Справа № 715/2181/15-к
Провадження № 1-кс/715/137/15
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.09.2015 Глибоцький районний суд Чернівецької області

у складі: слідчого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

заявника ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_4 на постанову начальника СВ Глибоцького РВ УМВС України в Чернівецькій області про закриття кримінального провадження, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на постанову начальника СВ Глибоцького РВ УМВС України в Чернівецькій області про закриття кримінального провадження від 28 червня 2015 року, в якій посилається на те, що ним 12 січня 2013 року подана заява про вчинення злочину, передбаченого ст. 192 КК України. Згідно вказаних в заяві відомостей за 11 березня 1992 року рішенням Дубівської сільської ради про розгляд заяв громадянину ОСОБА_5 була виділена земельна ділянка площею 5 га для створення ним фермерського господарства та вирощування сільськогосподарських культур. Проте ОСОБА_5 не мав наміру займатися вирощуванням овочів на цій земельній ділянці, а основною його метою було вказану площу земельної ділянки продати мешканцям с. Опришени Глибоцького району для будівництва. ОСОБА_5 , вступивши в змову з головою Опришенської сільської ради, розробив схему, як у незаконний спосіб змінювати цільове призначення на вказану земельну ділянку. ОСОБА_5 в селі Опришени Глибоцького району займався пошуком людей, які бажали у нього придбати земельну ділянку, для цього визначалася сума, площа та місце розташування земельної ділянки. За цією схемою продалася земельна ділянка його брату - ОСОБА_6 , але з 2004 року землі за населеними пунктами були передані на баланс Глибоцької районної ради народних депутатів і ОСОБА_5 вчасно не змінив цільове призначення на дану земельну ділянку. В подальшому Опришенська сільська рада, порушуючи чинне законодавство України, самостійно приймала рішення про виділення вказаної земельної ділянки, від якої відмовлявся ОСОБА_5 , для будівництва окремим громадянам, в тому числі його брату, за що ним було сплачено ОСОБА_5 800 доларів США. На всі земельні ділянки виготовлені державні акти для будівництва, а ОСОБА_5 продовжує керуватися державним актом 1-ЧВ № 000188 від 21 грудня 1995 року на площу земельної ділянки 5 га, на частину якої вже існують інші державні акти.

28 червня 2015 року начальник слідчого відділення Глибоцького РВ УМВС України в Чернівецькій області майор міліції ОСОБА_7 за результати розгляду його заяви від 12 січня 2013 року виніс постанову про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч. 1 ст.284 КПК України у відношенні гр. ОСОБА_5 . В своїй постанові ОСОБА_7 зазначив, що жодних доказів заволодіння гр. ОСОБА_5 грошових коштів у нього та у його брата - ОСОБА_6 слідством не добуто. Вказана постанова начальника слідчого відділення Глибоцького РВ УМВС України в Чернівецькій області майора міліції ОСОБА_7 , про закриття кримінального провадження від 28 червня 2015року є необґрунтованою та жодного факту, вказаного в його заяві, не спростовано. Враховуючи вище викладене, просить суд скасувати постанову слідчого СВ Глибоцького РВ УМВС України в Чернівецькій області про закриття кримінального провадження №0000027 від 28 червня 2015року.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_4 вимоги скарги підтримав у повному обсязі і просив суд скаргу задовольнити. Пояснив, що незаконними діями ОСОБА_5 його брату заподіяна шкода на суму 800 доларів США. Він розуміє, що докази заподіяння шкоди на вказану суму зібрати йому не вдасться, однак ним у заяві було зазначено про вчинення також і інших злочинних дій ОСОБА_5 , зокрема заволодіння останнім чужим майном шляхом шахрайства, проте вказаним фактам не надана належна правова оцінка.

В судовому засіданні прокурор прокуратури Глибоцького району ОСОБА_3 заперечував проти задоволення вимог скарги, вказуючи на те, що слідчий всебічно дослідив зібрані докази та прийшов до вірного висновку щодо відсутності в діях ОСОБА_5 складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 192 КК України. Щодо посилань заявника на наявність інших злочинів в діях ОСОБА_5 , то вони в рамках даного кримінального провадження неперевірялись, а належна правова оцінка їм може бути надана після внесення до ЄРДР.

Вислухавши думку учасників судового процесу, суд дійшов висновку, що вимоги скарги є необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Так, ч. 1 ст. 192 КК України передбачає відповідальність за заподіяння значної майнової шкоди шляхом обману або зловживання довірою за відсутності ознак шахрайства.

Досліджуючи матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що під час здійснення досудового розслідування було вжито всіх необхідних заходів та вчинені належні процесуальні дії з метою встановлення можливої наявності в діях ОСОБА_5 ознак складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 192 КК України, зокрема допитані заявник, свідки, долучені відповідні письмові докази, а висновки, викладені в постанові слідчого узгоджуються з зібраними по справі доказами. В ході досудового розслідування не здобуто будь-яких доказів на підтвердження посилань заявника щодо спричинення його братові майнової шкоди незаконними діями ОСОБА_5 .

Разом з тим, заслуговують на увагу доводи заявника щодо не внесення відомостей до ЄРДР про вчинення злочину, передбаченого ст. 190 КК України, про що у своїй заяві від 12 січня 2013 року повідомляє ОСОБА_4 (абзац 9 аркушу 2 заяви). Більш того, на думку суду, саме такій кваліфікації в повній мірі відповідають обставини, викладені в заяві.

Відповідно до п. 2.8. розділу 2 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 69 від 17 серпня 2012 року у разі зазначення у заяві, повідомленні про декілька вчинених кримінальних правопорушень або які були виявлені безпосередньо прокурором, слідчим чи працівником іншого підрозділу незалежно від часу їх учинення, наявності осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, відомості про них заносяться до Реєстру за кожним правопорушенням окремо.

Згідно п. 2.9. на виявлене під час досудового розслідування кримінальне правопорушення в рамках одного кримінального провадження слідчий за довідником 1 «Перелік інших джерел, з яких виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення» заносить відомості до Реєстру про джерело, з якого виявлено кримінальне правопорушення, та відомості про кримінальне правопорушення. Кримінальному провадженню за цим правопорушенням присвоюється новий номер.

Однак, на думку суд, невнесення відомостей до ЄРДР щодо фактів вчинення ОСОБА_5 злочинів, передбачених ст. 190 КК України, не може слугувати формальною підставою для скасування по суті правильної постанови органу досудового розслідування про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_5 складу злочину, передбаченого саме ч. 1 ст. 192 КК України, а належним і допустимим способом захисту порушеного права заявника ОСОБА_4 , як учасника кримінального провадження, є звернення до слідчого судді місцевого суду зі скаргою у відповідності з вимогами ст.ст. 303, 304 КПК України.

На пiдставi викладеного, керуючись ст.ст.303-307, 372 КПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову начальника СВ Глибоцького РВ УМВС України в Чернівецькій області про закриття кримінального провадження №0000027 від 28 червня 2015року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернівецької області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: