Справа №: 148/1465/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 жовтня 2015 року Тульчинський районний суд
Вінницької області
В складі головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
представника потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тульчина матеріали кримінального провадження про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, гр. України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта середня, не працює, не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України
23.05.2015 року, близько 23:30 год.. ОСОБА_5 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна з метою власного збагачення, з корисливих спонукань, таємно, шляхом вільного доступу, на тракторі МТЗ, який перебуває у його користуванні, заїхав в приміщення старої тракторної бригади в с. Михайлівка, Тульчинського району, яке не охороняється, де за допомогою троса витягнув з приміщення пневмомолот, який перебуває на балансі спілки співвласників майна с. Михайлівка, після чого затягнув його в лісопосадку, де заховав.
25.05.2015 року, ОСОБА_5 , за участю ОСОБА_6 , який не був обізнаний про крадіжку майна, загрузили вказаний пневмомолот за допомогою маніпулятора до автомобіля марки ЗІЛ-131 та ОСОБА_5 продав вказаний пневмомолот вагою 2150 кг ОСОБА_6 , вартість якого відповідно до довідки виданої ПП «Вінсплав», як металобрухту чорних металів становить 3 грн. 20 кг. за один кілограм, спричинивши спілці співвласників майнових паїв с. Михайлівка, Тульчинського району матеріальної шкоди на загальну суму 6880 грн.
Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю і суду показав, що приблизно на прикінці травня 2015 року, він на тракторі, який взяв у користування, проїжджав по території тракторної бригади колишнього КСП. В приміщенні тракторної бригади він помітив, що двері були виламані, а в самому приміщенні знаходився металевий пневмомолот, який він вирішив викрасти. Тоді він причепив металевий трос до пневмомолота, який вже був зрізаний, і затягнув його до лісопосадки. Наступного дня він зателефонував своєму знайомому ОСОБА_6 і запропонував, щоб той купив в нього даний пневмомолот, як металобрухт. В цей же день ОСОБА_6 приїхав на евакуаторі, і вони
загрузили даний пневмомолот в кузов, і поїхали до м. Тульчина, де зважили. Після цього ОСОБА_6 розрахувався з ним, заплативши кошти в сумі близько 4500 грн. В скоєному щиро кається і просить суд його суворо не карати. Завдані збитки відшкодував в повному обсязі, сплативши кошти пайовикам.
Крім повного визнання своєї вини, вина обвинуваченого ОСОБА_5 також підтверджується показами представника потерпілого ОСОБА_4 , яка суду показала, що вона є головою спілки співвласників майна реорганізованого КСП «ім. Щорса» с. Михайлівка, Тульчинського району. В травні 2015 року, їй повідомили з Тульчинської РДА, про те, що на території колишнього КСП була вчинена крадіжка майна. Коли вона прийшла на територію тракторної бригади, то виявила, що з приміщення, яке належить ОСОБА_7 , хоча останній немає жодних підтверджуючих документів на право власності, було викрадено пневмомолот, який належить спілці співвласників майна КСП. У вказане приміщення були виламані вхідні двері, хоча хто це міг зробити їй невідомо. Після цого вона викликала працівників міліції. В ході досудового слідства їй стало відомо, що крадіжку вчинив ОСОБА_5 . Однак, претензій матеріального характеру до обвинуваченого вона не має, так як останнім відшкодована шкода в повному обсязі.
У відповідності до вимог ст. 349 КПК України, приймаючи до уваги позицію учасників судового розгляду, суд визначив обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченого, представника потерпілого та оголошенням характеризуючих особу обвинуваченого матеріалів справи.
Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в таємному викраденні чужого майна (крадіжка) в судовому засіданні доведена в повному обсязі і його дії слід кваліфікувати за ст. 185 ч.1 КК України.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує суспільну небезпеку скоєного злочину, особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, щире каяття, відшкодування завданих збитків.
До обставин, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого суд відносить щире каяття в скоєному злочині, відшкодування завданих збитків.
Обтяжуючих вину обставин в судовому засіданні не встановлено.
Враховуючи викладене, суд вважає, що достатньою мірою покарання з метою виправлення обвинуваченого та запобіганню вчинення нових злочинів, буде призначення покарання у виді сплати штрафу в дохід держави в межах санкції визначеної ст. 185 ч.1 КК України.
Беручи до уваги позицію учасників судового розгляду, якими не заявлялось клопотань щодо обрання міри запобіжного заходу, суд вважає, що підстав для обрання запобіжного заходу, до вступу вироку в законну силу, не має.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-374, 377 КПК України, суд
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.1 КК України і призначити йому покарання у виді сплати штрафу в дохід держави в розмірі вісімдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в сумі 1360 грн.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 не обирати.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення.
Суддя: