Справа № 743/440/15-к
Провадження №1-кп/743/100/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 грудня 2015 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з участю прокурора ОСОБА_5 потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Ріпки кримінальне провадження № 0000024 про обвинувачення
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Марганець Дніпропетровської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, вдівця, не працюючого, не військовозобов`язаного, без визначеного місця проживання, раніше судимого:
1)14.02.2011 року Ріпкинським районним судом Чернігівської області за ч.1 ст.185 КК України, до 200 годин громадських робіт;
2)23.11.2012 року Ріпкинським районним судом Чернігівської області за ч.2 ст. 263, ст.ст.75, 76 КК України, до 2 років обмеження волі, з іспитовим строком 1 рік;
3)24.10.2013 року Ріпкинським районним судом Чернігівської області за ч.2 ст.190, ч.2 ст.297, ст.ст.70, 71, 72 КК України, до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

на підставі ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 24.10.2014 року, звільнений 03.11.2014 року умовно-достроково, на 09 місяців 12 днів, покарання не відбув,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України;
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2014 року, в невстановлений органом досудового розслідування час, ОСОБА_9 , повторно, шляхом проникнення до будинку АДРЕСА_1 , таємно викрав металеву плиту для груби, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду, в розмірі 360 грн.

25.01.2015 року, в невстановлений органом досудового розслідування час, ОСОБА_9 , повторно, шляхом вільного доступу, з підвалу будинку АДРЕСА_2 , таємно викрав дитячі санчата, вартістю 70 грн. і 25 металевих прутів, вартістю 150 грн., спричинивши потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду, в розмірі 220 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою винність у вчиненні злочинів визнав частково та показав, що в січні 2015 року він викрав з нежилого будинку по АДРЕСА_1 металеву плиту для груби, яку в подальшому збув як металобрухт. В той же час, обвинувачений заперечує факт вчинення крадіжки шляхом проникнення до приміщення, так як в будинок ОСОБА_6 він періодично заходив з дозволу власника. Напередодні обвинувачений ночував у вказаному будинку, а вранці викрав плиту. Крім того, двері житлового приміщення на той час не зачинялися і будинком періодично користувався також ОСОБА_10 . Під час вчинення крадіжки ОСОБА_9 перебував у тверезому стані.

В кінці січня 2015 року ОСОБА_9 , перебуваючи у стані алкогольного спяніння, в підвалі будинку розташованого по АДРЕСА_2 , навпроти Парку Слави, помітив дві упаковки металевих прутів, які вирішив викрасти. Двері підвалу замкнені не були, а в приміщенні горіло світло. З метою транспортування прутів обвинувачений взяв санчата, які також знаходились у підвалі та відвіз одну упаковку прутів до братів ОСОБА_11 , а потім, коли виносив другу упаковку, його зупинили власники викраденого. Наступного дня обвинувачений здав одну упаковку прутів на пункт приймання металобрухту, а санчата повернув потерпілій. У вчиненому обвинувачений щиро кається.

Крім часткового визнання обвинуваченим своєї вини, винність ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому діянь підтверджується сукупністю інших доказів, досліджених в судовому засіданні.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 показав, що після смерті прабаби - ОСОБА_12 , він успадкував будинок по АДРЕСА_1 і вказане житлове приміщення, до жовтня 2014 року, надавав для проживання ОСОБА_13 . В той же час, ОСОБА_6 не надавав дозволу ОСОБА_9 користуватися цим житлом, не запрошував обвинуваченого до себе в гості та не розпивав з ним алкогольних напоїв. Крім того, ОСОБА_14 не повідомляв потерпілому про те, що він здавав житло в піднайм ОСОБА_9 . Починаючи з жовтня 2014 року, будинок ОСОБА_6 перебував під наглядом сусідів, які у період часу з 23 по 26 грудня 2014 року розповіли, що бачили, як ОСОБА_9 , спільно з ОСОБА_15 , виносили з приміщення якісь речі. Потерпілий того ж дня вжив заходів щодо розшуку ОСОБА_9 і бачив обвинуваченого, котрий особисто повідомив, що викрадену плиту вже здав як металобрухт. Майнових збитків обвинувачений ОСОБА_6 не відшкодував.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 показала, що вона проживає в будинку АДРЕСА_2 . Квартира потерпілої знаходиться на першому поверсі і близько 02 години, в одну з ночей січня 2015 року вона почула сторонні звуки в підвальному приміщенні, де знаходилось близько 25 металевих прутів і санчата, які належали сімї потерпілої. Вийшовши з квартири, ОСОБА_7 побачила, що в підвалі горить світло, і вона його вимкнула, а потім покликала чоловіка. Коли останній прийшов, потерпіла ввімкнула світло і вони побачили в приміщенні, яке не зачинялося, ОСОБА_9 , який вже переніс частину прутів від місця їх зберігання до виходу з підвалу, а санчата обвинувачений викрав напередодні, в чому сам і зізнався. Наступного ранку ОСОБА_7 розшукала обвинуваченого у братів ОСОБА_11 , квартира яких знаходиться неподалік в іншому будинку та примусила його повернути санчата. Майнових претензій потерпіла до обвинуваченого не має.

Будучи допитаним в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показав, що близько восьми років він працює приймальником ТОВ «Металком» та здійснює прийом металобрухту по АДРЕСА_3 . Свідок знає обвинуваченого як особу, котра систематично здає за готівкові кошти вироби з металу. Переважно ОСОБА_9 здає використані бляшанки з-під консервів та інші ємності, в яких раніше містилися харчові і нехарчові продукти. В той же час, ОСОБА_16 памятає, що в грудні 2014 року або січні 2015 року, обвинувачений здавав цільний габаритний виріб чорного металу, значної ваги, поміщений у великий мішок. За давністю подій ОСОБА_16 не може пригадати, який саме це був предмет.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показав, що він проживає в багатоквартирному будинку АДРЕСА_2 та являється сусідом по сходовій клітці з потерпілою ОСОБА_7 . Вранці одного з днів наприкінці грудня 2014 року чи напочатку січня 2015 року, чоловік потерпілої повідомив свідкові про те, що тієї ночі ОСОБА_9 викрав з підвалу будинку санчата і арматуру.

Заявою потерпілого ОСОБА_6 , зареєстрованою у Ріпкинському РВ УМВС в Чернігівській області підтверджується, що у період часу з 20 по 31 грудня 2014 року, з його дачного будинку по АДРЕСА_1 , було викрадено металеву плиту з груби.

З протоколу огляду будинку АДРЕСА_1 вбачається, що на початку вказаної слідчої дії, вхідні двері житлового приміщення перебували у замкненому стані, а всередині будинку було виявлено розібрану грубу, в якій була відсутня плита, металеві дверцята і засувка.

Протоколом прийняття заяви підтверджується, що ОСОБА_7 звернулася до Ріпкинського РВ УМВС із заявою про крадіжку 26.01.2015 року.

З протоколу огляду від 09.02.2015 року вбачається, що металеві санчата було виявлено в підвалі будинку АДРЕСА_2 .

З протоколу огляду від 30.03.2015 року вбачається, що в підвалі будинку АДРЕСА_2 , виявлено металеві прути діаметром 6 мм. та довжиною 3 м. кожний, у кількості 9 шт.

Довідками СПД ОСОБА_18 підтверджується, що вартість бувшої у використанні плити для груби, в грудні 2014 року становила 360 грн., а вартість бувших у використанні металевих прутів, діаметром 6 мм., становила 6 грн. за 1 м.

Висновком товарознавчої експертизи № 484/15-24 від 18.03.2015 року підтверджується, що вартість санчат, викрадених у потерпілої ОСОБА_7 , становила 70 грн.

Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд вважає доведеною винність ОСОБА_9 в таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно та поєднаному з проникненням до приміщення, а дії обвинуваченого органом досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України.
Вирішуючи питання про від та міру покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених ОСОБА_9 злочинів, обставини пом`якшуючи і обтяжуючі його покарання, а також відомості про особу обвинуваченого.

Обставинами пом`якшуючими покарання ОСОБА_9 , суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставинами обтяжуючими покарання обвинуваченого, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_9 негативно характеризується територіальною громадою смт.Ріпки, не має визначеного місця проживання, перебуває на обліку у нарколога, систематично вчиняє адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням громадського порядку та суспільної моралі.

ОСОБА_9 має не зняті та непогашені судимості за вчинення крадіжки, шахрайство, незаконне поводження з холодною зброєю, наругу над могилою.

Обвинувачений вчинив нові злочини в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за попереднім вироком.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_9 , а також попередження вчинення ним нових злочинів, неможливе без ізоляції від суспільства і покарання йому необхідно визначити у виді позбавлення волі, оскільки більш мякі види покарання не слугуватимуть меті його виправлення.

У відповідності до ч.1 ст.71 КК України, до призначеного ОСОБА_9 покарання, необхідно приєднати частину покарання, невідбутого за вироком Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 24.10.2013 року.

Приймаючи до уваги відомості про особу обвинуваченого, який ухилявся від явки до суду, не має постійного місця проживання і самостійного заробітку та може продовжити злочинну діяльність, з урахуванням клопотання прокурара і ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, суд вважає, що до набрання вироком чинності, ОСОБА_9 необхідно обратизапобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши під варту в залі суду.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Речові докази - санчата та 9 металевих прутів, після набрання вироком чинності, необхідно залишити в розпорядженні законного володільця ОСОБА_7 .

Процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи, у розмірі 184 грн. 50 коп., необхідно покласти на обвинуваченого.

Керуючись ст.ст.374-376 КПК України суд -

З А С У Д И В :

ОСОБА_9 визнати винниму вчиненні кримінальних правопорушень, передбачеих ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України, у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі;

- за ч.3 ст.185 КК України, у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_9 покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

У відповідності до ч.1 ст.71 КК України, до призначеного ОСОБА_9 покарання, приєднати частину покарання, невідбутого за вироком Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 24.10.2013 року, остаточно визначивши покарання у виді 4 років позбавлення волі.
До набрання вироком чинності, обрати щодо ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши під варту в залі суду.
Строк відбування покарання ОСОБА_9 відраховувати з моменту взяття під варту, тобто з 25.12.2015 року.
Зарахувати ОСОБА_9 в строк відбування покарання, час перебування під вартою з 28.05.2015 року по 27.08.2015 року.
Стягнути з ОСОБА_9 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ), в доход держави, процесуальні витрати у розмірі 184 грн. 50 коп. (а/п 59).

Речові докази - дитячі санчата та 9 металевих прутів, після набрання вироком чинності, залишити в розпорядженні законного володільця - ОСОБА_7 (а/п 42, 43).
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Чернігівської області, через Ріпкинський районний, упродовж 30 днів, з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1