Код суду 233 Справа № 233/782/15-к
Вирок
Іменем України
10 липня 2015 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
захисника ОСОБА_9 ,
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Костянтинівка Донецької області, громадянина України, із неповною середньою освітою, не одруженого, раніше судимого: 3 серпня 2005 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч.2ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки; 4 квітня 2006 року тим самим судом за ч.1ст.309, ст.71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 28 травня 2010 року по відбуттю покарання; не працюючого, який проживає по АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2ст.15, ч.1ст.115 Кримінального кодексу України, -
В С Т А Н О В И В:
29 листопада 2014 року, приблизно о 23 годині 20 хвилин, обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився біля під`їзду №2 будинку АДРЕСА_2 , де з`ясовував стосунки зі ОСОБА_7 , в ході чого між ними виник словесний конфлікт, який переріс у бійку. В ході бійки ОСОБА_7 вдарив головою в обличчя ОСОБА_8 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження. Внаслідок цих дій з боку ОСОБА_7 , ОСОБА_8 почав відчувати до нього неприязнь, на грунті якої у нього виник намір, спрямований на вбивство ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_8 піднявся у свою квартиру АДРЕСА_3 , розташовану на першому поверсі будинку, де взяв ніж, вийшов з під`їзду та окликнув ОСОБА_7 , який вже відходив від під`їзду №2 цього будинку. На оклик ОСОБА_8 ОСОБА_7 повернувся, а ОСОБА_8 у вказаному місті, приблизно о 23 годині 30 хвилин цього ж дня, діючи навмисно, виконуючи дії, безпосередньо спрямовані на вбивство, наніс ОСОБА_7 один удар ножем у ліву частину грудної клітини, чим спричинив йому проникаюче колото-різане поранення грудної клітини зліва, гідропневмоторакс, тобто тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Обвинувачений ОСОБА_8 виконав усі дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця, заподіявши ОСОБА_7 удар ножем у область розташування життєво важливих органів, але через те, що останній вчинив активний опір, злочин не було закінчено з причин, не залежних від волі ОСОБА_8 .
Обвинувачений ОСОБА_8 свою вину визнав частково та пояснив суду, що 29 листопада 2014 року, приблизно о 19 годині, разом із своєю співмешканкою ОСОБА_10
прийшли у квартиру ОСОБА_11 , де висловлювали своє занепокоєння з приводу того, що остання залишає своїх дітей без догляду. На цьому грунті виникла сварка, в результаті якої його вдарив співмешканець ОСОБА_11 на ім`я ОСОБА_12 , та давив його за шию. Після цих подій він пішов додому, а потім вийшов на вулицю, став навпроти вікон ОСОБА_11 та став кликати ОСОБА_13 на розмову. Той не відгукнувся і тоді він зі злості камінням побив скло на вікнах квартири ОСОБА_11 та пішов додому. Через деякий час хтось постукав у двері його квартири, він вийшов на сходову площадку, де знаходився ОСОБА_7 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , яка вказала хлопцям на нього. ОСОБА_7 відразу вдарив його головою в обличчя, а коли він впав, ці особи стали бити його ногами. Йому вдалося забігти у свою квартиру, а вони стали вибивати двері, вимагали, щоб він вийшов до них. Тоді він взяв ніж, щоб залякати їх, та вийшов у під`їзд, де ОСОБА_7 та ОСОБА_14 стали бити його ногами, витягли за одежу на вулицю, де продовжили побиття. Він достав із карману брюк ніж та відмахнувся від ОСОБА_7 , в результаті чого порізав його. Вказані особи продовжили його бити, в результаті чого він втратив свідомість і прийшов до тями лише у лікарні. Свою вину визнає частково, оскільки застосував ніж заради захисту від дій вказаних осіб і удар ножем наносив не цілеспрямовано, а відмахнувшись від нападу ОСОБА_7 .
Крім часткового визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_8 , його винність у скоєнні кримінального правопорушення у обсязі, встановленому вироком, повністю доведена дослідженими судом доказами.
Так, потерпілий ОСОБА_7 пояснив суду, що 29 листопада 2014 року, приблизно о 19 годині, до нього додому прийшов його товариш ОСОБА_14 , з яким вони спілкувались, а потім йшли по місту. В подальшому вони зустріли його знайому ОСОБА_15 , якій хтось по телефону повідомив, що у її квартирі повибивали скло у вікнах. Вони утрьох підійшли до дому АДРЕСА_2 , та побачили, що у квартирі на другому поверсі побито скло у вікні. Вони зайшли у квартиру ОСОБА_15 , де мати останньої повідомила, що скло побив ОСОБА_8 . Тоді вони направились до ОСОБА_8 , який проживає у сусідньому під`їзді. Біля під`їзду знаходився ОСОБА_8 , який був у стані алкогольного сп`яніння, і на претензії ОСОБА_15 щодо побитого скла, замахнувся на останню рукою, намагаючись її вдарити, але він, попереджаючи дії ОСОБА_8 , вдарив його своєю головою по обличчю, від чого той упав на сніг. Якась жінка завела ОСОБА_8 до під`їзду, а вони утрьох пішли уздовж дому. При цьому він йшов з ОСОБА_15 , яка була від нього з правого боку, а ОСОБА_14 йшов позаду них. В цей час він почув крик ОСОБА_8 , який вибіг з під`їзду та щось кричав нецензурно на адресу ОСОБА_15 . Наполовину повернувшись до ОСОБА_8 , він встиг відштовхнути від себе убік ОСОБА_15 , і у цей момент ОСОБА_8 вдарив його ножем у лівий бік. Він відчув, що ОСОБА_8 витягнув лезо ножа з його тіла і, запобігаючи подальшим ударам ножем, затиснув його руку своєю лівою рукою, а правою став бити його по голові. Потім ОСОБА_14 відштовхнув від нього ОСОБА_8 і з ОСОБА_15 відвели його у квартиру останньої, чимсь заткнули рану та викликали швидку допомогу. На стаціонарному лікуванні він знаходився 5 днів, цивільний позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди до ОСОБА_8 заявляти не буде.
Такі ж покази потерпілий ОСОБА_7 дав в ході проведення слідчого експерименту від 16 січня 2015 року, коли ним була відтворена обстановка та обставини скоєння злочину ОСОБА_8 , зокрема нанесення йому останнім удару ножем у ліву частину грудної клітини ззаду (а.с.108-115), і які повністю співпадають з його показами в судовому засіданні.
Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні дав покази щодо розвитку подій під час скоєння ОСОБА_8 злочину, які повністю співпадають з показами потерпілого ОСОБА_7 .
В ході проведення слідчого експерименту від 1 грудня 2014 року свідок ОСОБА_15 відтворила обстановку та обставини скоєння злочину ОСОБА_8 (а.с.62-64) і її показання повністю узгоджуються з поясненнями, даними в ході судового слідства потерпілим ОСОБА_7 та свідком ОСОБА_14 .
В судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показала, що 29 листопада 2014 року, приблизно о 22 годині, взнавши від матері про те, що ОСОБА_8 побив вікна у їхній квартирі, визвала останнього на вулицю. Як тільки той вийшов, ОСОБА_7 вдарив ОСОБА_8 головою по обличчю, від чого той впав, а ОСОБА_14 вдарив останнього ногою.
ОСОБА_8 піднявся та пішов у свою квартиру, а вона, ОСОБА_7 та ОСОБА_14 залишились стояти біля під`їзду. При цьому останні до квартири ОСОБА_8 не підходили, на вулицю його не визивали і по дверях не били. Через деякий час на вулицю вийшов ОСОБА_8 , в руках у якого ОСОБА_7 побачив ніж. Тоді ОСОБА_7 стягнув ОСОБА_8 зі сходів перед під`їздом та почав бити останнього руками. ОСОБА_8 закривався від цих ударів, а потім вдарив ОСОБА_7 ножем у спину. ОСОБА_7 відійшов в сторону, а ОСОБА_14 став бити ОСОБА_8 руками та ногами. Її родичі, які вийшли у цей час на вулицю, також стали бити ОСОБА_8 , а потім відвели його у квартиру та викликали швидку допомогу. Ніж, який лежав у снігу, вона за вказівкою співмешканця матері, підняла та віднесла до квартири, положивши його у коридорі.
Ці її покази щодо розвитку подій, що передували нанесенню ОСОБА_8 удару ножем у ліву частину грудної клітини ОСОБА_7 , суд до уваги не приймає та вважає їх недостовірними, оскільки вони не узгоджуються з наведеними вище показами потерпілого ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_14 та її ж показами в ході проведення слідчого експерименту, які є послідовними, повністю узгоджуються між собою, а також підтверджуються іншими доказами, дослідженими судом.
Так, відповідно до протоколу огляду місця події від 30 листопада 2014 року встановлено, що у кухні квартири АДРЕСА_4 розбито скло у вікні, на підвіконні, столах, стільцях та газовій плиті знаходяться фрагменти битого скла; за вхідними дверима у коридорі, на підлозі під лівою стіною, виявлений та вилучений ніж загальною довжиною 25,5см., який складається із клинка, виконаного з металу сріблястого кольору, довжиною 14см., шириною у середній частині 2,4см., товщиною 1мм., та рукоятки довжиною 11,5см., шириною у середній частині 2,7см., товщиною 1,4см., плашки якої виготовлені з пластику синього та білого кольорів, та закріплені на хвостовику за допомогою 3-х металевих клепок. На клинку ножа маються плями бурого кольору. На відстані 30см. від ножу виявлена та вилучена чоловіча куртка чорного кольору, внутрішня частина якої виготовлена із штучного хутра білого кольору, на якій біля лівого бокового шву на відстані 30см. від нижнього краю куртки мається група пошкоджень у вигляді порізів верхньої тканини довжиною 2см., 2,5см., 3см. На відстані 12см. від лівого бокового шву та 32см.від нижнього краю куртки, на задній поверхні мається наскрізне пошкодження Г-подібної форми, максимальними розмірами 5х2см. Краї розволокнення та внутрішнього хутра просякнуті рідиною бурого кольору максимальним розміром 12х16см. (а.с.35-49).
Цим процесуальним документом підтверджуються покази потерпілого ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_14 про протиправні дії обвинуваченого ОСОБА_8 напередодні події злочину, про знаряддя злочину, про місце його переміщення свідком ОСОБА_15 після скоєння злочину, а також спростовуються покази обвинуваченого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_15 про характер дій ОСОБА_8 з використанням ножа. Наскрізне пошкодження куртки та група пошкоджень у вигляді порізів верхньої її частини підтверджують саме покази потерпілого ОСОБА_7 , який після проникаючого удару ножем, утримував руку ОСОБА_8 з ножем від подальших ударів, в результаті чого утворились ці не наскрізні порізи куртки.
Згідно з протоколом огляду місця події від 30 листопада 2014 року встановлено, що місцем події є ділянка території біля під`їзду №2 дому АДРЕСА_2 (а.с.50-54), що підтверджує покази потерпілого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 про місце скоєння ОСОБА_8 злочину.
За протоколом огляду місця події від 9 лютого 2015 року вхідні двері до під`їзду №2 в домі №1 по площі Перемоги в м.Костянтинівка Донецької області мають електронний пристрій закривання дверей (а.с.118-121), що виключає проникнення сторонніх осіб до під`їзду; відповідно до протоколу огляду місця події від 18 лютого 2015 року вхідні двері до квартири АДРЕСА_3 , в якій проживає обвинувачений ОСОБА_8 , будь яких ушкоджень не мають (а.с.122-123).
Ці докази спростовують пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 щодо розвитку подій, коли потерпілий ОСОБА_7 , свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 прийшли до його квартири та визвали його до себе, а в подальшому вибивали двері.
Відповідно до протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30 листопада 2014 року свідок ОСОБА_15 та потерпілий ОСОБА_7 впізнали ОСОБА_8 як особу, яка завдала удар ножем потерпілому ОСОБА_7 (а.с.55-58).
Згідно з протоколом огляду від 30 листопада 2014 року у ОСОБА_8 були вилучені і оглянуті особисті речі, у тому числі дублянка коричневого кольору та забруднені джинсові брюки чорного кольору (а.с.59).
За висновком судової медичної експертизи №1 від 12 січня 2015 року у ОСОБА_7 виявлено проникаюче колото-різане поранення грудної клітини зліва, гідропневмоторакс, яке утворилось від дії колюче-ріжучого предмету, яким міг бути ніж, від нанесення одного впливу з достатньою силою, та відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння. Локалізація тілесного ушкодження доступна для його утворення при обставинах, вказаних свідком ОСОБА_15 в ході проведення слідчого експерименту, коли потерпілий міг знаходитись у вертикальному положенні тіла у просторі та був звернений обличчям по відношенню до нападника (а.с.65-66).
Відповідно до висновку судової медичної експертизи №1/11 від 13 лютого 2015 року тілесні ушкодження, наявні у потерпілого ОСОБА_7 , могли утворитись при обставинах, вказаних ним в ході слідчого експерименту. Враховуючи кількість тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілого, зроблений висновок, що вони могли утворитись від нанесення одного удару у область грудної клітини. Тілесне ушкодження спричинено із силою, яка достатня для його утворення. На підставі даних слідчого експерименту можливо припустити, що у момент спричинення тілесного ушкодження потерпілий міг знаходитись у вертикальному положенню тіла у просторі та був звернений обличчям по відношенню до нападника, і при цьому нападник був у змозі своєю рукою спричинити ушкодження на задній поверхні грудної клітини (а.с.116). Вказаними висновками експертиз підтверджуються покази потерпілого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 про знаряддя злочину та локалізацію спричиненого ОСОБА_7 тілесного ушкодження.
У свою чергу, за висновком судової медичної експертизи №155 від 4 грудня 2014 року у ОСОБА_8 виявлені синці та садни обличчя, не повний відкол коронки 2-го зубу на верхній щелепі зліва, рвана рана лівої вушної раковини, які утворились від дії тупих предметів та відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.с.176), що також підтверджує покази потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_14 про нанесення ОСОБА_8 ударів з метою запобігання нанесення останнім тілесних ушкоджень спочатку свідку ОСОБА_15 а потім потерпілому ОСОБА_7 , який, отримавши проникаючий удар ножем, наносив рукою удари по обличчю ОСОБА_8 , щоб запобігти подальшим ударів ножем.
Відповідно до висновків судових медичних експертиз №1468-ц, 1469-ц від 26 січня 2015 року піднігтьовий вміст зрізів нігтьових пластин з пальців рук ОСОБА_8 , змиви з рук ОСОБА_8 містять сліди крові людини, які могли виникнути від самого ОСОБА_8 , так і не виключена домішка крові від потерпілого ОСОБА_7 (а.с.70-75, 76-81); за висновком судової медичної експертизи №1467-ц від 26 січня 2015 року на клинку ножа, вилученого з місця події, виявлені сліди крові людини, які можуть походити від потерпілого ОСОБА_7 , але неможливо виключити домішок крові і від обвинуваченого ОСОБА_8 (а.с.82-88).
Згідно с висновками судових імунологічних експертиз №4667-И/14, №4668-и/14 та №4669-И/14 від 30 січня 2015 року на джинсових брюках и дублянці ОСОБА_8 , на куртці ОСОБА_7 виявлена кров людини, походження якої від ОСОБА_7 не виключається, (а.с.89-91,92-96,97-98).
Відповідно до висновку амбулаторної судової психіатричної експертизи №4 від 14 січня 2015 року у ОСОБА_8 виявлена легка розумова відсталість з поведінковими порушеннями, які не потребують лікувальних заходів, на резидуально-органічному фоні, психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, токсичних засобів (вдихання парів клею), канабіодної наркоманії (олігофренія у ступені легкої дебільності з психопатоподібною поведінкою, ускладнена побутовим п`янством, токсикоманією, канабіодною наркоманією в ред. МКБ-9). В момент скоєння правопорушення міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, не знаходився у тимчасовому хворобливому стані,
який би позбавив його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. У теперішній час ОСОБА_8 може усвідомлювати свої дії та керує ними, у застосуванні примусових заходів медичного характеру потрібності не має (а.с.101-105).
В судовому засіданні свідок ОСОБА_16 , яка проживає з ОСОБА_8 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, пояснила, що 29 листопада 2014 року, приблизно о 22 годині, після того, як вона та ОСОБА_8 , знаходячись у дворі будинку, стали висловлювати ОСОБА_15 претензії щодо виховання її малолітнього брата, ОСОБА_8 стали бити не менше ніж сім осіб, після чого він зі злості побив вікна у квартирі ОСОБА_15 . Коли ОСОБА_8 знаходився у квартирі, то ОСОБА_7 ломився у двері. Тоді ОСОБА_8 , якого вона з матір`ю утримували, вийшов на вулицю, щоб поговорити зі ОСОБА_7 , але тут його знову стали бити не менше семи осіб, в результаті чого він втратив свідомість. Ножа у ОСОБА_8 вона не бачила і не може пояснити, яким чином він спричинив тілесне ушкодження ОСОБА_7 .
Ці покази свідка ОСОБА_16 суд до уваги не приймає та вважає недостовірними, оскільки вони взагалі не узгоджуються з поясненнями як вказаних вище потерпілого та свідків, так і самого обвинуваченого ОСОБА_8 , та мають на меті таким чином створити враження про обстановку, що давала ОСОБА_8 підставу для застосування ножа з метою самозахисту.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_8 слід кваліфікувати за ч.2ст.15, ч.1ст.115 КК України, оскільки від скоїв закінчений замах на умисне вбивство ОСОБА_7 , тобто умисне противоправне заподіяння смерті іншій людині, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі.
Кваліфікуючи дії ОСОБА_8 таким чином суд вважає, що він діяв з прямим умислом, коли усвідомлював, що може спричинити потерпілому смерть, і бажав наступу такої шкоди, а також враховуючи знаряддя злочину, характер та локалізацію тілесного ушкодження.
При таких обставинах ОСОБА_8 не діяв в межах необхідної оборони, оскільки у обстановці, яка склалася, посягання на його життя чи здоров`я з боку потерпілого ОСОБА_7 не мало місце, тілесні ушкодження були йому спричинені спочатку для запобігання нанесення удару ОСОБА_15 , а в подальшому в процесі активного опору потерпілого ОСОБА_7 , якому він наніс удар ножем у життєво-важливий орган. Часткове визнання ОСОБА_8 своєї вини, висвітлення обставин справи у вигідному для себе світлі, розцінюється судом як спосіб його захисту з метою пом`якшення відповідальності.
При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу ОСОБА_8 , який раніше був судимий, не притягувався до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушень, за місцем проживання характеризується посередньо.
Як обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_8 , суд враховує вчинення ним злочину у стані алкогольного сп`яніння.
На підставі викладеного суд вважає, що виправлення ОСОБА_8 можливо при призначенні йому покарання у вигляді позбавлення волі, яке є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.
Цивільній позов прокурора про стягнення з ОСОБА_8 в дохід держави витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_7 в розмірі 1297грн.32коп. підлягає задоволенню.
Цивільній позов потерпілим ОСОБА_7 не заявлений.
Процесуальних витрат по справі немає.
Питання про речові докази необхідно вирішити у відповідності до вимог ч.9ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.368,370 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_8 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2ст.15, ч.1ст.115 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років.
Строк відбуття покарання рахувати йому з 30 листопада 2014 року.
Запобіжний засіб до вступу вироку в законну силу ОСОБА_8 залишити дотеперішній, - тримання під вартою у Артемівському слідчому ізоляторі Донецької області.
Стягнути з ОСОБА_8 в дохід держави витрати на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_7 в розмірі 1297 (одна тисяча двісті дев`яносто сім) гривень 32 копійки.
Цивільній позов потерпілим ОСОБА_7 не заявлений.
Речові докази: куртку чорного кольору, яка зберігається у камері зберігання речових доказів Костянтинівського МВ ГУМВС України в Донецькій області, - повернути потерпілому ОСОБА_7 ; дублянку та джинси, які зберігаються тем же, - повернути співмешканці обвинуваченого ОСОБА_16 ; кров на марлі, змиви з рук, зрізи нігтів ОСОБА_8 , та ніж, які зберігаються там же, - знищити.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_8 у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Головуючий:
Судді: