Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/61/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.02.2016 м.Кіровоград

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді матеріали кримінального провадження № 0000552 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Петрівського районного суду Кіровоградської області від 13.15.2015 року яким,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Петрове Петрівського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, має 2 неповнолітніх дітей, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 25.12.2006 року Петрівським районним судом Кіровоградської області за ст.ст. 185 ч.3, 70 ч. 4 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі. Звільнений 31.03.2009 року умовно - достроково на 6 місяців 9 днів;

- 29.07.2013 року Петрівським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,
визнано винним та призначено покарання за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі. Згідно ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Петрівського районного суду Кіровоградської області від 29.07.2013 року у виді 6 місяців позбавлення волі та остаточно призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. Стягнено з ОСОБА_8 на користь держави 521 гр. 20 коп. судових витрат за проведення експертних досліджень та вирішено питання щодо речових доказів.

ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним за таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та поєднана з проникненням у сховище та замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та поєднана з проникненням у сховище. Кримінальні правопорушення вчиненні за наступних обставин:

25.11.2014 року, близько 15-ї години, з метою повторного вчинення крадіжки, діючи умисно і цілеспрямовано, із корисливих мотивів, прийшов до території Приватного сільськогосподарського підприємства Богнер, яке розташоване по вул. Леніна, 2 в с. Богданівка Петрівського району Кіровоградської області, де шляхом виривання із вікна складського приміщення дерев`яної конструкції, що його затуляла, проник в приміщення звідки таємно викрав одну нижню тягу навіски до трактора Т- 150, вартістю 1028 гр. 20 коп. З викраденим ОСОБА_8 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ПСП Богнер шкоду на вказану суму.

Крім того, 26.11.2014 року, близько 11- ї години, ОСОБА_8 , з метою повторного вчинення крадіжки, діючи умисно і цілеспрямовано, із корисливих мотивів, знову прийшов до складського приміщення ПСП Богнер, яке розташоване по вул. Леніна, 2 в с. Богданівка Петрівського району Кіровоградської області, де через отвір у вікні складського приміщення руками по черзі таємно викрав та завантажив до металевого візка, який попередньо взяв із собою, 60 кілограмів деталей чорного металобрухту до сільськогосподарської техніки, вартістю 138 гр. та 9 кілограм деталей алюмінієвого металобрухту до сільськогосподарської техніки, вартістю 90 грн., а всього заволодів майном ПСП Богнер на загальну суму 228 гривень. Після цього, ОСОБА_8 почав котити вищевказаний металевий візок із викраденим до дороги, яка знаходиться недалеко від бетонної стіни складського приміщення ПСП Богнер, але почув гавкання собаки та голоси людей, злякався боячись бути викритим та втік із місця вчинення кримінального правопорушення, не заволодівши викраденим.

Не погоджуючись з вироком суду обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок суду І інстанції та призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що суд при ухваленні вироку не врахував, що він у вчиненому розкаявся, за місцем проживання характеризується позитивно, був працевлаштований, від вчинених злочинів негативних наслідків не настало. Також суд не врахував, що його син, 2014 року народження є інвалідом дитинства 2 групи, хворіє у зв`язку з чим перебуває в лікарні та, що на його утриманні перебувають також і двоє дітей від першого шлюбу, яких він повинен забезпечувати.

В доповненнях до апеляційної скарги зазначає, що не мав корисного умислу на злочин, злочин вчинив оскільки йому потрібні були гроші на лікування хворої дитини, утримання 4 дітей та на догляд сестри-інваліда, він є єдиним утримувачем сім`ї.

Також просить врахувати, що від злочину тяжких наслідків не настало, потерпіла до нього претензій не має, він також позитивно характеризується за місцем проживання, працював, утримував сім`ю.

Заслухавши доповідь судді, захисника-адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу ОСОБА_8 , прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та вважав вирок суду законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Як встановлено перевіркою матеріалів кримінального провадження, досудове слідство і судовий розгляд у ньому проведені з дотриманням вимог кримінально процесуального законодавства, спрямованого на всебічне, повне і об`єктивне дослідження всіх обставин справи.

Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень ґрунтується на достовірних та узгоджуваних між собою доказах, які зібрані у передбаченому кримінально-процесуальним законом порядку, належно оцінені судом та наведені у вироку.
Дії ОСОБА_8 правильно кваліфіковані районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище та за ч.2 ст.15 ст.185 КК України, як замах на таємне викрадення чужого майна, вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, районний суд в повній мірі дотримався загальних засад призначення покарання, які закріплені у ст. 65 КК України та належним чином врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, кримінальні правопорушення вчинені обвинуваченим, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів. Характеризуючи особу останнього, суд врахував, що він характеризується позитивно, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, офіційно працевлаштований.
Обставинами, які пом`якшують покарання судом визнано щире каяття, активне сприяння розкриття злочину та те, що обвинувачений має на утриманні двох неповнолітніх дітей.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого суд не вбачає.
Враховуючи обставини кримінального провадження, тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який має не погашену судимість, на шлях виправлення не став та знову скоїв злочин в період іспитового строку, що значно підвищує суспільну небезпеку вчинених злочинів, колегія суддів погоджується з висновком суду, що достатнім та необхідним для виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі.
Підстав, які б давали можливість задовольнити апеляційну скаргу обвинуваченого, колегія суддів не вбачає, адже всі обставини на які вказує обвинувачений ОСОБА_8 були повною мірою досліджені судом, враховані при призначенні покарання та зазначені у вироку, а тому вирок районного суду слід залишити без змін.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку про застосування до обвинуваченого положень ст. 72 ч.5 КК України, та зарахування в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення два дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407,419 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Петрівського районного суду Кіровоградської області від 13.05.2015 року стосовно ОСОБА_8 без змін.

У відповідності до ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_8 в строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення з 13.05.15 р. по 15.02.2016 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а обвинуваченим, що перебуває під вартою в той самий строк з моменту отримання.

Судді(підписи)
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2