7 про отримання тою вказаних коштів. Ордер підписали ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Продовжуючи свою злочинну діяльність та використовуючи своє службове становище з метою привласнення коштів, ОСОБА_1 повторно дала вказівку головному бухгалтеру ОСОБА_5 внести завідомо неправдиві відомості до видаткового касового ордеру №104 про отримання ОСОБА_8 41 тис. грн. за виконані роботи згідно договору б/н, хоча насправді він договору з товариством не укладав, але підписав вказаний ордер. Також підписали ордер ОСОБА_1 в.О., ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Заслухавши свідків, дослідивши матеріали кримінальної справи, суд вважає доказаноє вину ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих їй злочинів.

Так, свідок ОСОБА_4 суду показав, що згідно рішення правління Рокитнянського РайСТ йому були продані за 86 тис. грн. нежитлові будівлі, розташовані на території Рокитнянського ринку.

З вказаною сумою він пийшов до головного бухгалтера ОСОБА_5 Та перерахувала гроші і разом вони пішли до касира ОСОБА_6, якій, у його присутності ОСОБА_5 дала вказівку виписати прибутковий касовий ордер на вказану суму, який підписали ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а корінець ордеру віддали йому. Гроші в чорному поліетиленовому пакеті він залишив ОСОБА_5

Свідок ОСОБА_5 суду показала, що рішенням правління РайСТ були продані ОСОБА_4 нежитловаі приміщення Рокитнянського ринку. 23.04.2004 року її викликала голова правління ОСОБА_1 і повідомила, що ОСОБА_4 приніс гроші в сумі 86 тис. грн., які знаходяться у неї в сейфі і щоб ОСОБА_5 дала вказівку касиру виписати прибутковий касовий ордер на вказану суму, що вона і зробала. Касир ОСОБА_6 виписала прибутковий касовий ордер, які підписали вона та касир. Не виконати вказівку ОСОБА_1 вона немогла, так як та була керівником і запевнила, що гроші в неї. В цей же день за вказівкою ОСОБА_1 вона дала вказівку касиру виписати видаткові касові ордери на ім»я ОСОБА_8, який на той час працював у них водієм в сумі 41 тис. грн. за якоби виконані роботи згідно договору та на ім»я ОСОБА_7 в сумі 45 грн. згідно договору. В дійсності ОСОБА_8 ніяких робіт не виконував, а чоловік ОСОБА_7 виконував роботи по ремонту ресторану по договорам, але гроші отримував зразу після виконання робіт і більше 10 тис. грн. одноразово він не отримував.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_10 підтвердили показання ОСОБА_5, та суду показали, що дійсно, згідно договорів ПП «Дригало» виконувало роботи по ремонту ресторану «Лазурний», а саме столярні роботи. Гроші в касі товаартисва отримував ОСОБА_10, один раз ОСОБА_1 з ОСОБА_4 привозили гроші їм додому, але ніяких документів вони не підписували і такої суми, як 45 тис. грн.. не отримували.

Свідок ОСОБА_6 суду показала, що у квітні 2004 року до неї в касу зайшли головний бухгалтер ОСОБА_5 з приватним підприємцем ОСОБА_4, який держав в руках чорний пакет і ОСОБА_5 сказала, щоб вона виписала прибутковий касовий ордер на 86 тис. грн., тобто гроші, які здавав в касу ОСОБА_4 Грошей вона не бачила і нерахувала. Вона виписала, підписали вона та ОСОБА_5 і корінець віддала ОСОБА_4 Згодом за вказівкою ОСОБА_5 виписала два видаткових касових ордери на ім»я ОСОБА_8 в сумі 41 тис. грн., який працював у них водієм та на ім»я ОСОБА_7, підприємство якої виконувало столярні роботи в ресторані. Підписали ордер ОСОБА_1, ОСОБА_5 та вона. Також підпис свій поставив ОСОБА_8

Свідок ОСОБА_11 суду показала, що дійсно,згідно рішення правління РайСТ було вирішено продати частину приміщень ринку ОСОБА_4, так як кошти були необхідні для ремонту ресторану «Лазурний». Згодом проводився ремонт за кошти Рокитнянського РайСТ.

Свідок ОСОБА_12 суд показав, що він працював у 2004 році в Райст по ремонту ресторану «Лазурний». Там був виконаний великий об»єм робіт на суму більше 400 тис. грн.. Столярні роботи виконував ПП «Дригало» - двері, вікна, інше.

Згідно оголошених в судовому засіданні показань свідка ОСОБА_8 він працював у 2004 році в Рокитяннському РайСТ водієм. У квітні 2004 року ОСОБА_1, яка була головою правління, дала йому вказівку розписатися у видатковому касовому ордері про отримання ним 41 тис. грн., що він і зробив. При цьому на його запитання пояснила, що ці кошти необхідні на ремонт ресторану. Він вказаних в ордері грошей не отримував.

Відповідно висновку судово-почеркознавчої експертизи №575-ВКЕ від 30.10.08 рукописний підпис у видатковому касовому ордері №104 виконаний ймовірно не ОСОБА_7

Своїми діями, які виразилися у внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, а також складання завідомо неправдивих документів (службове підроблення), що спричинило тяжкі наслідки та у привласненні чужого майна, яке було ввірено особі, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене в особливо великих розмірах, ОСОБА_1 вчинила злочини, передбачені ст.ст.366 ч.2 та 191 ч.5 КК України.

Згідно висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи №426 від 16.11.2010 року у ОСОБА_1 в період часу, до якого відноситься інкриміноване їй діяння, не виявлено симптомів будь-якого психічного захворювання. По своєму психічному стані ОСОБА_1 могла усвідомлювати свої дії та керувати ними.

На даний час у ОСОБА_1 спостерігаються симптоми біологічного ураження головного мозку зчитаного ґенезу (травматично-капілярного) з вираженим психобіологічним синдромом. За своїм психічним станом на даний час ОСОБА_1 не може усвідомлювати значення своїй дій та керувати ними. Вона потребує застосування до неї примусових заходів медичного характеру у виді надання їй амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

В зв»язку з цим слідчий за згодою прокурора направив до суду постанову про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_1.

В судове засідання ОСОБА_1 не викликалася, оскільки суд визнав її явку у відповідності до ст.419 ч.3 КПК України необов»язковою.

Заслухавши думку прокурора, який підтримав подання, захисника, яка заперечує вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих їй діянь, законного представника ОСОБА_3О, яка підтримала захисника, лікаря-психіатра ОСОБА_13, який заперечив необхідність застосування до ОСОБА_1 примусових заходів, так як ОСОБА_1 після закінчення примусових заходів за попередньою кримінальною справою добровільно, майже щомісяця проходить курси призначеного лікарем лікування і не ухиляється від його проходження, тобто примусу в даному випадку застосовувати необхідності немає, дослідивши матеріали кримінальної справи, суд вважає, що підстав для застосування до ОСОБА_1 примусових заходів медичного характеру немає.

Відповідно ст.416 ч.2 КПК України примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.

Хоча ОСОБА_1 і вчинила суспільно-небезпечне діяння та згідно висновку судово-психіатричної експертизи потребує примусових заходів медичного характеру, суд вважає, що вона, як особа, яка визнана після вчинення злочину неосудною, небезпеки для свого здоров»я та суспільству не створює, що підтверджено її законним представником ОСОБА_3 та лікарем-психіатром ОСОБА_13

Згідно ч.1 ст.421 КПК України коли суд визнає непотрібним застосовувати примусові заходи медичного зхарактеру, справу належить закрити, про що виноситься ухвала (постанова).

На підставі викладеного, керуючись 421 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у застосуванні до ОСОБА_1 примусових заходів медичного характеру, як

такій, що їх не потребує.

Провадження у справі закрити.

Речові докази залишити у справі.

Скасувати всі запобіжні заходи, застосовані досудовим слідством до ОСОБА_1

На постанову протягом 15 діб з дня її винесення може бути подана апеляція до апеляційного судуКиївської області.

Суддя