Справа №487/7750/15-к 09.10.2015 09.10.2015 09.10.2015
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 жовтня 2015 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючої ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Заводського РВ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 ,
яка підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
підозрюваної ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
Провадження № 11сс/784/428/15 Слідчий суддя 1-ої інстанції: ОСОБА_9
Категорія: ст.422 КПК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
В С Т А Н О В И В:
В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор посилається на наявність ризиків того, що підозрювана ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. Зауважує, що ОСОБА_7 04.09.2015р. повідомлено про підозру і з цього моменту вона тривалий час не з`являлась до слідчого для проведення слідчих дій. Наголошує, що остання не працює, не навчається, не має власного джерела доходів, проживає за рахунок інших осіб, тому може вчинити інші кримінальні правопорушення майнового характеру. На думку апелянта, більш м`який запобіжний захід ніж домашній арешт, не зможе забезпечити належної поведінки підозрюваної ОСОБА_7 і зазначає, що вік, стан здоров`я та сімейний стан останньої не перешкоджають обранню запобіжного заходу відносно неї у виді домашнього арешту.
З наданих матеріалів вбачається, що ОСОБА_7 підозрюється в тому, що 02.02.2015р. вона, діючи за попередньою змовою у групі осіб з ОСОБА_10 , маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, шляхом укладення договору оренди автомобіля ОСОБА_11 , з метою його подальшої передачі іншим особам під заставу, заволоділи автомобілем марки «CHEVROLET» модифікація «LACETTI NF196» д/н НОМЕР_1 , після чого автомобіль ОСОБА_12 або ПП «Данченко» не повернули, розпорядившись даним автомобілем на власний розсуд, а саме: шляхом обману передали автомобіль ОСОБА_13 під заставу за грошові кошти в сумі 1000 доларів США.
04.09.2015р. ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.
01.10.2015р. слідчий СВ Заводського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва з погодженим з прокурором прокуратури Заводського району м. Миколаєва ОСОБА_5 з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваної ОСОБА_7 .
Відмовляючи у задоволенні вказаного клопотання, слідчий суддя послався на відсутність доказів того, що підозрювана може ухилятися від слідства та суду та незаконно впливати на свідків, та застосував до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язку прибувати до СВ Заводського РВ Миколаївського МУ УМВС України в Миколаївській області до ст. слідчого ОСОБА_6 по першій вимозі останнього, не відлучатися за межі м. Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження, повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну місця свого проживання.
Заслухавши доповідь судді, прокурора на підтримку апеляційної скарги, підозрювану та її захисника, які просили ухвалу слідчого судді залишити без зміни, проти задоволення апеляційної скарги заперечували, вивчивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Слідчим суддею дотримано порядок застосування запобіжного заходу, передбачений ст. 194 КПК України, де зазначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як вбачається з наданих матеріалів, слідчий суддя вірно дійшов висновку, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, є обґрунтованою.
При цьому слідчий суддя правильно дійшов висновку про недоведеність стороною обвинувачення ризику, що підозрювана ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків, оскільки на протязі досудового розслідування, яке триває з 17.02.2015р. остання жодних дій, направлених на такий вплив не вчиняла. Жодних доказів на підтвердження цього ризику в апеляційній скарзі прокурором не наведено.
Доводи апелянта щодо наявності ризику переховування підозрюваної ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та суду також не підтвердженні наданими матеріалами. Посилання прокурора на ухилення підозрюваної від явки до слідчого після повідомлення їй про підозру є голослівними.
Однак, як вбачається з наданих матеріалів, доводи прокурора про існування ризику вчинення ОСОБА_7 інших кримінальних правопорушень є слушними. Оскільки вона обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного корисливого злочину, не працює, не навчається, не має власного джерела доходу, проживає за рахунок інших осіб, що дає підстави вважати, що остання інші кримінальні правопорушення майнового характеру.
Проте, відповідно до вимог ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які впливають на обрання особі запобіжного заходу. З огляду на те, що ОСОБА_7 вперше притягується до кримінальної відповідальності за злочин, не пов`язаний з насильством, враховуючи наявність ризику вчинення нею інших кримінальних правопорушень, суд 1-ої інстанції правильно дійшов висновку про можливість застосування до підозрюваної ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт.
Суд апеляційної інстанції вважає, що застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є достатнім для запобігання наявного ризику, а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Заводського району м. Миколаєва ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 02 жовтня 2015 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуюча

Судді