Справа №1-кп/760/31/14
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 березня 2014 року Солом`янський районний суд м. Києва
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
за участі обвинуваченого ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миролюбівка, Житомирського району, Житомирської області, громадянина України, освіта середня, розлученого, має на утриманні неповнолітню дитину 1996 р.н., не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,
кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
ОСОБА_4 , 17.05.2013 року приблизно о 14 год. 00 хв., діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою таємного викрадення чужого майна, перебуваючи у вагоні електропоїзду на перегоні між станціями «Університет» та «Вокзальна» КП «Київський метрополітен», знаходячись поруч з громадянином ОСОБА_5 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав своєю правою рукою із правої передньої кишені штанів, в які був одягнений потерпілий ОСОБА_5 , мобільний телефон «Samsung D780» імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку експерта №45тв від 28.05.2013 року, 150 гривень, в якому знаходилась сім-картка з підключенням до оператора мобільного зв`язку «МТС» вартістю 20 гривень, на рахунку якої гроші відсутні та сім-картка з підключенням до оператора мобільного зв`язку «МТС», яка для потерпілого матеріальної цінності не представляє, на рахунку якої гроші відсутні, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 170 гривень, після чого розпорядився викраденим на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю і показав, що дійсно 17.05.2013 року приблизно о 14:00 год. перебуваючи в м. Києві в електропоїзді київського метрополітену на перегоні між станціями «Університет» та «Вокзальна», скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, своєю правою рукою вийняв із кишені штанів ОСОБА_5 мобільний телефон, після чого вийшов з вагону електропотягу та розпорядився майном на власний розсуд, однак згодом був затриманий працівниками міліції, які вилучили у нього викрадене майно.
В скоєному щиро розкаявся та завдані збитки відшкодував в повному обсязі, шляхом повернення викраденого майна.
На підставі ч.3 ст. 349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого.
Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), винний у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, в силу ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, в силу ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує його вік, стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, його особу, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, не працює, має на утриманні неповнолітню дитину 1996 р.н., конкретні обставини скоєного ним злочину та його відношення до цього, щире каяття, а також ту обставину, що вчинене ним кримінальне правопорушення, згідно із ст.12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості і вважає що його виправлення не можливе без ізоляції від суспільства, і він заслуговує на покарання у вигляді позбавлення волі.
Разом з тим, суд дійшов до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без відбування покарання, а тому на підставі ст. 75 КК України вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки згідно ст. 76 КК України і таке покарання є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 .
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Долю речових доказів визначити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України суд, -
Визнати винним ОСОБА_4 за ч.1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року 6 (шість) місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтись на реєстрацію в кримінально-виконавчу інспекцію.
Запобіжний захід до набрання вироком чинності обвинуваченому ОСОБА_4 змінити з тримання під вартою в Київському СІЗО №13 на особисте зобов`язання з покладенням на нього відповідно до ст. 194 КПК України наступних обов`язків: прибувати за кожною вимогою до визначеної службової особи із встановленою періодичністю , не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду ,повідомляти суд про зміну місця проживання та роботи, звільнивши його з-під варти негайно.
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати за проведення товарознавчої експертизи в розмірі 195, 60 грн.
Речові докази : мобільний телефон «Samsung D780» імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , який передано на зберігання під розписку та зберігаються у потерпілого ОСОБА_5 - залишити в розпорядженні останнього.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику провадження які не був присутній в судовому засіданні.

Суддя: