Справа № 184/1739/15-к
Номер провадження 1-кп/184/158/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2015м. Орджонікідзе

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

провівши в залі суду в м. Орджонікідзе відкрите судове засідання у кримінальному провадженні відносно

? ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, українця, громадянина України, який має середньо спеціальну освіту, одруженого, працює машиністом електровозу в залізничному цеху ПАТ «ОГЗК», має на утриманні двох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає та зареєстрований по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_6 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 як військовозобов`язаний. 27 лютого 2015 року близько 09 години 00 хвилин після оповіщення за місцем роботи 26.02.2015 року військовозобов`язаний ОСОБА_3 на виконання законів України "Про військовий обов`язок і військову службу", «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", Указу Президента України №15/2015 від 14.01.2015 року "Про часткову мобілізацію", затверджений Законом України №113-VІІІ від 15.01.2015 року, для проведення призову за мобілізацією, проходження медичного огляду та відправлення у військову частину прибув до ІНФОРМАЦІЯ_5 , розташованого по вул. Горького 5, м. Орджонікідзе Дніпропетровської області.

27.02.2015 року ОСОБА_7 , знаходячись в ІНФОРМАЦІЯ_4 , пройшов медичний огляд та відповідно до постанови ВЛК, протокол № 24 від 27.02.2015 року, був визнаний придатним за станом здоров`я для проходження військової служби. 27 березня 2015 року о 15 годині 33 хвилини ОСОБА_3 , знаходячись в приміщенні Орджонікідзевського MBК Дніпропетровської області, розташованого по вул. Горького, буд. 5 м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, з метою ухилитися від призову за мобілізацією, будучи придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, відмовився від отримання повістки про прибуття до призивної дільниці за адресою: АДРЕСА_2 , для відправлення у команді № НОМЕР_1 до військової частини та подальшого проходження військової служби за мобілізацією, про що був складений акт про відмову в отримані бойової повістки.

Таким чином, військовозобов`язаний ОСОБА_3 всупереч вимог ст. 65 Конституції України, ст.ст. 1, 3, 22, 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", Указу Президента України №15/2015 від 14 січня 2015 року "Про часткову мобілізацію", з метою ухилення від призову за мобілізацією, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, будучи належним чином попередженим про прибуття, придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, без поважних причин, відмовився від отримання повістки про прибуття до призовної дільниці для відправлення в команді № НОМЕР_1 до військової частини Збройних сил України за військовою спеціальністю ВОС №474 та подальшого проходження військової служби за мобілізацією, чим ухилився від призову за мобілізацією.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ст. 336 КК України, тобто ухилення від призову за мобілізацією.
В судовому засіданні обвинувачуваний ОСОБА_3 свою вину у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що 26.02.2015 року з 08 години він був на роботі і керівництво повідомило йому, що треба з`явитися до військового комісаріату. На наступний день о 09 годині він прийшов до військового комісаріату, де він пройшов медогляд і його визнали приданим для проходження військової служби. В зв`язку з чим йому вручили бойову повістку на 19.03.2015 року до призивної дільниці. 17.03.2015 року йому стало погано і він звернувся до лікарні. Він знаходився на лікарняному до 27.03.2015 року включно і тому не зміг з`явитися до військового комісаріату. Коли він пішов до комісаріату надати довідку з лікарні, працівники комісаріату намагалися вручити йому бойову повістку для подальшого проходження військової служби за мобілізацією, але він відмовився її отримувати, пояснивши, що не бажає проходити військову службу через особисті переконання. Працівниками військового комісаріату був складений акт. В скоєному розкаявся.

Інші докази відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України при судовому розгляді не досліджувались, так як за згодою учасників судового провадження визнано недоцільним дослідження інших доказів, так як фактичні обставини ніким не оспорюються та відсутні сумніви відносно позиції обвинуваченого та інших учасників судового провадження.
За таких обставин суд вважає, що оцінювані судом докази, які були досліджені в ході судового слідства є допустимими, достовірними, приналежними і їх достатньо, щоб зробити правильний висновок про всі обставини по справі.

В судовому засіданні доведено, що в діях ОСОБА_3 дійсно є склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, тобто ухилення від призову за мобілізацію.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненим ним кримінального правопорушення, те, що вчинене ним кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, повне визнання своєї вини і каяття у скоєному, мотиви, що спонукали його до вчинення злочину, дані про особу - позитивно характеризується за місцем роботи, те, що він раніше не судимий, має на утриманні неповнолітню дитину, наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 п. 1 КК України щире каяття та обставин, які обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України не виявлено, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі.

Вирішуючи питання про те, чи повинен обвинувачений відбувати покарання у вигляді позбавлення волі, суд враховує пом,якшуючі вину обставини: вину визнав повністю, в скоєному розкаявся і вважає можливим звільнити його від відбування покарання, призначивши йому іспитовий строк із застосуванням до нього ст.ст.75, 76 КК України.

Керуючись ст.ст.370, 371, 373-376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_3 винним за ст. 336 КК України і на підставі цього закону призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання, якщо він на протязі однорічного випробувального терміну не здійснить іншого злочину і буде виконувати покладені на нього зобов`язання.

Згідно ст. 76 п. 3, 4 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 наступні зобов`язання: проходити обов`язкову реєстрацію в органах кримінально-виконавчої системи і повідомляти про зміну місця проживання і роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту проголошення.
Суддя ОСОБА_1