печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2015 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого СВ Печерського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_3 , погодженого прокурором прокуратури Печерського району м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :
03 листопада 2015 року у провадження слідчого судді надійшло клопотання слідчого СВ Печерського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором прокуратури Печерського району м. Києва ОСОБА_4 , про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_5 .

Обґрунтовуючи подане клопотання сторона кримінального провадження посилається на те, що у провадженні слідчого відділу Печерського РУ ГУМВС України в м. Києві знаходиться кримінальне провадження №0002636 від 16.04.2015р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України.

Слідчий вказує, що у ході досудового розслідування встановлено, що 03.06.2008 ОСОБА_6 , маючи умисел на заволодіння чужим майном квартирою АДРЕСА_1 , шляхом зловживання довірою, перебуваючи у приміщенні Відділення «Центральне» ПАТ «ВТБ БАНК» по вул. Хрещатик, 7/11, в місті Київ, уклав Кредитний договір № 623/0081-0000003 із ПАТ «ВТБ БАНК», відповідно до якого останніми надано ОСОБА_6 кредитні кошти в сумі 997 000 доларів США на купівлю нерухомого майна, а саме вказаної квартири, зі строком кредитування до 03.08.2035р.

У подальшому, продовжуючи свої злочинні дії, 03.06.2008 ОСОБА_6 уклав із ПАТ «ВТБ БАНК» Іпотечний договір, відповідно до якого ОСОБА_6 передав в іпотеку Банку квартиру АДРЕСА_1 .

03.06.2008 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 накладено заборону відчуження зазначеної в договорі квартири загальною площею 145,80 м.кв., що знаходиться в АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_6 , до припинення чи розірвання договору іпотеки.

У невстановлений слідством час та місці, невстановлені слідством особи повідомили ОСОБА_6 про те, що на підставі підробленого рішення Апеляційного суду міста Києва від 21.07.2014 про зняття арешту та заборони відчуження вказаного нерухомого майна, 18.12.2014 рішенням № 18112938 державного реєстратора Реєстраційної служби Суворовського районного управління юстиції в місті Херсон ОСОБА_8 припинено іпотеку на квартиру АДРЕСА_1 , а також 18.12.2014 рішенням № 18046872 державного реєстратора Реєстраційної служби Суворовського районного управління юстиції в місті Херсон ОСОБА_9 припинено арешт майна, що знаходиться у вказаній квартирі, таким чином із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вилучено інформацію про іпотеку та заборону відчуження вказаної квартири, яка належить ОСОБА_6 , що нібито надало право останньому вільно розпоряджатися вказаною квартирою. Оскільки ОСОБА_6 умови Кредитного та Іпотечного договору не виконував.

ОСОБА_6 , використовуючи завідомо підроблене рішення Апеляційного суду міста Києва від 21.07.2014 про зняття арешту та заборони відчуження вказаного нерухомого майна, 28.01.2015 зловживаючи довірою, усвідомлюючи, що обтяження із квартири АДРЕСА_1 , знято на підставі вказаного підробленого рішення Апеляційного суду Київської області, приховуючи зазначені факти, уклав з ОСОБА_5 договір купівлі-продажу даної квартири, відповідно до якого ОСОБА_6 передав (продав), а ОСОБА_5 прийняв у власність (купив) вказану квартиру та сплатив за неї суму 4 041 000 грн, які останній перерахував на розрахунковий рахунок ОСОБА_6 № НОМЕР_1 , відкритий у відділенні № 1 ПАТ КБ «Стандарт».

Відповідно до висновку експерта №537 від 21.10.2015 підписи у документах : заява про державну реєстрацію прав та обтяжень реєстраційний номер 9484286 від 18.12.2014 в графі «Підпис заявника», супровідний лист № 12619/14 від 11.12.2014 в графі «Суддя ОСОБА_10 », Рішення Апеляційного суду Київської області по справі «367/2255/14-ц на четвертій сторінці, заява про державну реєстрацію прав та обтяжень реєстраційний номер 9439967 від 16.12.2014 в графі «Підпис заявника», супровідний лист № 12619/14 від 11.12.2014 в графі «Суддя ОСОБА_10 » Рішення Апеляційного суду Київської області по справі «367/2255/14-ц на четвертій сторінці ймовірно виконані не ОСОБА_10 , а іншою особою.

Посилаючись на те, що квартира АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить потерпілому ОСОБА_5 , являється предметом кримінального правопорушення та має значення речового доказу, тому необхідно на неї накласти арешт, оскільки незастосування заборони на використання та розпоряджання квартирою може призвести до перепродажу майна, його пошкодження, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий просив клопотання задовольнити.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримала.

Слідчий суддя, враховуючи вимоги ч.2 ст.172 КПК України, визнав можливим розгляд клопотання у відсутності володільця майна.

Судовим розглядом встановлено, що слідчим відділом Печерського РУ ГУМВС України в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002636 від 16.04.2015р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України.

Слідчий в клопотанні посилається на те, що відповідно до інформаційної довідки з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно, квартира АДРЕСА_1 , на праві приватної власності належить ОСОБА_5 .

До матеріалів клопотання долучено копію договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11 від 28.01.2015р. за реєстровий номером 49, відповідно до якого зазначена квартира продана ОСОБА_6 ОСОБА_5 .

Між тим, відповідно до інформаційної довідки з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 18.08.2015р. № 42419116, квартира АДРЕСА_1 , на праві приватної власності на момент видачі інформаційної довідки належить ОСОБА_12 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченому приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_13 від 21.04.2015р. реєстровий номер 284.

Зазначеною довідкою також підтверджено наявність на 28.01.2015р. права власності на цю квартиру ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11 від 28.01.2015р. за реєстровий номером 49, відповідно до якого зазначена квартира продана ОСОБА_6 ОСОБА_5 .

Одночасно за даними цієї ж довідки на підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва на від 14.04.2015р. за № 757/10655/15-ц на зазначену квартиру за заявою представника позивача Публічного акціонерного товариства «ВТБ БАНК» про забезпечення позову до ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , Державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11 , Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним та зобов`язання вчинити певні дії, шляхом накладення арешту на нерухоме майно накладено арешт, про що здійснено запис про обтяження за №9827447.

Положеннями КПК України передбачені два самостійні інститути забезпечення заходів кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно, а саме накладення арешту на майно підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану їх діями з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову (ст.170 КПК України), а також накладення арешту на речі та документи, які мають режим тимчасово вилученого майна (ч. 5 ст. 171, ч. 2 ст. 167 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій ст. 167 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатись таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Слідчим в судовому засіданні доведено необхідність накладення арешту на зазначене нерухоме майно з метою недопущення порушення законних прав власників (потерпілого) та забезпечення збереження майна як речового доказу до постановлення у кримінальному провадженні кінцевого рішення.

Слідчий суддя, вислухавши слідчого, дослідивши надані матеріали, враховуючи, що нерухоме майно, на яке слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у частині 2 ст. 167 КПК України, та є предметом кримінального правопорушення, було набуте особою в результаті вчинення зазначеного кримінального правопорушення, враховуючи правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що особою, яка подала клопотання, доведено необхідність такого арешту, вважає клопотання необхідним задовольнити та накласти арешт на це нерухоме майно шляхом заборони розпоряджатися таким майном.

Керуючись ст. ст. 167,170-173 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_12 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченому приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_13 від 21.04.2015р. реєстровий номер 284, шляхом заборони її відчуження.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1