Справа № 197/1438/15-к
Номер провадження № 1-кп/197/197/15

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2015 року. Широківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

в присутності обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Широкое кримінальне провадження № 1-кп/197/197/15 (яке зареєстроване в єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000854 від 03.12.2015 р.), про обвинувачення ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України , офіційно не працює , освіта середня , не одружений , та на утриманні нікого не має , судимий 16.07.2015 р. Широківським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 185 КК України до 120 годин громадських робіт, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, суд , -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 16 липня 2015 року був засуджений Широківським районним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч.І КК України до 120 годин громадських робіт. У зв`язку з чим 02.09.2015 року ОСОБА_4 був узятий на облік до Широківського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції Управління державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області.
17.09.2015 року засудженому ОСОБА_4 було роз`яснено порядок та умови відбування покарання у вигляді громадських робіт і попереджено про кримінальну відповідальність за ст. 389 КК України у разі ухилення від відбування громадських робіт, а також видано направлення для відбування покарання у вигляді громадських робіт до Степової сільської ради Широківського району Дніпропетровської області.
18.09.2015 року Розпорядженням сільського голови Степової сільської ради Широківського району Дніпропетровської області №48-о-15 від 18.09.2015 року останній був прийнятий для відпрацювання громадських робіт і йому був визначений графік роботи щоденно 08.00 години до 12.00 години (крім суботи та неділі) з 18.09.2015 року.
18.09.2015 року, засуджений ОСОБА_4 приступив до виконання покарання у виді громадських робіт, проте з 09.10.2015 року без поважних причин до громадських робіт не приступив і надалі відбувати призначене йому судом покарання у вигляді громадських робіт відмовився.
Всього з 18.09.2015 року по теперішній час із запланованих до відпрацювання 120 годин громадський робіт ОСОБА_4 без поважної причини і виправдовуючого документу умисно не відпрацював 68 годин, тобто здійснив невихід більше 2 разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, що відповідно до ч.3 ст.40 КВК України є ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт.
Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ознаками вчинення кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст. 389 КК України , як ухилення від відбування громадських робіт особою , засудженою до цього покарання .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у пред`явленому обвинувачені за ч.2 ст. 389 КК України визнав повністю, щиро покаявся, підтвердив час , місце , спосіб та інші обставини вчинення злочину, викладених вище , та від показів відмовився .

За відсутності заперечень учасників судового провадження суд згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України , суд має право , та визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин , які ніким не оспорюються . При цьому суд з`ясовує , чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин , обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції , суд не має сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого та інших учасників судового провадження, а також суд роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи у апеляційному порядку , суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі , обмежившись дослідженням матеріалів справи щодо характеризуючих даних обвинуваченого ОСОБА_4 та довідки КВІ а.с. 42.

Відповідно до ч.4 ст. 349 КПК України , допит обвинуваченого здійснюється обов`язково , крім випадку , якщо він відмовився від давання показань , та випадку , передбаченого статтею 381 цього Кодексу .

Обвинувачений ОСОБА_4 відмовився від давання показань , пославшись що він визнає вину в обвинувальному акті повністю .
За таких обставин суд вважає у своїй сукупності доведеним пред`явлене обвинувачення ОСОБА_4 , він винний у його вчиненні та кваліфікує дії останнього за ч.2 ст.389 КК України, як ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього виду покарання.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує відповідно до ст. 65 , ст.ст. 66-67 КК України : ступінь тяжкості вчиненого злочину, який у відповідності до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується негативно , офіційно не працює , в центрі зайнятості на обліку як безробітній не перебуває , на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває . Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину , відповідно до ч.1 п.1 ст. 66 КК України , обставиною , що обтяжує покарання ОСОБА_4 , є рецидив злочину , відповідно до ч.1 п.1 ст. 67 КК України .

З урахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку відносно допустимості та доцільності призначення покарання ОСОБА_4 у вигляді арешту в межах санкції ч.2 статті 389 КК України , з метою його виправлення що буде достатнім і необхідним для його виправлення та попередження нових злочинів відповідно до ч.2 ст. 65 КК України .

Остаточне покарання слід призначати за правилами ч.1 ст.71 КК України, тобто за сукупністю вироків, частково приєднуючи невідбуту частину покарання за попереднім вироком, з урахуванням вироку Широківського районного суду Дніпропетровської області від 16.07.2015 року яким ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст. 185 КК України до 120 годин громадських робіт, та відповідно до довідки КВІ в період з 18.09.2015 р. по 27.11.2015 р. відбув 52 години громадських робіт , не відбуто 68 годин громадських робіт а.с. 42 , та з урахуванням правил складання покарань згідно ст.72 КК України, виходячи із такого співвідношення: 1 дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт.

Цивільний позов не заявлено. Документально підтверджені витрати на залучення експертів та речові докази відсутні. Заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування і в ході судового розгляду не застосовувались , обвинуваченому запобіжний захід не обирався і сторонами перед судом питання про його обрання не ставилось, тому у суду відсутні підстави для його застосування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст. 389 КК України та призначити покарання у вигляді 3 (трьох місяців ) арешту.

На підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднати покарання за вироком Широківського районного суду Дніпропетровської області від 16.07.2015 року , з урахуванням правил складання покарань згідно ст.72 КК України, виходячи із такого співвідношення: 1 дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт , - 4 (чотири) дні арешту та остаточне покарання до відбування призначити у вигляді 3 (трьох) місяців і 4 (чотири) дні арешту.
Запобіжний захід не обирався . Виконання вироку покласти на начальника Широківського відділення поліції ГУНП в Дніпропетровській області . Строк покарання рахувати з дня виконання вироку , тобто з часу затримання .

Відповідно до ст. 392 КПК України , в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу .

Відповідно до ст. 395 КПК України , апеляційна скарга подається: на судові рішення, ухвалені судом першої інстанції, - через суд, який ухвалив судове рішення . Апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана: на вирок або ухвалу про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру - протягом тридцяти днів з дня їх проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 376 КПК України , після проголошення вироку головуючий роз`яснює обвинуваченому, захиснику, його законному представнику, потерпілому, його представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Обвинуваченому, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, роз`яснюється право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1 .