Справа № 10/1-84/2010 Головуючий в 1-й інстанції Гаврищук Л.П.
Категорія: ст.2368КПК України Доповідач Латюк П.Я.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.09.2010 Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючого судді Кульбаби В.М.,

суддів Латюка П.Я., Матущака М.С.,

з участю прокурорів Зарєчного С.М., Ковальчука М.М.,

та захисника ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому матеріали справи за апеляцією ОСОБА_2 на постанову Нетішинського міського суду від 24 грудня 2009 року.

Цією постановою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_2 на постанову Хмельницького міжрайонного природоохоронного прокурора від 16.10.2009 р. про порушення, за фактом вчинення працівниками ТОВ «Юрінформ» злочинів, передбачених ч.4 ст.197-1 та ч.1 ст.252 КК України, кримінальної справи.

Відмовляючи в задоволенні скарги суд першої інстанції виходив з того, що у Хмельницького міжрайонного природоохоронного прокурора були приводи і підстави для порушення кримінальної справи за фактом вчинення працівниками ТОВ «Юрінформ» злочинів, передбачених ч.4 ст.197-1, ч.1 ст.252 КК України, а саме - умисне самовільне будівництво двоповерхової капітальної споруди, площею 115 м. кв. на самовільно зайнятій земельній ділянці в охоронній зоні, у межах лісового заказника місцевого значення «Давидковецький» що перебуває у постійному користуванні ДП «Хмельницьке ЛМГ», чим пошкодили обєкт природно-заповідного фонду.

Як вбачається з апеляції, ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду та постанову Хмельницького міжрайонного природоохоронного прокурора, посилаючись на їх незаконність та необґрунтованість. При цьому вказує на те, що кримінальну справу за ознаками злочинів, передбачених ч.4 ст.197-1 та ч.1 ст.252 КК України, прокурор порушив всупереч вимог ст.ст.94, 98 КПК України, не маючи для того правових підстав та при відсутності даних, які б вказували на наявність ознак злочину. Фактично, зазначається в апеляції, згідно з договором №3 довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою від 22 січня 2009 року, товариству з обмеженою відповідальністю „Юрінформ у строкове платне користування у рекреаційних цілях було виділено земельну ділянку лісового фонду, а тому висновки прокурора про самовільне заняття земельної ділянки є безпідставними. Саме по собі самовільне будівництво не тягне за собою кримінальну відповідальність. Крім того в апеляції зазначається, що помилковим є твердження прокурора про умисне пошкодження обєкту природно-заповідного фонду та розмір шкоди, обчислений згідно з таксами для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, оскільки ділянка використана не самовільно, а згідно з договором її довгострокового тимчасового платного використання у рекреаційних цілях і внаслідок будівництва, фактично обєкт природно-заповідного фонду пошкоджено не було.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення захисника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_1, який підтримав подану апеляцію, пояснення слідчого та думку прокурорів про законність та обґрунтованість постанови про порушення кримінальної справи за ст.ст.197-1 ч.4, 252 ч.1 КК України, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.236-8 КПК України, розяснень з цього приводу викладених у п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 4 червня 2010 року «Про деякі питання, що виникають під час розгляду судами України скарг на постанови органів дізнання, слідчого, прокурора про порушення кримінальної справи» суд, розглядаючи скаргу на постанову про порушення кримінальної справи, повинен перевірити наявність приводів і підстав для винесення постанови, законність джерел отримання даних, які стали підставою для винесення постанови, чи компетентна особа прийняла рішення про порушення кримінальної справи, чи було додержано нею встановлений для цього порядок (ст.98 КПК України), і не вправі розглядати й заздалегідь вирішувати ті питання, які вирішуються судом при розгляді справи по суті.

Як вбачається із змісту постанови Хмельницького міжрайонного природоохоронного прокурора, підставою для порушення кримінальної справи стали матеріали перевірки проведеної Хмельницькою міжрайонною природоохоронною прокуратурою, в результаті якої було виявлено, що у порушення ч.17 ст.29 Закону України «Про планування і забудову територій», ч.1 ст.24, ч.ч.1, 17 ст.26 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» працівники ТОВ «Юрінформ», не маючи у користуванні чи власності земельну ділянку, без дозволу на виконання будівельних робіт, умисно провели самовільне будівництво двоповерхової капітальної споруди, площею 115 м. кв. на земельній ділянці в охоронній зоні, а саме у межах лісового заказника місцевого значення «Давидковецький», що перебуває у постійному користуванні ДП «Хмельницьке ЛМГ», чим пошкодили обєкт природно-заповідного фонду, спричинивши шкоди на 23000 грн.

Приводом для порушення кримінальної справи стало безпосереднє виявлення Хмельницькою міжрайонною природоохоронною прокуратурою вимог природоохоронного законодавства ТОВ «Юрінформ».

Урахувавши, що на час порушення прокурором кримінальної справи були наявними для цього приводи та підстави, які вказували на наявність ознак злочинів, передбачених ч.4 ст.197-1, ч.1 ст.252 КК України, що такі дані були отримані законно, а рішення про порушення кримінальної справи прийняла компетентна особа з додержанням встановленого для цього порядку, суд першої інстанції, умотувавши своє рішення, підставно залишив скаргу без задоволення.

Твердження апелянта про незаконний шлях отримання прокурором даних, на підставі яких ним зроблені висновки про наявність ознак цих злочинів, нічим не обґрунтовані. Відразу після таких тверджень йде оцінка доказів у яких наявні ці данні, яка повинна здійснюватись судом не під час розгляду скарги на постанову про порушення кримінальної справи, а під час її розгляду по суті (ч.5 п.8 зазначеної вище постанови Пленуму Верховного Суду України).

Відповідно до роз'яснень, викладених у ч.1 п.5 цієї ж постанови Пленуму Верховного Суду України, прийняття рішення про порушення кримінальної справи за фактом учинення злочину чи відносно конкретної особи належить до компетенції осіб, зазначених у ч.1 ст.98 КПК, у звязку з чим суд не вправі скасувати постанову про порушення кримінальної справи, з тих підстав, що справу порушено за фактом вчинення злочину, а не відповідно конкретної особи.

На підставі викладеного, з огляду на те, що істотних порушень місцевим судом норм кримінально-процесуального закону під час розгляду скарги не виявлено, і такі не зазначені в апеляції, керуючись ст.ст.365, 366, 382 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а:

Постанову Нетішинського міського суду від 24 грудня 2009 року про залишення без задоволення скарги ОСОБА_2 на постанову Хмельницького міжрайонного природоохоронного прокурора від 16 жовтня 2009 року про порушення кримінальної справи за фактом самовільного будівництва на самовільно зайнятій земельній ділянці та умисного пошкодження об'єкту природно-заповідного фонду працівниками ТОВ "Юрінформ" за ознаками злочинів, передбачених ст.ст.197-1 ч.4, ст.252 ч.1 КК України залишити без зміни, а апеляцію ОСОБА_2- без задоволення.

Головуючий /підпис/

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_3