В И Р О К Справа № 710/2150/15-к
провадження № 1-кп/710/124/2015
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.12.2015 року Шполянський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В :
04 серпня 2015 року, близько 20-00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи на території цвинтаря, що розташований в районі вулиць Пролетарська і Нахімова в м. Шпола, Черкаської області, незаконно заволодів двома металевими ланцюгами з огорожі могили ОСОБА_5 , а саме: ОСОБА_4 взявши камінь відбив від огорожі вказані ланцюги та з місця події зник.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 297 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся і показав, що дійсно в серпні 2015 року він перебував в м. Шпола на цвинтарі, де взяв камінь і відбив від огорожі могили ОСОБА_5 металеві ланцюги. Ланцюги він забрав з собою і здав на металобрухт, а отримані кошти витратив на продукти харчування. В скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, вислухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, перевіривши істинність й добровільність визнавальних показань обвинуваченого, істинність, належність, достовірність та допустимість інших доказів по кримінальному провадженню, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 297 КК України, доказана і його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 297 КК України як наруга над могилою.
Призначаючи ОСОБА_4 вид і міру покарання, згідно вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України являється кримінальним правопорушенням середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який характеризується негативно, згідно ст. 89 КК України рахується не судимим, його каяття, відношення до вчиненого кримінального правопорушення, відсутність претензій з боку потерпілої, що він за даними Шполянської ЦРЛ на диспансерному обліку в лікаря нарколога та психіатра Шполянської ЦРЛ не перебуває. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття. Обтяжуючих обставин судом не встановлено.
Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, суд вважає доцільним призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 297 КК України, у виді позбавлення волі, але враховуючи, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, згідно ст. 89 КК України, рахується не судимим, потерпіла претензій не має, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, тому суд вбачає підстави до застосування ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, що цілком відповідатиме тяжкості вчиненого, обставинам вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся. Процесуальні витрати та речові докази по даному провадженню відсутні. Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 371, 373-376 КПК України, суд,
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 297 КК України і призначити йому покарання 1 (один) рік позбавлення волі.
Застосувати ст. 75 КК України і звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
Згідно п.п. 2, 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Черкаської області через Шполянський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_6