АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-а-238 Головуючий у 1-й інстанції Сегет Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
КатегоріяСТ. 185 ч.3 КК Т.З
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі

головуючого - судді Батрака В.В.

суддів: Ландаря О.В., Лісіченко Л.М.,

з участю прокурора Расюка В.В.,

засудженого ОСОБА_2,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтава кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_3 на вирок Лохвицького районного суду Полтавської області від 24 грудня 2010 року.

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, не одруженого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судомого:

- 11.06.2010 року Лохвицьким районним судом Полтавської області за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до З років 6 місяць позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків суд до призначеного покарання частково приєднав не відбуту частину покарання за попереднім вироком і остаточно визначено до відбування 3 роки 7 місяців позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 задоволено в повному обсязі, стягнуто із засудженого ОСОБА_2 на користь потерпілого матеріальну шкоду в сумі 2009 грн. та моральну шкоду в сумі 2000 грн.

За вироком суду першої інстанції ОСОБА_2, визнаний винним у вчиненні злочину за таких обставин.

03 жовтня 2010 року, близько 10 години ОСОБА_2 в с. Дрюківщина Лохвицького району Полтавської області, прийшов до господарства ОСОБА_4, де розбивши віконне скло проник до будинку і з відти повторно, таємно, викрав металеві дверцята піддувала вартістю 35 грн., металеві дверцята топки вартістю 25 грн., 10 колосників вартістю 15 грн. кожний, глуху плиту вартістю 150 грн., 2 витяжних шибера вартістю 55 грн. кожни, 8 металевих кутників довжиною 80 см загальною вартістю 512 грн., 10 металевих кутників довжиною 1 м загальною вартістю 800 грн., плоскогубці вартістю 25 грн., кусачки вартістю 30 грн., ручну пилку вартістю 40 грн., цвяхи довжиною 100 мм вагою 1,5 кг загальною вартістю 22,50 грн, і 2 пірєві подушки вартістю по 55 грн. кожна. В результаті злочинних дій ОСОБА_2 потерпілому ОСОБА_4 було завдано матеріальну шкоду на загальну суму 2009 гривень 50 копійок.

Будучи незгідним з вироком суду, ОСОБА_2, подав на нього апеляцію в якій просить вирок суду скасувати, а справу направити на додаткове розслідування, так - як вважає, що злочин за який він засуджений не вчиняв, явку з повинною написав під тиском працівників міліції, вину в суді не визнавав, а призначене йому покарання є занадто суровим.

Оскільки в апеляції засудженого зазначаються доводи незаконності вироку, які стосуються фактичних обставин справи, але справа в суді розглядалася в порядку ч.3 ст.299 КПК України, то відповідно до ч.1 ст.365 КПК України висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи, які не оспорювалися і стосовно яких відповідно до вимог ч.1 ст.299 і ст. 301-1 КПК України докази не досліджувалися, апеляційним судом не перевіряються.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_2, на підтримку поданої ним апеляції, думку прокурора про залишення апеляції засудженого без задоволення, а вироку суду без змін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирок суду першої інстанції є законним, обгрунтованим, постановлений на повно досліджених і перевірених доказах, які були розглянуті в судовому засіданні у відповідності до вимог ст. 323 КПК України.

Матеріалами справи встановлено, що досудове та судове слідство у справі проведено з дотриманням вимог кримінально-процесуального закону, таких порушень цього закону, які б тягли за собою зміни чи скасування вироку, у справі не допущено.

Висновки суду про доведеність вини засудженого ОСОБА_2 у вчиненні злочину за ч.3 ст. 185 КК України відповідають фактичним обставинам справи і грунтуються на зібраних у справі доказах.

У відповідності до фактичних обставин справи, дії ОСОБА_2 правильно кваліфіковані судом за ч. З ст. 185 КК України.

Призначене ОСОБА_2 покарання, яке у відповідності із ст.65 КК України, є майже мінімальне у межах санкцій установлених у Законі, що передбачають відповідальність за вчинені злочини, враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом'якшують та обтяжують його покарання, та є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляції засудженого ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вирок Лохвицького районного суду Полтавської області від 24 грудня 2010 року відносно нього - без змін.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_5 ОСОБА_6