АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №639/5512/15-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11кп/790/1531/15 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ЗУ «Про амністію у 2014 році»
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2015 р. м. Харків

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5

за участю прокурор - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого на ухвалу Жовтневогорайонного суду м. Харкова від 24 червня 2015 р.,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 6 лютого 2015 року,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч.2 ст.185, ч.4 ст.80, ч.1 ст.71 КК України до 3 років та 7 місяців позбавлення волі.

12 червня 2015 року до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання від засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 червня 2015 року у задоволенні клопотання засудженому відмовлено, оскільки відповідно до п.«в» ст.4 Закону України «Про застосування амністії» від 1 жовтня 1996 року, амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких, або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії. Окрім цього, ОСОБА_7 на час набрання чинності Закону України «Про амністію у 2014 році» не відбув покарання, оскільки він почав відбувати покарання лише з 6 лютого 2015 р.

Не погоджуючись із таким рішенням суду, засуджений подав апеляційну скаргу, в якій міститься прохання про скасування ухвали районного суду та застосування до нього вимог ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році». Обґрунтовуючи апеляційну скаргу засуджений послався на те, що він не знав про існування цього Закону, а суд першої інстанції йому не роз`яснив зміст Закону України «Про амністію у 2014 році».

Окрім цього, він разом з апеляційною скаргою на вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 6 лютого 2015 р. подав клопотання про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році», однак апеляційний суд Харківської області розглянув лише його апеляційну скаргу. Також засуджений вважає, що оскільки він знаходиться під вартою з 6 лютого 2015 р., то є всі підстави для застосування до нього ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Заслухавши доповідь судді, вислухавши прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши, як матеріали судового провадження, так і особової справи засудженого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 1 жовтня 1996 р., амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.

19 квітня 2014 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2014 році» від 8 квітня 2014 року, до якого 6 травня 2014 р. Законом України №1246-VII були внесено зміни.

Згідно статті 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 8 квітня 2014 р. з внесеними 6 травня 2014 року змінами, скорочується наполовину невідбута частина покарання засудженим, які відбувають покарання у виді позбавлення волі на певний строк, та інші покарання, не пов`язані з позбавлення волі, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-5 цього Закону.

Разом з тим, відповідно до ст.8 Закону України «Про амністію у 2014 році», крім вказаного переліку, амністія також не застосовується до осіб, зазначених у ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 1 жовтня 1996 р.

Згідно пункту «в» ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 1 жовтня 1996 р., амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.

Як вбачається з ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 червня 2015 р. та підтверджується матеріалами особової справи, ОСОБА_7 раніше судимий:

- 19 квітня 1996 р. за ч.2 ст.141 КК України (в ред.1960 р.) до 2 років позбавлення волі з конфіскацією майна, з відстрочкою виконання вироку на 2 роки на підставі ст.46-1 КК України (в ред. 1960 р.);

- 13 квітня 1998 р. за ч.2 ст.140 КК України (в ред. 1960 р.) до 2 років та 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна на підставі ст.43 КК України до 3 років позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ст.45 КК України до 3 років умовно та штраф у сумі 680 гривень;

- 28 вересня 2001 р. за ч.3 ст.185, ч.2 ст.141, ст.15 ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.5 ст.27 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.43 КК України до 3 років та 1 місяця позбавлення волі, штраф 680 гривень;

- 24 травня 2005 р. за ч.3 ст.185, ст.15-ч.3 ст.185 КК України до 3 років та 2 місяців позбавлення волі;

- 28 листопада 2005 р. за ч.2 ст.296, ч.4 ст.70 КК України до 3 років та 3 місяців позбавлення волі;

- 25 листопада 2011 р. за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 3 років та 6 місяців позбавлення волі;

- 6 лютого 2015 р. за ч.2 ст.185, ч.4 ст.80, ч.1 ст.71 КК України до 3 років та 7 місяців позбавлення волі.

Оскільки злочини, передбачені ч.3 ст.185 КК України статтею 12 КК України віднесені до категорії тяжких злочинів, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_7 має дві та більше судимостей за вчинення тяжких злочинів, а тому, у відповідності до пункту «в» ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 1 жовтня 1996 р., до нього не може бути застосована амністія.

За таких обставин районний суд прийняв обґрунтоване рішення про відсутність законних підстав для застосування до засудженого ОСОБА_8 акту амністії та звільнення його від відбування покарання на цих підставах.

Аналізуючи доводи ОСОБА_7 щодо наявності другого клопотання щодо застосування до нього вимог Закону України «Про амністію у 2014 році», колегія суддів вважає, що розгляд кримінального провадження, відповідно до ст.404 КПК України, відбувається в межах апеляційної скарги.

Тому наявність або відсутність інших клопотань, не дає підстав для скасування ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 червня 2015 р., оскільки предметом апеляційного розгляду, як зазначено вище, є саме ухвала районного суду від 24 червня 2015 р.

Будь-яких інших порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були підставою для скасування судового рішення, матеріали кримінального провадження не містять.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 407, 419 КПК України ст.1, ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 1 жовтня 1996 р., ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 8 квітня 2014 р., колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 червня 2015 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 8 квітня 2014 р. залишити без зміни, а апеляційну скаргу засудженого без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий

Судді