АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Яценко Т.Л.

суддів Богдана В. В., Мажари С.Б.

за участю прокурора Івченко С. М. засудженого ОСОБА_2

захисника, адвоката ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

представника потерпілої, ОСОБА_5

розглянула 22 грудня 2010 року у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальну справу по апеляції прокурора який брав участь в розгляді справи судом першої інстанції, засудженого ОСОБА_2, потерпілої ОСОБА_4 на вирок суду Центрально-Міського району м. Кривого Рогу від 4 жовтня 2010 року, яким -

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, не одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_3, не судимого, який працює директором Міжрегіонального центру професійної перепідготовки звільнених в запас військовослужбовців м. Кривого Рогу, проживає ІНФОРМАЦІЯ_4,

було засуджено за ст.. 162 ч.2 КК України і призначено попрання в вигляду - 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 УК Украины засуджений ОСОБА_2 від відбуття покарання в вигляді позбавлення волі був звільнений з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

На підставі ст. 76 УК Украины суд зобов'язав засудженого не виїзд жати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь потерпілої ОСОБА_4 моральну шкоду в сумі 5 000 грн.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 згідно наказу Міністерства освіти і науки України про призначення на посаду по контракту з 1994 р. по теперішній час працював директором Міжрегіонального центру професійної перепідготовки звільнених в запас військовослужбовців м. Кривого Рогу, розташованого в м. Кривий Ріг, вул.Ушакова,4.

Будучи посадовою особою наділеною згідно р.5 п.5.3 Уставу «МЦППВ» правом: самостійно вирішувати питання діяльності МЦППВ, організовує навчально-виробничий і виховний процес, створює необхідні умови, розробляє організаційні структури по організації відділень, філій, навчально-виробничих, навчально-комерційних, соціально-культурних та інших підрозділів, в установленому порядку персонально відповідає за результати діяльності Центру, ефективність використання і збереження закріпленого за Центром майна, видавати накази по учбовому закладу, відкривати рахунки та розпоряджатися фінансами, а також наділений і іншими обов'язками, будучи наділеним організаційно розпорядчими і адміністративною - господарськими обов'язками, скоїв злочин, передбачений ст.162 ч.2 КК України при слідкуючих обставинах.

05.04.1993г. адміністрацією Криворізького турбінного заводу «Восход», згідно з ОСОБА_6 Міністрів УРСР № 208 від 3.06.1986 р., діючого і по цей час, по спільному рішенню адміністрації, профспілкового комітету і комітету комсомолу, з дозволу РВК Ц-Міської районної ОСОБА_6 народних депутатів, робітнику КТЗ «Восход» ОСОБА_4, 02.06.1953 народження, як робітнику заводу був виданий ордер № 78 от 1.04.1993 р. і корінець до ордеру №78 від 01.04.1993 р. на поселення на житлову площу в гуртожиток СПТУ -59, правонаступником якого є Міжрегіональний центр професійної перепідготовки звільнених в запас військовослужбовців м. Кривого Рогу, розташованою за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Ушакова,4.

Згідно листа № 16/1690 від 13.04.1993 р. адміністрації, профспілкового комітету КрТЗ «Восход» до директора СПТУ № 59, а також заяви самої ОСОБА_7, адміністрацією СПТУ № 59 їй була надана кімната у гуртожитку за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Ушакова,4, з постійною реєстрацією, де вона мешкала до жовтня 2009 р.

З 01.10.1993р. по цей час гр. ОСОБА_4 зареєстрована за цією адресою Центрально-Міським РВ КМУ ГУ М ВС України в Дніпропетровській області.

В жовтні 2009 р. директор Міжрегіонального центру професійної перепідготовки звільнених в запас військовослужбовців м. Кривого Рогу ОСОБА_2, являючись посадовою особою, в порушення ст. 47 Конституції України, ст.ст. 1, 109.114, 125, 132 Житлового кодексу Української РСР, п. 2,3,4 ст.41 розділу № 7 ОСОБА_6 Міністрів УРСР № 208 від 3.06.1986 р., без встановлених законом підстав, рішення суду, видав наказ № 422 від 14.10.2009 р. про негайне виселення пенсіонерки ОСОБА_4 з житлової кімнати № 716 розташованої у гуртожитку за адресою м. Кривий Ріг,вул. Ушакова,4, а також дав усне розпорядження робітникам гуртожитку про її виселення і про її не допуск у кімнату де мешкає.

На незаконний наказ № 422 від І4.10.20U9 г. виданий ОСОБА_2, 24.11.2009 р. прокурором Центрально-Міського району м. Кривого Рогу було внесено протест, на який листом № 354 від 2009рг. за підписом директора МЦППВ ОСОБА_2 отримано відповідь, що вищевказаний наказ скасовано, але ОСОБА_4 адміністрацією МЦППВ безперешкодно користуватись вищевказаним житлом допущена не була.

8.12.2009 р. ОСОБА_2, маючи на меті незаконне виселення ОСОБА_4 з вищевказаного житла, що порушує недоторканність житла, являючись посадовою особою, навмисно, в порушення ст.47 Конституції України, ст. ст. І, 109, 114, 125, 132 Житлового кодексу Української РСР, п. 2.3,4 ст.41 розділу № 7 ОСОБА_6 Міністрів УРСР № 208 від. 3.06.1986 г., діючого по цей час, без встановлених законом підстав і порядку -рішення суду, повторно видав наказ № 484 від 08.12.2009 р. про негайне виселення пенсіонерки ОСОБА_4 з житлової кімнати № 716 розташованої у гуртожитку за адресою м. Кривий Ріг,вул.Ушакова,4, а також дав усне розпорядження робітникам гуртожитку про її виселення, і про не допуск її у кімнату де вона мешкає.

В результаті чого грубо порушення Конституційні права на житло ОСОБА_4, яка незаконно виселена з житла і вимушена жити у своїх знайомих.

Таким чином, ОСОБА_2 являючись посадовою особою, незаконно виселив ОСОБА_4 з займаного нею житлового приміщення, без встановлених законом підстав, з порушенням порядку встановленого законом.

В апеляціях:

Прокурор який приймав участь при розгляді справи в суді першої інстанції просить вирок Центрально-Міського районного суду частково скасувати, в частині призначення покарання, в зв'язку з неправильним застосуванням кримінального закону, невідповідності призначеного покарання, тяжкості злочину та особи засудженого, та постановити свій вирок, яким призначити ОСОБА_2 по ст.162 ч.2 КК України покарання у вигляді позбавлення волі, з поміщенням до кримінально-виконавчої установи відкритого типу, та на підставі ч.2 ст. 55 КК України призначити додаткове покарання у вигляді позбавлення права займати посади керівника підприємства, установи, організації будь якої форми власності, строком на 3 роки.

В обґрунтування посилається на те, що засуджений грубо порушив конституційне право громадянина на житло, не реагуючи навіть на протести прокурора.

Окрім того, місцем відбування покарання яке застосував суд мають бути органи кримінально-виконавчої інспекції, а не кримінально-виконавчої системи.

Потерпіла ОСОБА_4 також просить частково скасувати вирок Центрально-Міського районного суду, в частині призначення покарання, в зв'язку з неправильним застосуванням кримінального закону, невідповідності призначеного покарання, тяжкості злочину та особи засудженого, та постановити свій вирок, яким призначити ОСОБА_2 по ст.162 ч.2 КК України покарання у вигляді позбавлення волі, з поміщенням до кримінально-виконавчої установи відкритого типу, та на підставі ч.2 ст. 55 КК України призначити додаткове покарання у вигляді позбавлення права займати посади керівника підприємства, установи, організації будь якої форми власності, строком на 3 роки.

Стягнути з ОСОБА_2 на її користь моральну шкоду в сумі 15 000 грн.

На думку апелянта звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, не буде сприяти запобіганню вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Засуджений ОСОБА_2Г, та його захисник, адвокат ОСОБА_3 просять обвинувальний вирок Центрально-Міського районного суду скасувати і закрити справу за відсутністю в діях ОСОБА_2 події злочину.

В обґрунтування посилається на таке:

Обвинувальний висновок слідчого, та вступна частина вироку складена неповно, всупереч вимогам ст. 237 ч.3 та ст. 333 КПК України, а в мотивувальній частині вироку не викладені об'єктивна і суб'єктивна сторона злочину.

Висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи оскільки дії засудженого були зумовлені захистом осіб які проживали в гуртожитку, від можливості бути інфікованим туберкульозом.

Суд першої інстанції не взяв до уваги, що засуджений є законослухняним громадянином, користується авторитетом та повагою, має відзнаки та нагороди.

Крім того, була порушена підслідність, оскільки ОСОБА_2 був депутатом Криворізької міської ради, і справу щодо нього мав порушувати прокурор області, або ГПУ.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, потерпілої ОСОБА_4, її представника ОСОБА_5, які підтримали свої апеляції, пояснення засудженого ОСОБА_2, та його захисника, адвоката ОСОБА_3 які також підтримали свою апеляцію, та просили закрити справу за відсутністю складу злочину, перевіривши матеріали справи, вивчивши і проаналізувавши аргументи апеляційї, зіставивши їх з наявними в справі матеріалами, та зауваженнями на протокол судового засідання, колегія суддів вважає, що апеляції прокурора, потерпілої, та засудженого підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду, щодо про наявність в діях засудженого ОСОБА_2 складу злочину ґрунтуються на показаннях потерпілої, свідків, та досліджених в судовому засіданні документів.

Так, згідно показань потерпілої ОСОБА_4 керівник МЦППВ ОСОБА_2 із особистої неприязні, незважаючи на протести прокуратури району, незаконно своїм наказом від 8 грудня 2009 року № 484 повторно видав розпорядження про її виселення з гуртожитку в якому на законних підставах вона мешкала з 1993 року.

Працівники та мешканці гуртожитку № 4 по вул. Ушакова в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13М, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22 свідчили, що потерпіла ОСОБА_4 восени 2009 року, згідно наказу ОСОБА_2 була виселена с гуртожитку, в якому на законних підставах мешкала з 1993 року.

Частина свідків вказували, що потерпіла мала борг за проживання, скаржилась на керівництво закладу, інші характеризували потерпілу позитивно.

Характерно, що засуджений підтвердив, що незважаючи на скарги потерпілої та протести прокурора, виходячи з міркувань санітарної безпеки видав наказ, та розпорядження про виселення ОСОБА_4 з гуртожитку.

Винуватість засудженого підтверджується також письмовими матеріалами справи, які були предметом дослідження суду першої інстанції:

наказом № 522-к від 3.07.2009 р. Міністерства освіти і науки України про призначення на посаду ОСОБА_2 директором Міжрегіонального центру професійної перепідготовки звільнених в запас військовослужбовців м. Кривого Рогу, розташованого в м. Кривий Ріг, вул.Ушакова.4. і контракту з ним. згідно яких він посадова особа наділена згідно р.5 п.5.3 Уставу «МЦППВ» правом: самостійно вирішувати питання діяльності МЦППВ, організовує навчально-виробничий і виховний процес, створює необхідні умови, розробляє організаційні структури по організації відділень, філій, навчально-виробничих, навчально-комерційних, соціально-культурних та інших підрозділів, в установленому порядку персонально відповідає за результати діяльності Центру, ефективність використання і збереження закріпленого за Центром майна, видавати накази по учбовому закладу, відкривати рахунки та розпоряджатися фінансами, а також наділений і іншими обов'язками. ОСОБА_2 наділений організаційно-розпорядчіми і адміністративно- господарськими обов'язками

а.с.75-82,89-97

- наказом № 422 від 14.10.2009 р. про негайне виселення ОСОБА_4 з гуртожитку.

а.с.39

протестом прокурора району на наказ № 422 від 14.10.09 р. про його скасування, який грубо порушує чинне законодавство.

а.с.33

листом - відповіддю ОСОБА_2 на протест прокурора про те, що наказ № 422 від 14.10.2009 р. їм скасовано.

а.с. 35

наказом № 484 від 8.12.2009 р. про визнання дії ордера по якому ОСОБА_4 була у 1993 р. поселена до гуртожитку недійсним і виселення ОСОБА_4 з гуртожитку.

а.с.6

протестом прокурора району на незаконний наказ № 484 від 8.12.09 р., який грубо порушує чинне законодавство.

а.с. 33

листом - відповіддю ОСОБА_2 на протест прокурора про те, що наказ № 484 від 8.12.2009 р. їм не скасовано, оскільки його дії по відношенню ОСОБА_4 законі.

а.с. 63

корінцем ордера № 78 від 1.04.1993 р. про вселення ОСОБА_4 до гуртожитку за адресою м. Кривий Ріг,вул.Ушакова,4

а.с. 8

копією паспорта ОСОБА_4, згідно якого вона зареєстрована в гуртожитку по вул. Ушакова.4 з 0.1993 р.

а.с. 13

актом від 6.12.2009 р. про недопущення ОСОБА_23 до гуртожитку.

а.с. 11

Доводи засудженого, що він був вимушений вдатися до виселення потерпілої з гуртожитку, щоб запобігти розповсюдження туберкульозу серед мешканців, джерелом якого міг бути син ОСОБА_4, не можуть бути аргументом, який би виключав його відповідальність по даній статі Кримінального кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дослідивши ці обставини прийшов вірного висновку, що будь-яких даних, які б давали підстави вважати, що потерпіла або її син хворі на туберкульоз, а тим більше, що малась реальна можливість і була реальна небезпека захворіти саме від них на туберкульоз іншим жильцям гуртожитку, надано підсудним не було.

Окрім того, на думку колегії суддів, ОСОБА_2 як досвідчений керівник не міг не знати, що проблема яка виникла мала бути розв'язана в законний спосіб.

Інші доводи засудженого, та його захисника, щодо порушення підслідності не ґрунтуються

на законі.

Так, згідно ст. 112 КПК України справа була порушена прокуратурою району і ОСОБА_2 був притягнутий до кримінальної відповідальності, оскільки 7 серпня 2007 року його повноваження депутата Криворізької міської ради буди достроково припинені, (т.1 а.с.205)

Зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази, є достатніми, достовірними, та допустимими, а кваліфікація дій засудженого по ст. 162 ч.2 є правильною.

Істотних порушень КПК України, які б тягнули скасування вироку не виявлено.

Встановлено, що засуджений ОСОБА_2 займаючи тривалий час керівні посади вніс вагомий внесок в розвиток професійно-технічної освіти та підготовки кваліфікованих кадрів для промислових підприємств міста.

Виходячи з наведеного, судова колегія вважає недоцільним задовольнити доводи апеляції прокурора і потерпілої про призначення засудженому більш суворого покарання, та позбавлення його права займати керівні посади.

ОСОБА_2 має постійне місце роботи, та проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є законослухняним громадянином, а тому обов'язки передбачені ст. 76 КК України, які на нього були покладені судом першої інстанції, .слід скасувати.

З огляду на це резолютивна частина вироку суду підлягає зміні.

Покарання призначене ОСОБА_2 відповідає вимогам ст. 65 УК України, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, а сума стягнутої моральної шкоди обґрунтована..

Між тим доводи апеляцій прокурора та потерпілої, що контроль за поведінкою засудженого з застосуванням ст.. 76 КК України мають здійснювати органи кримінально-виконавчої інспекції, а не кримінально-виконавчої системи, ґрунтуються на законі, а тому повинні бути задоволені.

Оскільки, застосування ст. 76 КК України, стосовно засудженого, скасовано, то ці зміни не можуть бути внесені в вирок суду.

Керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляції прокурора, потерпілої ОСОБА_4, та засудженого ОСОБА_2 частково задовольнити.

Змінити вирок Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рога Дніпропетровської області, від 4 жовтня 2010 року

Скасувати в резолютивній частині вироку, обов'язки передбачені ст. 76 КК України, які зобов'язували засудженого не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

В решті, вирок Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рога Дніпропетровської області, від 4 жовтня 2010 року, - залишити без змін.

Судді апеляційного суду:

_______________________________________________________________________________

Справа № 11-а 10570/10 рік Головуючий Черкасенко Т.Г.

Категорія - ст.162 ч.2 КК України Доповідач суддя Богдан В.В.