ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
провадження № 1-кс/201/8186/2015
УХВАЛА
10 серпня 2015 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

У складі:

Головуючого слідчого судді ОСОБА_1

При секретарі ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Дніпропетровську клопотання у кримінальному провадженні № 0000008 від 27 січня 2015 року, старшого слідчого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської ОСОБА_3 , погодженого з прокурором прокуратури Жовтневого району м. Дніпропетровська ОСОБА_4 , про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням погодженим з прокурором про арешт майна.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що слідчим відділом слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000008 від 27 січня 2015 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Невстановлені особи, використовуючи підроблені документи на право власності транспортного засобу "Пежо Партнер", без відома гр. ОСОБА_5 зареєстрували на нього вказаний транспортний засіб. Встановлено, що даний транспортний засіб перебував на території аеропорту м. Донецьк і є власністю ТОВ "Делюкс сервіс", яке здійснювало свою діяльність за адресою: м. Донецьк, Аеропорт, вул. Зльотна, 1ю та був незаконно вивезений без відома власника з Донецької області та незаконно зареєстрований в органах державної влади.

В рамках даного кримінального провадження здійснюється заходи, направлені на виявлення фактів незаконного вивезення транспортних засобів та техніки з території проведення антитерористичної операції з Донецької та Луганської області та їх незаконної реєстрації в державних органах на території Дніпропетровської області.

В ході досудового розслідування даного провадження встановлено, що за адресою м. Павлоград вул. Тернівська, 4 розташовано АТП на території якої знаходиться більше 5 спеціалізованих транспортних засобів. Також встановлено, що зазначені транспортні засоби перебували у власності підприємств та приватних осіб Донецької та Луганської областей. При цьому близько 12 місяців зазначена техніка знаходиться на вищевказаній території та ніким не застосовується. Крім того встановлено, що після спроби працівників правоохоронних органів ідентифікувати техніку в середині червня 2015 року, були спроби вивозу вищевказаної техніки до території Російської Федерації.

Допитаний в ході досудового розслідування кримінального провадження №001583 свідок ОСОБА_6 , пояснив, що він працює водієм у ПП «Остріченко». 19.06.2015 за дорученням свого роботодавця ОСОБА_7 19.06.2015 він приїхав до АТП, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Тернівська, 4 для погрузки самоскиду та перевезення його до Російської Федерації.

Встановлено, що на території ТОВ «Павлоград Спецбудрезерв», розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м.Павлоград, вул. Тернівська, 4 знаходяться: Навантажувач «Caterpillar» 950G заводський № CAT0950GCAYL00725; Навантажувач «Caterpillar» 950G заводський № CAT0950GJA4L00352; Грейдер PY220H заводський № 30159, № двигуна НОМЕР_1 .

Згідно листа №3571/9/2-15 від 07.008.2015 Державної інспекції сільського господарства України в Реєстрі відсутня інформація щодо реєстрації зазначеної техніка.

На підставі викладеного слідчий вважає, що Навантажувач «Caterpillar» 950G заводський № CAT0950GCAYL00725; Навантажувач «Caterpillar» 950G заводський № CAT0950GJA4L00352; Грейдер PY220H заводський № 30159, № двигуна НОМЕР_1 , які знаходиться на території ТОВ «Павлоград Спецбудрезерв», розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Тернівська 4.

У судове засідання сторони кримінального провадження не з`явилися, що відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду даного клопотання.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 107 КПК України судовий процес технічними засобами не фіксувався.

Відповідно до ч. 2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Тобто, арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. При цьому таке майно може перебувати як у згаданих осіб, так і в інших фізичних або юридичних осіб.

Відповідно до позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної в Узагальненні судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст. ст. 276 - 279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Дослідивши матеріали клопотання по кримінальному провадженню № 0000008, вважаю клопотання слідчого таким, що не підлягає задоволенню, оскільки у зазначеному клопотанні належним чином не наведено інформації щодо підозрюваних осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану їх діяннями, а також не доведено розумність та співрозумність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 168-169, 170-173 КПК України,
УХВАЛИВ:
В задоволені клопотання старшого слідчого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської ОСОБА_3 , погодженого з прокурором прокуратури Жовтневого району м. Дніпропетровська ОСОБА_4 , про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з моменту її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1