Справа № 307/2714/15-к
Провадження № 1-кп/307/355/15
У Х В А Л А
26 листопада 2015 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: з сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_3 , з сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Тячів кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не одруженого, не працює, судимості не має,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України,

В С Т А Н О В И В:
до суду з прокуратури Тячівського району Закарпатської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001156, відносно ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він, в порушення вимог ст.ст.14, 15, 16, 18, 19 Кодексу України Про надра, якими передбачено, що надра надаються у користування фізичним та юридичним особам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування надрами, для видобування корисних копалин, порядок видачі якого затверджено Постановою Кабінету Міністрів України № 615 від 30 травня 2011 року "Про затвердження Порядку видачі спеціальних дозволів на користування надрами", а також за відсутності дозволу на проведення робіт (крім будівельних) на землях водного фонду, який відповідно до п.7 ст.14 Водного кодексу України видається на спеціальне водокористування, будівельні, днопоглиблювальні роботи, видобування піску і гравію, прокладання кабелів, трубопроводів та інших комунікацій на землях водного фонду, а також розробки та затвердження нормативів скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, порядок видачі якого затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №557 від 12 липня 2005 року "Про затвердження Порядку видачі дозволів на проведення робіт на землях водного фонду", 04 липня 2015 року, близько 06 години, здійснив незаконне видобування на земельній ділянці водного фонду в руслі річки Тересва, з правого боку за течією, на відстані близько 500 метрів від вулиці Кільцева та 50 метрів зрізу русла річки Тересва, в с. Підплеша Тячівського району, піщано-гравійну-галькову сировину, загальною кубомасою 3м3, яку навантажив екскаватором марки "ЮМЗ-6-ЄО-2621", державний номерний знак НОМЕР_1 , на кузов вантажного автомобіля ЗИЛ-131, державний номерний знак НОМЕР_2 , яка згідно заключення гемологічного експерта №14-3-07-15 від 14 липня 2015 року є піщино-гравійною-гальковою сумішшю, яка відноситься до корисних копалин загально державного значення. Згідно з розрахунком збитків проведеним державною екологічною інспекцією у Закарпатській області, інтересам держави, в особі територіальної громади Нересницької сільської ради, внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання надр та водних ресурсів заподіяно збитки в розмірі 613 гривень 87 копійок, що підтверджується актом перевірки Держаної екологічної інспекції у Закарпатській області щодо дотримання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища від 22 липня 2015 року та розрахунком збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного користування надрами в с. Підплеша.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акта не вбачає. Жодних документів та доказів в судовому засіданні до матеріалів провадження не долучив. Крім цього зазначив, що якщо в ході розгляду справи суду буде недостатньо наявних проведених експертиз, то суд може призначити додаткові експертизи.

Обвинувачений та його захисник просили повернути обвинувальний акт прокурору, оскільки останній не відповідає вимогам КПК України.

Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали обвинувального акта, з долученими до нього додатками, копії з матеріалів кримінального провадження, що були долучені захисником, суд приходить до наступного висновку.

Кримінальне провадження підсудне Тячівському районному суду Закарпатської області.

Пунктами 5 та 7 ч. 2 ст.291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт має містити й такі відомості як: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення та розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Диспозиція ч.2 ст.240 КК України передбачає відповідальність, в тому числі, і за незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.

Як доказ, на підтвердження правової кваліфікації та фактичних обставин справи стороною обвинувачення в обвинувальному акті зазначено заключення гемологоічного експерта № 14-3-07-15 від 14 липня 2015 року, згідно якого піщано-гравійно-галькова сировина, яку ОСОБА_4 навантажив екскаватором марки "ЮМЗ-6-ЄО-2621", державний номерний знак НОМЕР_1 , на кузов вантажного автомобіля ЗИЛ-131, державний номерний знак НОМЕР_2 , є піщино-гравійною-гальковою сумішшю, яка відноситься до корисних копалин загально державного значення.

Однак, із листа гемологоічного експерта № 14-3-07-15 від 14 липня 2015 року (який не є заключенням чи висновком експерта) вбачається, що відібрана проба з берега річки Тересва в с. Підплеша являється піщано-гравійно-гальковою сумішшю. Дана піщано-гравійно-галькова суміш згідно постанови Кабінету Міністрів України № 1370 від 28 грудня 2011 року відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення. Однак, дана сировина піщано-гравійна і пісок може відноситися до корисних копалин місцевого значення. Конкретне рішення по даному виду корисних копалин приймається ДКЗ України після проведення геолого - розвідувальних робіт та затвердження запасів корисної копалини (при віднесенні на державний баланс корисних копалин України), при умові, що геолого - розвідувальні роботи проводилися.

Отже, в даному листі гемологоічного експерта № 14-3-07-15 від 14 липня 2015 року, відсутній будь-який висновок чи заключення про те, що ОСОБА_4 видобував піщано-гравійно-галькову суміш, яка є корисною копалиною загальнодержавного значення.

Тобто, суд вважає, що в обвинувальному акті відносно ОСОБА_4 не викладено фактичних обставин справи, оскільки, в ньому зазначено відомості, що не відповідають дійсності, тобто матеріалам кримінального провадження, а частині висновку експерта (зазначено, що згідно заключення гемологоічного експерта № 14-3-07-15 від 14 липня 2015 року видобута піщано-гравійно-галькова суміш є корисною копалиною загальнодержавного значення).

Також, як доказ щодо розміру шкоди, завданої даним кримінальним правопорушенням зазначено акт перевірки Держаної екологічної інспекції у Закарпатській області щодо дотримання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища від 22 липня 2015 року та розрахунок збитків до нього, згідно якого інтересам держави, в особі територіальної громади Нересницької сільської ради, внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання надр та водних ресурсів заподіяно збитки в розмірі 613 гривень 87 копійок.

Суд, вважає за необхідне зазначити, що частиною 1 ст. 242 КПК України встановлено, що експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Відповідно до п.6 ч.2 ст.242 КПК України слідчий або прокурор зобов`язаний звернутися до експерта для проведення експертизи щодо визначення розміру матеріальних збитків, шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяної кримінальним правопорушенням.

Відповідно до ч.1 ст.69 КПК України експертом у кримінальному провадженні є особа, яка володіє науковими, технічними або іншими спеціальними знаннями, має право відповідно до Закону України "Про судову експертизу" на проведення експертизи і якій доручено провести дослідження об`єктів, явищ і процесів, що містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, та дати висновок з питань, які виникають під час кримінального провадження і стосуються сфери її знань.
Згідно ч.ч. 3,4 Закону України "Про судову експертизу" виключно державними спеціалізованими установами здійснюється судово-експертна діяльність, пов`язана з проведенням криміналістичних, судово-медичних і судово-психіатричних експертиз. Для проведення деяких видів експертиз, які не здійснюються виключно державними спеціалізованими установами, за рішенням особи або органу, що призначили судову експертизу, можуть залучатися крім судових експертів також інші фахівці з відповідних галузей знань.

Частиною третьою ст.10 цього Закону, передбачено, що до проведення судових експертиз, крім тих, що проводяться виключно державними спеціалізованими установами, можуть залучатися також судові експерти, які не є працівниками цих установ, за умови, що вони мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку в державних спеціалізованих установах Міністерства юстиції України, атестовані та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності у порядку, передбаченому цим Законом.

В п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах" від 30 травня 1997 року №8 (з наступними змінами) зазначено, що судово-експертна діяльність може також здійснюватися на підприємницьких засадах на підставі спеціального дозволу (ліцензії), а також громадянами за разовими договорами. Видача ліцензій та атестація судових експертів з числа працівників підприємницьких структур та громадян здійснюється Міністерством юстицію України або Міністерством охорони здоров`я України відповідно до їх повноважень.

У випадках, коли проведення експертизи доручає працівникові підприємницької структури, яка має ліцензію на здійснення судово-експертної діяльності, суд повинен перевірити, чи є у спеціаліста свідоцтво про присвоєння йому кваліфікації судового експерта за відповідною спеціальністю.

Проведення експертизи за разовими договорами може мати місце лише у випадку, коли провести її в іншому порядку неможливо.

Із листа (заключення) гемологічного експерта №14-3-07-15 від 14 липня 2015 року вбачається, що його провів експерт ОСОБА_6 ..

З постанови слідчого ОСОБА_7 про призначення гемологічної експертизи від 08 липня 2015 року вбачається, що проведення даної експертизи було доручено експерту державного гемологічного центру ОСОБА_8 .. Однак, ні саме заключення експерта ОСОБА_8 , ні матеріали кримінального провадження не містять відомостей про освіту вказаного експерта, його освітньо-кваліфікаційний рівень, відомостей про його підготовку тощо.

Крім цього, відомості про ОСОБА_8 відсутні у Реєстрі атестованих судових експертів (http://rase.minjust.gov.ua/),що ведеться Міністерством юстиції України.

Щодо заяви прокурора про те, що якщо в ході розгляду справи суду буде недостатньо наявних в матеріалах провадження висновків експертиз, то суд може призначити додаткові експертизи, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ч.1 ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Тобто, виходячи з вимог ст.ст. 92, 93 КПК України, обов`язок доказування та збирання доказів не покладається на суд.

Беручи до уваги вищенаведене та те, що обвинувальний акт складений з порушенням вимог п.п.5, 7 ч.2 ст.291 КПК України (в обвинувальному акті відносно ОСОБА_4 не викладено фактичних обставин справи, оскільки, зазначено відомості, що не відповідають дійсності, тобто матеріалам кримінального провадження в частині експертизи; без проведення судових експертиз неможливо встановити правову кваліфікацію вчиненого ОСОБА_4 правопорушення, оскільки не встановлено, чи дійсно він видобував корисні копалини загальнодержавного значення та не можливо встановити розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням), суд вважає, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 слід повернути прокурору Тячівського району Закарпатської області для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст.314-316, 334, 369 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
Обвинувальний акт в кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 240 КК України - повернути прокурору Тячівського району Закарпатської області з метою усунення вказаних недоліків протягом розумного строку.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів з дня її проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд Закарпатської області.

Суддя ОСОБА_1