Номер провадження: 11-кп/785/985/15
Номер справи місцевого суду: 492/1348/14-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.09.2015 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Арцизького районного суду Одеської області від 06.05.2015 року, яким

ОСОБА_7 , який: народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Кірєєво Ольховського району Волгоградської області РФ, є громадянином України, має вищу освіту, не одружений, не працює, проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимий

засуджений за ч. 1 ст. 190 КК України до штрафу у розмірі 850 грн.,

встановив:
Зазначеним вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

05.03.2013 року ОСОБА_7 був зареєстрований в Арцизькому районному центрі зайнятості з наданням статусу безробітного та роз`ясненням ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення», відповідно до якої виключається можливість для зайнятого населення перебувати на обліку та отримувати допомогу від держави по безробіттю.

Усвідомлюючи правові наслідки перебування на обліку, ОСОБА_7 уклав тимчасові трудові договори з відділом Держземагенства в Арцизькому районі Одеської області від 15.04.2013 року та від 07.05.2013 року про надання послуг з обробки запитів, які надходять електронною поштою, наданні відповідей та сканування документації із землеустрою, набувши, таким чином, статусу зайнятого населення.

Отримуючи обумовлену угодою заробітну плату, ОСОБА_7 не повідомив посадових осіб Арцизького районного центру зайнятості про працевлаштування, замовчуючи юридично значущу інформацію, яка унеможливлювала подальше перебування на обліку зі статусом безробітного з отриманням відповідної матеріальної допомоги від держави, внаслідок чого, шляхом обману, отримав за період з 15.04.2013 року по 26.05.2013 року матеріальну допомогу за рахунок коштів державного бюджету України в розмірі 746,40 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений зазначив, що вирок суду є необґрунтованим, оскільки статус безробітної особи він отримав на законних підставах. Усних чи письмових роз`яснень про необхідність повідомляти центр зайнятості про працевлаштування він не отримував. Умислу на шахрайство у нього не було, тому у даному випадку відсутня суб`єктивна сторона злочину. На його думку, судовий розгляд є неповним, оскільки суд відмовив у його клопотанні про виклик свідків, мотивуючи це тим, що він не надав їх анкетні дані та відомості про місце проживання. Окрім того, отримані кошти він добровільно повернув Арцизькому районному центру зайнятості, тому вважає, що у даному випадку мають місце цивільно-правові відносини.

За таких обставин обвинувачений просить вирок суду першої інстанції скасувати і постановити новий вирок, яким його виправдати.

В судове засідання обвинувачений не з`явився, причину неявки суду не повідомив, хоча про час та дату розгляду справи був своєчасно повідомлений, що підтверджується відповідною розпискою, а його участь у судовому розгляді не є обов`язковою.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу за відсутності обвинуваченого.

Вислухавши доповідача, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України доведена дослідженими судом першої інстанції та наведеними у вироку доказами, а саме:

- показаннями свідка ОСОБА_8 , який пояснив суду, що при постановці на облік у центрі зайнятості, безробітним під розписку надаються письмові роз`яснення про те, що він не має права працевлаштування без відому центру зайнятості;

- показаннями свідка ОСОБА_9 , яка пояснила суду, що ОСОБА_7 , дійсно, уклав тимчасові трудові договори з Держземагенством в Арцизькому районі від 15.04.2013 року та 07.05.2013 року про надання послуг з обробки запитів, які надходять електронною поштою, наданні відповідей та сканування документації із землеустрою за що офіційно отримував заробітну плату;

- показаннями свідка ОСОБА_10 про те, що він особисто попереджав ОСОБА_7 , якому був наданий статус безробітного, про необхідність повідомлення центру зайнятості населення у разі працевлаштування;

- показаннями свідка ОСОБА_11 , з яких випливає, що ОСОБА_7 був зареєстрований у Арцизькому районному центрі зайнятості у статусі безробітного, а під час перевірки було встановлено, що, перебуваючи на обліку, він працював у відділі Держземагенства в Арцизькому районі і отримував зарплатню разом з матеріальною допомогою по безробіттю;

- заявами ОСОБА_7 та роз`ясненнями йому змісту ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення; /а.с. 23-26, 54, 59, 60/

- трудовими договорами між ОСОБА_7 та Держземагенством в Арцизькому районі від 15.04.2013 року та 07.05.2013 року, зі змісту яких випливає, що під час перебування на обліку у статусі безробітного, обвинувачений був працевлаштований і отримував зарплатню; /а.с. 57, 58/.

Суд першої інстанції обгрунтовано визнав безпідставними доводи обвинуваченого, щодо своєї необізнаності у необхідності повідомляти центр зайнятості про працевлаштування, оскільки вони спростовуються відповідними документами, на які послався суд у мотивувальній частині вироку.

За таких обставин колегія суддів вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані судом першої інстанції за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману.

Апеляційний суд вважає, що доводи прокурора в апеляційній скарзі, щодо наявності підстав про скасування вироку у зв`язку з розглядом справи за відсутності потерпілої є не обґрунтованими.

Як видно з матеріалів справи (а.с. 15, 21, 24) потерпіла належним чином була повідомлена про час та дати судових засідань. Окрім того потерпіла подала заяву про розгляд справи за її відсутності (а. с. 25), тому апеляційний суд вважає що підстави для скасування вироку передбачені п. 5 ч. 2 ст. 412 та п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України, - відсутні.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що він: не отримував усних чи письмових роз`яснень про необхідність повідомляти центр зайнятості про працевлаштування; умислу на шахрайство у нього не було, а судовий розгляд є неповним, оскільки суд відмовив у його клопотанні про виклик свідків, суд апеляційної інстанції вважає надуманими, оскільки вони спростовуються доказами наведеними у мотивувальній частині вироку, а клопотання про виклик свідків не могло бути задоволеним, адже обвинувачений не надав суду їх анкетних даних та відомостей про місце проживання.

Довід апеляційної скарги обвинуваченого про добровільне повернення коштів Арцизькому районному центру зайнятості на кваліфікацію його дій не впливає, тому колегія суддів його не враховує.

Довід обвинуваченого у апеляційній скарзі щодо неповноти судового розгляду, суд апеляційної інстанції вважає безпідставним, оскільки судом першої інстанції допитані свідки та досліджені письмові докази, надані сторонами.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, його особу, задовільну характеристику, відсутність судимостей.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд першої інстанції визнав добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом першої інстанції не встановлено.

Виходячи з цього, суд першої інстанції, за правилами ст. 65 КК України, дійшов правильного висновку про необхідність призначення обвинуваченому за ч. 1 ст. 190 КК України покарання у вигляді штрафу.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, Апеляційний суд Одеської області, -
ухвалив:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задовольнити, а вирок Арцизького районного суду Одеської області від 06.05.2015 року стосовно нього, - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді Апеляційного суду Одеської області: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4