ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 1-153/10

Рядок статзвіту № 18

12.11.2010 року. Володимирецький районний суд Рівненської області

під головуванням судді Іванків О.В.,

при секретарі Кладько Г.В.,

за участю державного обвинувача Вадзіцького О.Б., захисника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Володимирець справу по обвинуваченню неповнолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та жительки с.Озеро Володимирецького району Рівненської області, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не заміжня, навчається на 1-му курсі Володимирецького ВПУ №29, раніше не судима.

за ч.3. ст. 185 КК України, -

встановив:

ОСОБА_2 вчинила злочин, передбачений ч.З ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна, з проникненням в житло.

09 травня 2010 року близько 11 години в с.Озеро Володимирецького району, неповнолітня ОСОБА_2 разом із неповнолітньою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3, яка не досягла віку, з якого можлива кримінальна відповідальність, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом підбору ключа відчинили вхідні двері житлового будинку по вул.Молодіжна 21, через які, з метою вчинення крадіжки умисно, таємно, протиправно проникли всередину приміщення будинку, де пройшли в приміщення кухні. Так, в кухні ОСОБА_2 дістала шкатулку, яка знаходилась на верху кухонної шафи, а ОСОБА_3 стояла поруч, після чого останні умисно викрали із даної шкатулки одну золоту сережку масою 1,4 грама вартістю 350 гривень та предмети біжутерії, а саме:

*один комплект, що складався із кольє, наручного браслету та двох сережок із металу білого кольору із вставками штучного каміння білого кольору вартістю 45 гривень;

*один комплект, що складався із двох сережок та ланцюжка із кулонами у формі цифри «8» із металу білого кольору вартістю 60 гривень;

*один наручний браслет та ланцюжок на шию із бісеру вартістю 5 гривень.

*два хрестики із металу білого кольору та жовтого кольору вартістю 10 гривень, що належали гр.ОСОБА_4, заподіявши останній матеріальний збиток на загальну суму 852 гривень 00 копійок.

В судовому засіданні неповнолітня підсудна ОСОБА_2, винною себе визнала повністю, щиро розкаялася та повністю підтвердила встановлені судом обставини вчинення злочину, пояснила, що дійсно вони з неповнолітньою ОСОБА_3 вирішили здійснити крадіжку зі шкатулки в гр.ОСОБА_4, а саме, золоту сережку та предмети біжутерії.

Аналогічні покази дала і суду неповнолітня свідок ОСОБА_3

Допитана в якості потерпілої ОСОБА_4 суду пояснила, що по сусідству від неї проживає її троюрідна сестра, яка зловживає алкогольними напоями, і її неповнолітня дочка ОСОБА_2 періодично приходила до неї додому, щоб погратися з її дітьми та поїсти в неї. В приміщені кухні в неї знаходилась шкатулка, в якій лежала одна золота сережка та предмети біжутерії. Одного дня вона побачила, що дані предмети пропали. її малолітній син розповів їй, що він бачив, як ОСОБА_2, ставши на стілець доставала шкатулку та відчиняла її. Потім вона прийшла до матері ОСОБА_5, та розповіла їй про все. Остання винесла їй з хати золоту сережку.

Крім визнання своєї вини самою підсудною, винність ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого їй злочину стверджується також: протоколом огляду місця події від 12.07.2010 року та ілюстративною таблицею до нього (а.с. 7- 14); довідкою про належність сережки до золотого виробу та довідками про вартість золотих виробів (а.с.27-32); протоколом відтворення обстановки і обставин події, де підсудна розповіла і показала як вчинила крадіжку (а.с.78-86).

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що вина підсудної ОСОБА_2 повністю доведена в судовому засіданні і її дії вірно кваліфіковано за ч.З ст.185 України як вчинення крадіжки чужого майна, з проникненням в житло.

При обранні міри покарання підсудній, суд враховує ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу винної, обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_2 вчинила злочин, будучи неповнолітньою (а.с. 109), щиро розкаялась у вчиненому, активно сприяла розкриттю та розслідуванню злочину, вперше притягується до кримінальної відповідальності (а.с. 103), позитивно характеризується за місцем проживання та навчання (а.с. 108), частково відшкодувала заподіяну шкоду.

Враховуючи вище вказані обставини справи, суд приходить до висновку про можливість виправлення підсудної без відбування покарання в ізоляції від суспільства, з випробуванням застосувавши до неї правила ст.104 КК України.

З приводу заявленого прокурором судом цивільного позову судом встановлено наступне.

Потерпіла ОСОБА_4 заявила цивільний позов на суму 825 грн. матеріальної шкоди за викрадені речі та 1000 грн. моральної шкоди. Дані позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Так, в ході судового розгляду встановлено, що одна золота сережка вартістю 350 грн. повернута потерпілій, що сторони визнали в судовому засіданні. Таким чином, на час судового розгляду справи розмір невідшкодованої моральної шкоди становить 502 грн., і саме на цю суму позов підлягає до задоволення в частині стягнення матеріальної шкоди.

Також доведеним вважає суд заподіяння потерпілій моральної шкоди, яка виразилась у незаконному порушенні її права власності, що спричинило хвилювання, моральні страждання, погіршення стану здоров'я, витрачанні часу та зусиль для відновлення порушених прав. У відповідності до ст.1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній особі, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, при наявності вини.

Разом з тим, розмір шкоди, визначений позивачем, не відповідає реальним обставинам справи, глибині та інтенсивності душевних страждань та ступеню порушення звичайних для позивача життєвих зв'язків. Виходячи з вимог розумності та справедливості, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди на суму 500 грн.

В судовому засіданні встановлено, що неповнолітня ОСОБА_2 та малолітня ОСОБА_3, відносно якої судом застосовано примусові заходи виховного характеру, не мають будь-якого майна, на яке могло б звертатись стягнення, а також самостійного доходу чи заробітку. У відповідності до ст.1179 ч.2 ЦК України у разі відсутності у неповнолітнього у віці від 14 до 18 років майна чи доходу для відшкодування шкоди, ця шкода відшкодовується його батьками. У зв'язку з викладеним, обов'язок відшкодувати шкоду, заподіяну неповнолітніми підсудними покладається на їх батьків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

засудив:

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і призначити покарання : три роки позбавлення волі.

На підставі ст.104 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком один рік.

Покласти на засуджену такі обов'язки, згідно ст. 76 КК України: повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, навчання, роботи; періодично з'являтися для реєстрації.

Запобіжний захід засудженій до вступу вироку в законну силу залишити без змін -підписку про невиїзд.

Позов потерпілої задоволити частково. Стягнути з ОСОБА_6, ОСОБА_7 солідарно в користь ОСОБА_4 502 грн. матеріальної шкоди та 500 грн. моральної шкоди.

На вирок може бути подана апеляція протягом 15 діб з моменту проголошення, до апеляційного суду Рівненської області через районний суд, а засудженим - з дня вручення копії вироку.

Суддя: