Справа № 541/253/16-к
Провадження № 1-кп/541/56/2016
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2016 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миргород Полтавської області, українця, громадянина України, неодруженого, з професійно технічною освітою, не працюючого, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України ,-

ВСТАНОВИВ:

21 січня 2016 року близько 17 години, ОСОБА_6 правомірно перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 після спільного розпивання спиртних напоїв звернувся до останнього з проханням надати йому в позику грошові кошти, оскільки знав, що ОСОБА_5 нещодавно отримав пенсію. Отримавши відмову ОСОБА_5 у наданні позики, у ОСОБА_4 виник раптовий умисел на таємне викрадення чужого майна, грошових коштів, що належать ОСОБА_5 .

Реалізовуючи свій намір ОСОБА_6 з корисливих мотивів, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з прямим умислом на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю ОСОБА_5 який вийшов в іншу кімнату та переконавшись за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу з-під матрацу на ліжку в кімнаті викрав грошові кошти в сумі 900 гривень, купюрами номіналом 50 гривень кожна, що належали ОСОБА_5 ,чим довів свій злочинний умисел на крадіжку чужого майна до кінця. Після чого з місяця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому матеріальних збитків на суму 900 грн.

Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

27.01.2016 року між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст.471 КПК України.

Згідно даної угоди ОСОБА_6 та ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.185 КК України, розміру майнової шкоди, спричиненої потерпілому, в сумі 900 грн.00 коп., яка на день підписання угоди відшкодована підозрюваним потерпілому в повному обсязі, та покарання, яке повинен понести ОСОБА_6 , у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що дії ОСОБА_4 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, що, згідно з положеннями ст. 12 КК України, відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості. Обвинувачений свою вину у скоєнні злочину визнає. Встановлено, що укладення угоди між потерпілим та обвинуваченим про примирення є добровільним. Зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий також розуміє наслідки затвердження угоди, визначені ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 і призначення йому узгодженої сторонами міри покарання.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. 314 ст.373, ст.374, ст.475 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 27 січня 2016 року про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1