Справа № 646/619/15-к
№ провадження 1-кп/646/206/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.01.2015 года г.Харьков

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого у справі судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, раніше не судимого, має неповну середню освіту, не одруженого, офіційно не працюючого, який мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, -

в с т а н о в и в :

На початку вересня 2014 року, ОСОБА_4 придбав шість прозорих пакетиків наркотичних курильних сумішей «спайс» за невстановлену грошову суму у невідомого чоловіка, за адресою: м. Харків, пр. Гагаріна, 24. Після чого, ОСОБА_4 , діючи умисно та маючи умисел спрямований на незаконне зберігання наркотичного засобу без мети збуту, і реалізуючи його, помістив шість полімерних пакетів наркотичних курильних сумішей «спайс» у зовнішню кишеню своєї куртки, де в подальшому незаконно зберігав для особистого вживання, без мети збуту.

13 жовтня 2014 близько 17.00 годин ОСОБА_4 взяв із собою наявні в нього шість полімерних пакетів наркотичних курильних сумішей «спайс» для подальшого особистого вживання та проходячи будівлю, яка розташована за адресою: м. Харків, пр. Гагаріна, 24, працівниками міліції був зупинені. На питання працівників міліції щодо наявності в нього будь-яких заборонених у вільному обігу предметів, дістав з лівої зовнішньої кишені власної куртки гаманець, в якому знаходились шість прозорих пакетиків наркотичних курильних сумішей «спайс», які згідно висновку судово-хімічної експертизи № 2236 від 04.11.2014 містять МАМ-2201. Речовина МАМ-2201, яка є гомологом речовини АМ-2201. що віднесена до особливо небезпечних психотропних речовин обіг яких заборонено, масою МАМ-2201 в перерахунку на массу представленої речовини, становить: 0,0027 г; 0,0021 г; 0,0029 г; 0,0030 г; 0,0027, 0,0028 г., що в сумі складає: 0,0162 г.

Таким чином, ОСОБА_4 , в супереч Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживаючи ними» та Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», незаконно зберігав без мети збуту МАМ-2201, що є гомологом речовини АМ-2201, віднесеної до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких обмежено, згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Під час досудового розслідування між прокурором прокуратури Червонозаводського району м. Харкова з одного боку та підозрюваним ОСОБА_4 з іншого боку 20 січня 2015 року укладено угоду на підставі ст.ст. 468,469,472 КПК України про визнання винуватості з урахуванням тих обставин, що ОСОБА_4 під час проведення досудового розслідування визнав свою винуватість у повному обсязі, та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у кримінальному провадженні, сприяти досудовому розслідуванню. Сторони за угодою про визнання винуватості погодились про призначення ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст. 309 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

ОСОБА_4 розуміючи наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, дав згоду на затвердження угоди.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Судом встановлено, що злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є середньої тяжкості, від якого потерпілих немає.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.472 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обвинуваченому роз`яснені наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.

Судом вивчено дані про обвинуваченого і встановлено, що він має неповну середню освіту, не одружений, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь вчинених злочинів, відповідно до ст.ст.66 КК України, є повне визнання вини та щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи, що угода про визнання винуватості, від 20.01.2015 року, була укладена добровільно, відповідає закону і не порушує права, свободи, інтереси сторін та інших осіб, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання, яке відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Цивільний позов у справі відсутній.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з ОСОБА_4 згідно до ст.ст. 124, 126 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження на стадії досудового розслідування до ОСОБА_4 не застосовувались. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 100, 124, 126, 314, 373, 374, 472, 474 та 475 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду від 20.01.2015 року між прокурором прокуратури Червонозаводського району м. Харкова ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання винуватості.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, за якими призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 20.01.2015 року покарання:

- за ч.1 ст.309 КК України - у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, понесені при проведенні:

- судово-хімічної експертизи № 2236 від 04.11.2014 р. в сумі 1478 грн. 40 копійок (код доходів 24060300 р/р 0005, код банку 37999680, МФО 851011 УДКС України в Комінтернівському районі м. Харкова).

Речові докази:

- поліетиленовий пакет № 2236 (квитанція № 1754 від 17.12.2014р.) який зберігається в УРЗ ГУМВС України в Харківській області - знищити;

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1