В И Р О К
іменем України
Справа № 126/1966/15-к

Провадження № 1-кп/126/107/2015

"12" серпня 2015 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бершадь кримінальне провадження №0000848 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, освіта середня спеціальна, не працюючої, раніше не судимої, інваліда другої групи загального захворювання, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 Кримінального кодексу України,-

В С Т А Н О В И В:
Суд визнав доведеним, що 27.12.2014 в з 20 год. 20 хв. по 23 год. 10 хв. у м. Бершадь Вінницької області працівниками міліції під час обшуку домогосподарства, що розташоване по АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_5 , в одній із кімнат житлового будинку виявлено та вилучено п`ять пристроїв, на корпусах чотирьох з яких містяться написи «Державна лотерея України», а на корпусі одного пристрою міститься напис «Розважальні безвиграшні атракціони». Згідно висновку комп`ютерно - технічної експертизи №3-05/71 від 27.03.2015 чотири пристрої написами па корпусі «Державна лотерея України» знаходяться в робочому стані та придатні для проведення ігор, обов`язковою умовою участі в яких є поповнення кредитів за допомогою ключів, а можливість виграшу залежить від випадковості та внутрішніх налаштувань системної плати кожного з пристроїв, в пам`яті системних плат яких міститься наступна статистика: наявність ігор, вартість кредиту, статистика ігор, кількість введених кредитів, кількість виведених кредитів, процент виграшу, дата і час гри та обслуговування пристрою.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» від 15.05.2009 року, гральним бізнесом с діяльність з організації та проведення азартних ігор у казино, на гральних автоматах, у букмекерських конторах та в електронному (віртуальному) казино, що здійснюють організатори азартних ігор з метою отримання прибутку. Під визначенням азартної гри в п.2 ч.2 ст. 1 вищезазначеного Закону визначається будь-яка гра, умовою участі в якій є внесення гравцем ставки, що дає змогу отримати виграш (приз), і результат якої повністю або частково залежить від випадковості. Згідно ст. 2 Закону в Україні забороняється гральний бізнес та участь в азартних іграх.

Проте, ОСОБА_5 , всупереч вимогам Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні», маючи умисел на зайняття видом господарської діяльності, відносно якої є спеціальна заборона, встановлена законом, усвідомлюючи, що на зайняття гральним бізнесом в Україні існує заборона, передбачаючи можливість отримання прибутку та бажаючи цього, порушуючи вимоги ст. 2 Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні», з вересня 2014 по 27 грудня 2014 року займалася забороненим видом господарської діяльності - гральним бізнесом, шляхом організації азартних ігор на пристроях призначених для проведення ігор, обов`язковою умовою участі в яких є поповнення кредитів за допомогою ключів, а можливість виграшу залежить від випадковості та внутрішніх налаштувань системної плати кожного з пристроїв, а саме: надавши одну із кімнат житлового будинку за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , для розміщення вищезазначених пристроїв для проведення ігор, чотири з яких з написами на корпусі «Державна лотерея України» знаходяться в робочому стані та придатні для проведення ігор та забезпечивши доступ осіб, зокрема, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 до проведення ігор на вищезазначених пристроях, та після отримання грошових коштів від останніх за допомогою ключів до кожного з пристроїв здійснювала поповнення кредитів на зазначених вище пристроях, при цьому отримувала прибуток у вигляді різниці від суми наданих їй коштів та виданих нею у якості виграшу.

Таким чином, ОСОБА_5 , всупереч вимогам Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні», маючи умисел на зайняття видом господарської діяльності, відносно якої є спеціальна заборона, встановлена законом, усвідомлюючи, що на зайняття гральним бізнесом в Україні існує заборона, передбачаючи можливість отримання прибутку та бажаючи цього, порушуючи вимоги ст. 2 Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні», з вересня 2014 по 27 грудня 2014 року займалася забороненим видом господарської діяльності - гральним бізнесом, шляхом організації азартних ігор на пристроях призначених для проведення ігор, обов`язковою умовою участі в яких є поповнення кредитів за допомогою ключів, а можливість виграшу залежить від випадковості та внутрішніх налаштувань системної плати кожного з пристроїв, а саме: надавши одну із кімнат житлового будинку за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , для розміщення вищезазначених пристроїв для проведення ігор, чотири з яких з написами на корпусі «Державна лотерея України» знаходяться в робочому стані та придатні для проведення ігор та забезпечивши доступ осіб, зокрема, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_17 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 до проведення ігор на вищезазначених пристроях, та після отримання грошових коштів від останніх за допомогою ключів до кожного з пристроїв здійснювала поповнення кредитів на зазначених вище пристроях, при цьому отримувала прибуток у вигляді різниці від суми наданих їй коштів та виданих нею у якості виграшу.

Своїми діями ОСОБА_5 , вчинила злочин, передбачений ст.203-2 ч.І КК України, кваліфікуючими ознаками якою є зайняття гральним бізнесом.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України визнала повністю дала покази, якими підтвердила обставини скоєння злочину, викладені в установочній частині вироку.

Крім повного визнання своєї вини у вчинених злочинах, ОСОБА_5 просила суд не допитувати свідків, так як повністю погоджується з досудовим розслідуванням справи. Крім того, просила підтримати прокурора та при призначенні покарання застосувати положення ст. 69 КК України та врахувати, те що даний злочин було скоєно під впливом тяжких сімейних обставин, які виразились у необхідності додаткового заробітку, оскільки вона являється інвалідом ІІ групи загального захворювання.

Покази ОСОБА_5 під час досудового слідства і в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суду в правильності розуміння нею змісту обставин злочину, добровільності та істинності її позиції.

За таких обставин, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд прийшов до висновку про можливість дослідження виключно тих доказів, які напряму підтверджують обставини скоєного, зміст даної статті обвинуваченій роз`яснено.

Окрім повного визнання вини, вина обвинуваченої у вчиненому злочині підтверджена дослідженими в судовому засіданні доказами:

- протоколом №1223 н/т від 17.11.2014 року про результати зняття інформації з транспортної телекомунікаційної мережі;

- протоколом №1224 н/т від 17.11.2014 року про результати зняття інформації з транспортної телекомунікаційної мережі;

- протоколом №1225 н/т від 17.11.2014 року про результати зняття інформації з транспортної телекомунікаційної мережі;

- протоколом №1226 н/т від 17.11.2014 року про результати зняття інформації з транспортної телекомунікаційної мережі;

- протоколом №1227 н/т від 17.11.2014 року про результати зняття інформації з транспортної телекомунікаційної мережі;

- протоколом №1228 н/т від 17.11.2014 року про результати зняття інформації з транспортної телекомунікаційної мережі;

- протоколом №1229 н/т від 17.11.2014 року про результати зняття інформації з транспортної телекомунікаційної мережі;

- протоколом № 269 н/т від 24.02.2015 року про результати зняття інформації з транспортної телекомунікаційної мережі;

- протоколом № 78 н/т від 09.01.2015 року про результати зняття інформації з транспортної телекомунікаційної мережі;

- протоколом № 79 н/т від 09.01.2015 року про результати зняття інформації з транспортної телекомунікаційної мережі;

- протоколом № 80 н/т від 09.01.2015 року про результати зняття інформації з транспортної телекомунікаційної мережі;

- протоколом № 81 н/т від 09.01.2015 року про результати зняття інформації з транспортної телекомунікаційної мережі;

- протоколом № 82 н/т від 09.01.2015 року про результати зняття інформації з транспортної телекомунікаційної мережі;

- протоколом № 83 н/т від 09.01.2015 року про результати зняття інформації з транспортної телекомунікаційної мережі;

- протоколом № 91 н/т від 10.01.2015 року про результати зняття інформації з транспортної телекомунікаційної мережі;

- протоколом № 90 н/т від 10.01.2015 року про результати зняття інформації з транспортної телекомунікаційної мережі;

- протоколом № 89 н/т від 10.01.2015 року про результати зняття інформації з транспортної телекомунікаційної мережі;

- протоколом № 88 н/т від 10.01.2015 року про результати зняття інформації з транспортної телекомунікаційної мережі;

- протоколом № 87 н/т від 10.01.2015 року про результати зняття інформації з транспортної телекомунікаційної мережі;

- протоколом № 86 н/т від 10.01.2015 року про результати зняття інформації з транспортної телекомунікаційної мережі;

- протоколом № 85 н/т від 10.01.2015 року про результати зняття інформації з транспортної телекомунікаційної мережі;

- протоколом № 84 н/т від 10.01.2015 року про результати зняття інформації з транспортної телекомунікаційної мережі;

- протоколом № 270 н/т т від 24.02.2015 року про результати зняття інформації з транспортної телекомунікаційної мережі;

- протоколом № 271 н/т від 24.02.2015 року про результати зняття інформації з транспортної телекомунікаційної мережі;

- протоколом № 272 н/т від 24.02.2015 року про результати зняття інформації з транспортної телекомунікаційної мережі;

- витягом з єдиного держаного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців від 27.03.2015 року №20343060 про відсутність ОСОБА_5 у даному реєстрі;

- витягом про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно від 19.01.2012 року;

- протоколом обшуку від 28.12.2014 року з доданим СД- диском;

- протоколом огляду речових доказів від 15.05.2015 року з доданими роздруківками файлів;

- висновком експерта №3-05/71 від 27.03.2015 року;

- протоколом огляду речових доказів від 14.01.2015 року з доданим СД - диском.

Дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 203-2 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є зайняття гральним бізнесом.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 є її щире каяття та вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин, що виразилось у тому, що будучи інвалідом ІІ групи ОСОБА_5 потребувала постійних додаткових коштів на лікування.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої у вчиненні злочину судом не встановлено.

Суд враховує, що ОСОБА_5 позитивно характеризується по місцю проживання, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судима, щиро розкаюється у скоєному, являється інвалідом ІІ групи загального захворювання. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, про можливість застосування положень ч. 1 ст. 69 КК України при визначенні покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України,та призначення покарання у виді штрафу у розмірі меншому, ніж це визначено санкцією ч. 1 ст. 203-2 КК України із застосуванням конфіскації грального обладнання.

Наявні витрати, пов`язані з досудовим розслідуванням, слід стягнути з обвинуваченої на користь держави.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 366-368, 369, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України і призначити їй покарання у вигляді штрафу у розмірі 7500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 127 500 грн. (сто двадцять сім тисяч п`ятсот грн. 00 коп.) з конфіскацією грального обладнання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення експертизи в розмірі 2150,04 грн. (дві тисячі сто п`ятдесят грн. 04 коп.)

Речові докази: - п`ять ігрових автоматів, що передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Бершадського РВ УМВС України у Вінницькій області -конфіскувати та знищити;

- робочий зошит із записами та п`ять металевих ключів, що передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Бершадського РВ УМВС України у Вінницькій області - знищити;

- СД - диск з відеозйомкою проведення обшуку від 27.12.20014 року - залишити в матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області на протязі 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1