УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №295/8152/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч. 2 ст. 286 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 вересня 2015 року м. Житомир.
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого за ч. 2 ст. 286 КК України.
Апеляційний розгляд відбувся з участю прокурора ОСОБА_8 ,потерпілої ОСОБА_9 , адвоката ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_7
Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнаний винним і засуджений за те, що 04 травня 2015 року близько 00 год. 33 хв., не маючи посвідчення водія на право керування транспортними засобами та досвіду в керуванні транспортним засобом, керуючи в стані алкогольного сп`яніння технічно справним автомобілем «GeеlyJL7162», державний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_11 , грубо порушив вимоги п. 2.1 «а» та п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, рухаючись по вулиці Черняхівського в напрямку вулиці Піонерської в місті Житомирі біля будинку № 34-б перевищив допустиму і безпечну швидкість, проявив безпечність та неуважність до дорожньої обстановки та її змін, невірно оцінив дорожню обстановку, порушив вимоги п. 1.5, п. 2.3 «б», п. 12.1, п. 12.4 та п. 12.9 «б» Правил дорожнього руху України, не обрав безпечної швидкості з урахуванням дорожніх умов, не впоравшись з керуванням транспортного засобу, допустив занос та виїхав на правий тротуар, де лівою боковою частиною автомобіля здійснив наїзд на опору вуличного електроосвітлення.
Внаслідок ДТП пасажир автомобіля ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження у вигляді: переломів ребер по трьом анатомічним лініям з ушкодженням плеври, легені; наявності рідкої крові та повітря в плевральних порожнинах, крововиливів в зв`язочні апарати внутрішніх органів; забою сечового міхура, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 469 від 28.05.2015 року, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя та знаходяться в прямому причинному зв`язку з його смертю.
Суд визначив ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання та встановлено іспитовий строк 3 роки, покладені на засудженого обов`язки передбачені п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України.
В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 не оспорює доведеність вини, правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 286 КК України, просить скасувати вирок суду внаслідок його м`якості і безпідставного застосування ст. 75 КК України та постановити новий вирок, яким призначити покарання за ч. 2 ст. 286 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 2 років обмеження волі. Мотивує тим, що судом першої інстанції не в повній мірі враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини за яких було вчинено злочин та наслідки вчиненого злочину у виді смерті людини молодого віку.
В запереченні на апеляційну скаргу прокурора потерпіла ОСОБА_9 просить залишити скаргу без задоволення, а вирок суду першої інстанції, без зміни. Мотивує тим, що обвинувачений вину визнав, щиро кається, має молодий вік і постійне місце роботи, відшкодовує матеріальну шкоду, був однолітком і знайомим її сина.
В запереченні на апеляційну скаргу прокурора захисник ОСОБА_10 та обвинувачений ОСОБА_7 просять залишити її без задоволення, а вирок суду щодо ОСОБА_7 , без змін. Вважають вирок суду першої інстанції законним і обгрунтованим. Мотивують тим, що суд першої інстанції визначаючи покарання ОСОБА_7 врахував визнання ним вини, щире каяття, сприяння розкриттю і розслідуванню кримінального провадження, його позитивну характеристику, відсутність судимостей, наявність постійного місця роботи і проживання, молодий вік обвинуваченого та думку потерпілої ОСОБА_9 , яка просила не призначати суворе покарання.
Заслухавши доповідача, міркування прокурора про необхідність задоволення апеляційної скарги з підстав у ній зазначених, категоричне заперечення потерпілої ОСОБА_9 проти задоволення апеляції прокурора, заперечення обвинуваченого ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_10 проти задоволення апеляції, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах визначених ст. 404 КПК України, обговоривши доводи учасників судового розгляду, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.
Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_7 та правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 286 КК України, за обставин наведених у вироку, ґрунтується на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України і не оспорюється в апеляційній скарзі прокурором.
В судовому засіданні ОСОБА_7 вину визнав повністю. Тому, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які не заперечувалися сторонами кримінального провадження.
Що стосується доводів прокурора про м`якість призначеного покарання, то колегія суддів дійшла висновку, що призначаючи покарання ОСОБА_7 суд дотримався вимог ст. 65 КК України. Суд призначив покарання у межах, встановлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, з врахуванням тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.
З матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_7 вину визнав, щиро кається, сприяв слідству, характеризується позитивно (а.с. 17-19), відшкодовує матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_13 (а.с. 20, 46, 47), раніше не засуджувався, має молодий вік, вчинив злочин з необережності. Крім того, судом врахована думка потерпілої ОСОБА_9 щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_7 виду і розміру покарання.
Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Тому, враховуючи конкретні обставини справи, даних про особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визначив ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст. 75 КК України і в даному випадку таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення винного та попередження нових злочинів.
Недоліків чи помилок, які можуть бути підставою для скасування судового рішення, не встановлено.
Керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів,-
постановила:
Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_6 вирок Богунського районного суду міста Житомира від 16 липня 2015 року по кримінальному провадженню № 0000091 щодо ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції, без зміни.
Касаційна скарга на ухвалу апеляційного суду може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді апеляційного суду
Житомирської області: