№ 666/5863/15-к
Провадження № 1-кс/666/854/15

У Х В А Л А
19.10.2015 року слідчий суддя Дніпровського районного суду м.Херсона ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю захисника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу захисника ОСОБА_3 на незаконне затримання ОСОБА_6 за підозрою у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.187 КК України,
Захисник ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на незаконне затримання ОСОБА_6 за підозрою у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.187 КК України.
Скаргу мотивує тим, що в провадженні СВ Дніпровського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області знаходиться кримінальне провадження.
16.10.2015 року о 23-10год. слідчим СВ Дніпровського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області було затримано ОСОБА_6 .
Вважає затримання ОСОБА_6 незаконним з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст.208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення чи якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.
На час затримання ОСОБА_6 на 23:10 години 16.10.2015 року, підстави передбачені ч.1 ст.208 КПК України, були відсутні, оскільки кримінальне правопорушення у кримінальному провадженні, як зазначається, було вчинено 07.09.2015 року, що виключає безпосередність та щойність його вчинення.
В ч.1 ст.208 КПК України передбачений вичерпний перелік підстав затримання особи без ухвали слідчого судді.
Вважає, що у слідчого СВ Дніпровського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області, жодних підстав передбачених ч.1 ст.208 КПК України для затримання ОСОБА_6 не існувало.
Крім того, під час затримання були грубо порушені його права передбачені п.4 ст.208 КПК України, відповідно до якої «Уповноважена службова особа, що здійснила затримання особи, повинна негайно повідомити затриманому зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється. «Як вбачається з протоколу затримання, ОСОБА_6 жодним чином не було роз`яснено за підозрою у вчиненні саме якого, щойно вчиненого, злочину здійснюється його затримання.
Відповідно до п.1 ст.5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ніхто не може бути позбавлений свободи інакше як в порядку, встановленому законом.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди України при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду як джерело права.
Статтею 5 Конвенції встановлено правила позбавлення особи свободи, згідно з якими ніхто не може бути позбавлений свободи інакше, як відповідно до процедури, встановленої законом.
Згідно з практикою Європейського суду фіксація точних даних про затримання, також як і підстави затримання, є необхідною умовою законності затримання для цілей передбачених ст.5 Європейської конвенції.
Згідно ст.29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.
Згідно до ст.55 Конституції України Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до ст. 208, 42 КПК України підозрюваний має право вимагати перевірки обґрунтованості його затримання.
Відповідно до п.4 ст.5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Кожен, кого позбавлено свободи в наслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікань встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.
Відповідно до ст.13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Таким чином, слідчим СВ Дніпровського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області, під час затримання 16.10.2015 року ОСОБА_6 , були порушені ст.29 Конституції України, ч.1 ст.208 КПК України, п.1 ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Просив визнати фактичне затримання ОСОБА_6 від 16.10.2015 року незаконним, та яке було оформлено через складання протоколу затримання від 17.10.2015р. незаконним та негайно звільнити ОСОБА_6 з-під варти.
Захисник ОСОБА_3 та ОСОБА_6 в судовому засіданні скаргу підтримали, просили її задовольнити в повному обсязі з викладених підстпав.
Прокурор в судовому засіданні скаргу не визнав, просив в задоволенні відмовити та пояснив, що при затриманні підозрюваного ОСОБА_6 його права та інтереси не були порушені.
Дослідивши матеріали справи та матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників процесу, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.208 КПК України, уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: 1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин. Особливості затримання окремої категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу.
Відповідно до ст.209 КПК України, особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.
Відповідно до ч.1 ст.211 КПК України, строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду не може перевищувати сімдесяти двох годин з моменту затримання, який визначається згідно з вимогами статті 209 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу.
Відповідно до ч.3 ст.206 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.
Оскільки згідно протоколу затримання ОСОБА_6 був затриманий 16.10.2015р. о 23-10год. у приміщенні УМВС відповідно до процедури, передбаченої КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність порушень норм кримінально-процесуального закону.
На час розгляду клопотання строк затримання з розрахунку із зазначеного часу не сплив, а відповідно строк затримання відповідає вимогам ч.1 ст.211 КПК України.
З вказаного протоколу вбачається, що підозрюваній роз`яснено підстави затримання, а також права та обов`язки, передбачені КПК України. При цьому роз`яснено право отримати медичну допомогу та негайно повідомити за його вибором членів сім`ї чи родичів. Жодних зауважень чи скарг на дії працівників органу досудового розслідування ОСОБА_6 подано не було, про це свідчить особистий підпис останнього.
Крім цього, слідчий суддя критично оцінює посилання захисника на те, що затриманому не було роз`яснено права, оскільки таке спростовується відповідним протоколом від 17.10.2015р.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 29, 55 Конституції України, керуючись ст.ст. 206, 208, 278, 309 КПК України, слідчий суддя -
У Х В А Л И В:
В задоволенні скарги захисника ОСОБА_3 на незаконне затримання ОСОБА_6 за підозрою у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.187 КК України - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1