Справа №11-206/10 Головуючий у суді у 1 інстанції -
Номер провадження - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року квітня 27 дня колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Сумської області в складі:

Головуючого - Лугового М.Г.

Суддів - Моїсеєнко Т.М., Гончарова М.В.

З участю прокурора - Пирлик Н.О. розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальну справу за апеляцією адвоката ОСОБА_2 на вирок Шосткинскього міськрайонного суду Сумської області від і2 лютого 20 і 0 року, яким

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець смт. Воронін Шост-кинського району Сумської області, раніше судимий: В і990 ропі за ч.1 ст.215 КК України до штрафу в прибуток держа¬ви в сумі 300 крб.,з позбавленням права керування транспортни¬ми засобами строком на 5 років.

2.В 1991 році за ст.94 КК України з застосуванням ст.43 КК України до позбавлення волі строком на десять років, зі штрафом в сумі 300 крб. та з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п'ять років.

З.В 2002 році за ч.1 ст.121 КК України до позбавлення волі стро-ком на п'ять років і шість місяців.

4. 25 жовтня 2006 року Шосткинським міськрайонним судом за ч.і ст.129 КК України та за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України до позбавлення волі строком на один рік і дев'ять місяців,-

засуджений за ч.1 ст.121 КК України до позбавлення волі строком на п'ять років.

Згідно з вироком суду ОСОБА_3 визнаний винним і засуджений за те, що

12 квітня 2009 року близько 16 години у своєму будинку за місцем мешкання в ІНФОРМАЦІЯ_2, перебуваючи в нетверезому стані, на грунті неприязненних стосунків з ОСОБА_4, шляхом ударів ножем, заподіяв йому тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння.

На цей вирок надійшла апеляція від адвоката ОСОБА_2 В апеляції адвокат зазначає, шо тілесні ушкодження потерпілому засуджений ОСОБА_3 заподіяв в стані необхідної оборони. Тому адвокат просить злочинні дії засудженого перекваліфікувати на ст.124 КК України і призначити йому покарання в межах санкції вказаного закону.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора Пирлик Н.О. про залишення вироку

без зміни і перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, шо апеляція задоволенню не підлягає.

Висновок суду про те, шо ОСОБА_3 скоїв злочин за обставин зазначених

у вироці грунтується на зібраних по справі доказах.

Так, сам ОСОБА_3 допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції

не спростовував того факту, що саме він 12 квітня 2009 року під час конфлікту з ОСОБА_4, умисно наніс удари ножем останньому.

Та обставина, що внаслідок заподіяння ударів ножем 12 квітня 2009 року потерпілому ОСОБА_4 були спричинені тяжкі тілесні ушкодження, підтверджується висновком судово-медичної експертизи (а. с. 106-107).

Доводи адвоката про те, що тілесні ушкодження потерпілому засуджений заподіяв в стані необхідної оборони, спростовуються перевіреними в судовому засіданні доказами.

Зокрема, із пояснень засудженого під час досудового слідства та пояснень свідка ОСОБА_5, як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні, безумовно вбачається, що удари ножем потерпілому 12 квітня 2009 року ОСОБА_3 заподіяв під час взаємного конфлікту.

Зазначеним вище доказам суд надав належну оцінку і навів відповідні переконливі мотиви чому кладе їх в основу вироку і вказав при цьому чому він не погоджується з поясненнями засудженого про те, що той діяв в стані необхідної оборони.

Факт скоєння ОСОБА_3 злочину за обставин вказаних у вироку, стверджується і іншими доказами, які належним чином оцінені судом.

Злочинні дії ОСОБА_3 судом вірно кваліфіковані за ч.1 ст.121 КК України і міра покарання за цим законом призначена йому у відповідності з вимогами ст.65 КК України.

За таких обставин, не знаходячи законних підстав до зміни чи скасування вироку, колегія суддів, керуючись ст.ст.362 і 366 КПК України,-

УХВАЛИЛА:

Вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 12 лютого 2010 року відносно ОСОБА_6 в повному обсязі залишити без зміни, а апеляцію адвоката ОСОБА_2 - без задоволення.

Головуючий - Луговий М.Г.

Судді - Моїсеєнко Т.М., Гончаров М.В.