Справа 688/3835/15-к
№ 1-в/688/301/15
Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2015 року Шепетівський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу виконання покарань ОСОБА_4 ,

засудженого,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Шепетівка клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рудня Хочинська Олевського району Житомирської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною середньою освітою, неодруженого, до засудження непрацюючого, раніше несудимого,

про умовно дострокове звільнення від відбування покарання, суд
ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_5 засуджений 20.04.2007 року апеляційним судом Житомирської області за п.п. 6, 11, 12 ч.2 ст.115 КК України до 11 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю.

Початок строку: 18.09.2006 року.

Кінець строку: 18.09.2017 року.

13 жовтня 2015 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у відповідності до ст. 81 КК України, обґрунтовуючи вимоги тим, що став на шлях виправлення, вимоги режиму не порушує, отримав 4 заохочення, працює на промисловій зоні різноробочим, закінчив навчання та 20.02.2015 року отримав свідоцтво про повну середню освіту. Крім того, після смерті батька, на його утриманні залишилась мати ОСОБА_6 .

В судовому засіданні засуджений підтримав клопотання, з підстав викладених у ньому.

Представник Шепетівської виправної колонії заперечив задоволенню клопотання, зазначивши, що своєю поведінкою за весь період відбування покарання засуджений не довів свого виправлення, допустив 12 порушень режиму відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, має лише три заохочення, не виявляє бажання працювати на виробництві колонії із власних переконань, формально відноситься до участі в програмах диференційованого впливу.

Прокурор вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення.

Заслухавши пояснення засудженого, представника органу виконання покарань, думку прокурора, вивчивши матеріали особової справи, суд знаходить відмовити у задоволенні клопотання з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно роз`яснень п. 2, 17 постанови № 2 від 26.04.2002 року Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організація засуджених виправної установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений за скоєння особливо тяжкого злочину, відбув необхідну частину строку покарання, після відбуття якої може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

За даними довідки про заохочення і стягнення, характеристики, індивідуальної програми соціально виховної та психологічної роботи із засудженим, ОСОБА_5 за період відбування покарання допустив 12 порушень вимог режиму утримання, які виразились у порушенні розпорядку дня, курінні у невідведеному для цього місці, нетактовній поведінці, антисанітарному стані спального місця, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності у виді двох попереджень, восьми доган, однієї суворої догани та позачергового чергування. Стягнення погашені у встановленому законом порядку. За весь період відбування покарання мав три заохочення. З вересня 2014 року по липень 2015 року був працевлаштований різноробочим житлової зони, до виконання постановлених завдань ставився задовільно. За поясненнями представника колонії під час розгляду справи засуджений не працевлаштований на виробництві колонії через небажання працювати, на виховні заходи щодо працевлаштування не реагує. Приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу «Правова просвіта», «Фізкультура і спорт», до яких відноситься формально, особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі не бере.

Наведені обставини свідчать про те? що засуджений ОСОБА_5 не довів свого виправлення під час відбування покарання у виді позбавлення волі, тому підстав для застосування до засудженого пільги у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відсутні.

Наявність трьох заохочень (21.07.2008 року, 21.04.2009 року, 25.02.2015 року) за весь період відбування покарання, відсутність порушень режиму відбування покарань протягом трьох останніх років, задовільне відношення до праці, не вказують на виправлення засудженого, як підставу застосування умовно-дострокового звільнення, а можуть свідчити про намагання після відбуття необхідної для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання частини строку покарання створити умови для застосування такого звільнення.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Хмельницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1