Справа № 191/4359/14-к
Провадження № 1-кп/191/34/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 листопада 2015 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000323 від 27.02.2014 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Кірово, Оріхівського району, Запорізької області, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою (9кл.), не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, у вчиненні кримінального првопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, ч.1 ст. 304 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки смт. Славгород, Синельниківського району, Дніпропетровської області, громадянки України, українки, з неповною середньою освітою (9кл.), не працює та не навчається, проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

за участю: прокурора - ОСОБА_5

захисника неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_4 ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_7 ,

представника н/л обвинуваченої ОСОБА_8 , суд, -

В С Т А Н О В И В:
16 січня 2014 року, близько 13.00 години, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходячись за місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_1 зателефонував ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та достовірно знаючи, що вона є неповнолітньою, оскільки тривалий час підтримував з нею дружні стосунки, із застосуванням психологічного впливу, яке виразилося у вмовлянні і запевненні в тому, що її дії безкарними, запропонував останній спільно з ним вчинити крадіжку грошових коштів її матері ОСОБА_7 , та передати їх йому чим викликав у неї рішучість до вчинення кримінального правопорушення, тим самим схиливши неповнолітню до вчинення кримінально караного діяння.
Так, близько 11.00 години 17 січня 2014 року неповнолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в зальній кімнаті будинку, в якому проживає з матір`ю ОСОБА_7 , розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_3 , з метою реалізації їх спільного прямого умислу на таємне викрадення грошових коштів потерпілої, з корисливих мотивів, таємно, переконавшись у тому, що її дії не будуть помічені сторонніми особами, відкрила сумку своєї матері та витягнула гаманець, з якого викрала грошові кошти в сумі 200 грн., які належать ОСОБА_7 .
Після чого, продовжуючи діяти за попередньою змовою та реалізовувати спільний злочинний умисел, неповнолітня ОСОБА_4 передала викрадену у потерпілої суму грошей, у розмірі 200 грн. ОСОБА_3
16 січня 2014 року, близько 13.00 години, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходячись за місцем проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення грошових коштів у ОСОБА_7 , зателефонував ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та запропонував спільно з ним викрасти у її матері ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 200 грн, та передати їх йому. Неповнолітня ОСОБА_9 відповіла згодою на пропозицію ОСОБА_3 , домовившись про його спільне вчинення, тим самим вступила у злочинний зговір з останнім.
Так, близько 11.00 години 17 січня 2014 року неповнолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в зальній кімнаті будинку, в якому проживає з матір`ю ОСОБА_7 , розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_3 , з метою реалізації їх спільного прямого умислу на таємне викрадення грошових коштів потерпілої, з корисливих мотивів, таємно, переконавшись у тому, що її дії не будуть помічені сторонніми особами, відкрила сумку своєї матері та витягнула гаманець, з якого викрала грошові кошти в сумі 200 грн., що належать потерпілій.
Після чого, продовжуючи діяти за попередньою змовою та реалізовувати спільний злочинний умисел, неповнолітня ОСОБА_4 передала викрадену суму грошей ОСОБА_3 ,, тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальні збитки в розмірі 200 грн. Цивільний позов не заявлено.
В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому їм противоправному діянні визнали повністю, суду дали пояснення аналогічно тому, як вони викладені вище у вироку, у скоєному розкаялись.

Свідчення обвинувачених відповідають обставинам справи, які ніким не оспорюються. Обставини справи об`єктивно, повно і всесторонньо підтверджені письмовими доказами у справі у встановленому об`ємі.

Судом, з відома учасників судового розгляду, відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів відносно обставин справи, які ніким не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви в добровільності і істинності їх позиції, а також роз`яснено судом, що вони будуть позбавлені право оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

Крім визнання своєї вини обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , їх вина у скоєному підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами:

- поясненнями потерпілої ОСОБА_7 , яка пояснила у судовому засіданні, що у неї в сумці, яка знаходилась в кімнаті в гаманці знаходились гроші в сумі 500 грн. Через певний час вона взяла гаманець і виявила, що з гаманця зникло 200 грн. В цей день з дому втекла її донька ОСОБА_10 . Вдома вона не ночувала три дні, на телефон не відповідала. Коли ОСОБА_11 повернулась, то повідомила, що ОСОБА_12 примусив її вкрасти з гаманця гроші та передати йому. Вона погодилась, так як в той час вони зустрічались і йому треба було погасити борги.

- протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 27.02.2014 року (т.2, а.с.6); протоколом огляду місця події від 27.02.2014 року з фототаблицею, відповідно до якого було оглянуто домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , жіноча сумка та гаманець(т.2 а.с.9-10б);

Зазначені документи сумнівів у їх достовірності не викликали, викладені чи посвідчені в них відомості є такими, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження. Кожний з доказів визнається і оцінюється судом як належний та допустимий, а всі вони у сукупності - достатніми та взаємозв`язаними для прийняття процесуального рішення.

Заслухавши усі показання, дослідивши докази та оцінивши все у сукупності, суд вважає, що: вина ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судовому засіданні доведена повністю, а їх дії у вчиненні кримінального правопорушення правильно кваліфіковані: ОСОБА_3 за ч.1 ст. 304

КК України, як втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність; за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою осіб;

дії ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою осіб.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 та відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає - щире каяття.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає - щире каяття та скоєння злочину в неповнолітньому віці.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_13 та ОСОБА_4 відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченим , суд враховує тяжкість вчиненого ними злочину, особу обвинувачених, які за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не стоять, ОСОБА_4 раніше не судима, ОСОБА_3 раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, вину визнали повністю, у вчиненому розкаялися, вважає за необхідне для їх виправлення призначити покарання в межах інкримінованого їм діяння.

Суд також вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання на підставі п. а ст.1 ЗУ « Про амністію» від 08.04.2014 року, так як вона скоїла злочин, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до середньої тяжкості, у неповнолітньому віці, а також враховуючи згоду неповнолітньої обвинуваченої та її законного представника про застосування до неї амністії.

Керуючись ст.ст. 370, 373- 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185, ч.1 ст. 304 КК України та призначити йому покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2(двух) років позбавлення волі; за ч.1 ст.304 КК України у вигляді 3(трьох) років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити остаточно ОСОБА_3 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого порання більш суворим у вигляді 3(трьох) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного судом покарання, якщо він протягом 2 (двух) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає всі покладені на нього судом обов`язки. Згідно з п.2, 3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.
Визнати винною ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити їй покарання у вигляді 2(двох) років позбавлення волі. На підставі п. а ст.1 Закона України « Про амністію» від 08.04.2014 року звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання. Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та не обирався.
Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: ОСОБА_1