гСправа № 187/22/16-к Провадження №1-кп/0187/58/16
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2016 року Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в смт. Петриківка у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду угоду про примирення від 10 лютого 2016 року укладену між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001548 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м Дніпродзержинськ Дніпропетровської області; зареєстроване та фактичне місце проживання АДРЕСА_1 ; громадянин України; не працює; освіта середня спеціальна; одружений; за обвинуваченням у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого статтею 356 Кримінального кодексу України, -

за участі сторін кримінального провадження прокурора ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

Встановив:

ОСОБА_4 (далі ОСОБА_6 ) у березні 2014 року вступив в усну домовленість з ОСОБА_3 , про проведення ремонту транспортних засобів, а саме мопеду марки «Honda» моделі «Dio 34», срібного кольору, номер рами НОМЕР_1 , та мотоциклу марки «К-750М» блакитного кольору, номер рами б/н, д.н.з. НОМЕР_2 , що належать останньому і які тимчасово на час проведення ремонту будуть зберігатися у гаражі ОСОБА_6 та домовився про те, що останній на час проведення ремонту має право ними користуватися, але не розпоряджатися.

Так у лютому 2015 року, (більш точної дати слідством не встановлено), ОСОБА_6 приблизно о 11 годині 30 хвилин, діючи умисно, маючи злочинний намір, спрямований на самоправство, тобто на розпорядження чужим майном, з корисливих мотивів, в порушення порядку реалізації потерпілим, передбаченого ст. 41 Конституцією України права на володіння своїм майном, передбачаючи, що стосовно потерпілого він вчиняє неправомірні дії, перебуваючи за місцем свого мешкання, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , де зберігався мопед марки «Honda» моделі «Dio 34», срібного кольору, номер рами НОМЕР_1 , вартістю 6600 гривень та мотоцикл марки «К-750М» блакитного кольору, номер рами б/н, д.н.з. НОМЕР_2 , вартістю 4910 гривень 03 копійки, що належать ОСОБА_3 , самовільно, всупереч установленому законом порядку та волі власника, продав транспортні засоби невстановленій під час слідства особі, при цьому виручені кошти витратив на власні потреби, спричинивши потерпілому ОСОБА_3 значну матеріальну шкоду на загальну суму 11510 гривень 03 копійок.

Дії обвинуваченого кваліфіковані органом досудового розслідування за ст. 356 КК України, як самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам власника.

10.02.2016 між потерпілим та обвинуваченим укладено угоду про примирення.

Згідно угоди про примирення, обставини вчинення кримінального правопорушення сторонами не заперечуються. Лук`янов свою вину визнає у повному обсязі та погоджується з тим, що спричинив ОСОБА_3 значної матеріальної шкоди на загальну суму 11510 грн. 03 коп. та зобов`язується відшкодувати її протягом дванадцяти місяців, з моменту затвердження даної угоди судом. Сторони угоди погодили покарання ОСОБА_6 за вказане кримінальне правопорушення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

У судовому засіданні обвинувачений провину визнав повністю, просить суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджену міру покарання. Пояснив, що наслідки укладення та затвердження угоди передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, йому зрозумілі, укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, насильства, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Потерпілому роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, які йому зрозумілі. Потерпілий підтвердив факт укладення угоди про примирення. Просив суд затвердити угоду про примирення, укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, насильства, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, про примирення суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди передбачені п1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані судом до обвинуваченого у разі затвердження угоди.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

За таких обставин, суд переконавшись, що сторони примирилися і укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим виконані, останній погодився протягом встановленого строку відшкодувати завдану шкоду, узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, характеру і тяжкості обвинувачення, існують фактичні підстави для визнання винуватості, суд вважає можливим затвердити угоду про примирення від 10.02.2016 та призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з положень ст. 373 та ч.2 ст. 475 КПК України вирок на підставі угоди відноситься до обвинувального вироку, таким чином з урахуванням ч.2 ст. 124 КПК України, суд вважає необхідним здійснити розподіл процесуальних витрат та стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, а саме проведення товарознавчих експертиз.

Керуючись ст.ст. 124, 314, 376, 468-470, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 10 лютого 2016 року укладену між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого статтею 356 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) грн. на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати по проведенню судово-товарознавчої експертизи №967 від 10.12.2015 в розмірі 150 (сто п`ятдесят) грн. та судово-товарознавчої експертизи №51.2015 від 05.12.2015 в розмірі 200 (двісті) грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Петриківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим (підозрюваним) може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 Кримінального процесуального кодексу України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 Кримінального процесуального кодексу України;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 Кримінального процесуального кодексу України угода не може бути укладена.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1