йСправа № 529/1193/14-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 березня 2015 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 ,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Диканька обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, проживаючого АДРЕСА_1 , раніше судимого :

14. 09. 2012 року Полтавським районним судом Полтавської області за ст. 185 ч. 2 КК України до 3-х років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України та звільненням від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця с. Розсошенці Полтавського району Полтавської області, з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, проживаючого АДРЕСА_2 , зареєстрованого АДРЕСА_3 , в силу ст.89 КК України не судимого,-

кожного обвинуваченого у вчиненні ними злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 маючи не погашену судимість за вчинення крадіжок чужого майна, під час відбування покарання за вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 14. 09. 2012 року за ст. 185 ч. 2 КК України, у виді трьох років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком три роки на шлях виправлення не став, а знову вчинив умисний злочин проти власності, шляхом вчинення шахрайських дій.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 31. 07. 2014 року близько 21 год. 20 хв. разом зі своєю знайомою свідком ОСОБА_10 перебуваючи в автомобілі марки ВАЗ 21099 державний номерний знак. НОМЕР_1 , який належить жительці м. Полтави ОСОБА_11 рухався ним по автодорозі Полтава-Гадяч до м. Зінькова Полтавської області. Проїждаючи мимо смт. Диканька вказаний обвинувачений маючи прямий умисел на заволодіння чужим майном шляхом вчинення шахрайських дій заїхав на територію АЗС №4 ТОВ «Алмакс-Авто», що знаходиться по вул. Полтавська 31, в смт. Диканька Полтавської області.
Там, реалізуючи свої злочинні наміри обвинувачений ОСОБА_4 зайшов в приміщення АЗС, де підійшов до оператора-продавця, свідка ОСОБА_12 та повторно, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом вчинення шахрайських дій , попрохав її продати йому одну пачку сигарет «Давідоф», вартістю 17 грн. 00 коп., та одну пачку сигарет «Мальборо», вартістю 16 грн. 50 коп., після чого дістав з гаманця грошову купюру номіналом 500 грн., яку показав продавцеві та тримав при собі в лівій руці, при цьому запропонував оператору АЗС дрібні монети в сумі 3 грн. 50 коп. Під час пошуку монет, непомітно для оператора АЗС, свідка ОСОБА_12 поклав вказану купюру до свого гаманця. Далі обвинувачений переконав оператора АЗС про отримання нею грошової купюри номіналом 500 грн. та необхідності повернення йому здачі в розмірі 470 гривень. Оператор АЗС, свідок ОСОБА_12 , будучи обманутою умисними злочинними діями обвинуваченого ОСОБА_4 , передала йому кошти в сумі 470 грн., та дві пачки сигарет на суму 30 грн. 00 коп. Внаслідок вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 зазначених злочинних дій потерпілому ТОВ «Алмакс-Авто», були завдані майнові збитки на загальну суму 500 грн. Майном потерпілого, ТОВ «Алмакс-Авто», яким обвинувачений ОСОБА_4 заволодів шахрайським способом, останній розпорядився на власний розсуд.
Після вчинення шахрайських дій відносно ТОВ «Алмакс-Авто», обвинувачений ОСОБА_4 вирішив повторно вчинити аналогічні дії по заволодінню чужим майном шляхом вчинення шахрайства. Про свої злочинні наміри він 10 серпня 2014 року в ранковий час повідомив свого знайомого обвинуваченого ОСОБА_5 та запропонував вчинити ці шахрайські дії разом, тобто за попередньою змовою групою осіб, в одному з магазинів смт. Диканька Полтавської області.
На пропозиції обвинуваченого ОСОБА_4 обвинувачений ОСОБА_5 дав згоду, при цьому між обвинуваченими були визначені ролі, які кожен з них повинен був виконувати при вчиненні шахрайських дій.

Вказаного дня близько 13 год. 30 хв. обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на автомобілі ВАЗ 21099 державний номерний знак. НОМЕР_1 , який належить жительці м. Полтави ОСОБА_11 , прибули в смт. Диканька Полтавської області, де згідно розподілених ролей, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, реалізуючи свої злочинні наміри, спрямовані на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підійшли до приміщення магазину "Сервіс-Продукт, що розташований по АДРЕСА_4 , який на праві власності належить потерпілому ОСОБА_8 .
Далі обвинувачені зайшли в приміщенні цього магазину та підійшли до відділу горілчаних і тютюнових виробів. Там, обвинувачений ОСОБА_4 попрохав продавця ОСОБА_13 продати йому пачку сигарет «Вінстон Сільвер» вартістю 14 грн. 50 коп., після чого дістав із гаманця грошову купюру номіналом 200 грн. та став тримати її у лівій руці показуючи продавцю. Після цих дій обвинувачений ОСОБА_5 який стояв поряд, за попередньою домовленістю з обвинуваченим ОСОБА_4 , почав відволікати увагу продавця свідка ОСОБА_13 , шляхом розпитування різної інформації про асортимент товару та цін на нього. Тим часом, обвинувачений ОСОБА_4 наявну в нього купюру 200 грн. намагався покласти до одного з відділень свого гаманця, але йому це не вдалося і тоді він поклав її на нижню поличку прилавка, біля якого стояв. Побачивши це, обвинувачений ОСОБА_5 непомітно для продавця, забрав лівою рукою дану купюру з нижньої полички прилавка та відвернувшись поклав її до лівої кишені шортів, в які був одягнений. Після цього обвинувачений ОСОБА_4 запропонував продавцю магазину ОСОБА_13 дрібні монети в сумі 4 грн. 50 коп., та почав переконувати останню в тому, що вона отримала від нього грошову купюру номіналом 200 грн., а тому повинна дати з неї здачу. В підтвердження своїх слів він продемонстрував продавцю свій гаманець, який в цей час уже був порожній. Продавець ОСОБА_13 будучи обманутою спільними шахрайськими діями обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на вимогу обвинуваченого ОСОБА_4 , передала йому кошти в сумі 190 грн. 00 коп. та пачку сигарет марки«Вінстон Сільвер». Зазначену суму коштів обвинувачений ОСОБА_4 разом з пачкою сигарет «Вінстон Сільвер» , вартість якої знизилася на той час на 4 грн. 50 коп. забрав з прилавку та вийшов з магазину на вулицю, де став чекати, згідно з попередньої домовленості, обвинуваченого ОСОБА_5 .
Обвинувачений ОСОБА_5 в цей час продовжував знаходитись біля прилавку горілчаного та тютюнового відділу в магазині «Сервіс-Продукт і вирішив самостійно без обвинуваченого ОСОБА_4 вчинити шахрайські дії відносно продавця ОСОБА_13 . Він аналогічними злочинними шахрайськими діями, як обвинувачений ОСОБА_4 , ввів в оману продавця свідка ОСОБА_13 показавши їй купюру номіналом 100 грн. та незаконно заволодів грошима в сумі 90 грн. та пачкою сигарет Вінстон Сільвер вартістю 14 грн. 50 коп., заплативши продавцю лише 4 грн. 50 коп. Під час досудового розслідування кримінальне провадження в частині заволодіння чужим майном та грошовими коштами на загальну суму 100 грн. відносно обвинуваченого ОСОБА_5 постановою слідчого СВ Диканського РВ УМВС від 30 вересня 2014 року, на підставі п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України було закрите. Винесена постанова слідчого СВ Диканського РВ УМВС оскаржена обвинуваченим ОСОБА_5 та його захисником не була.

Після вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 шахрайських дій відносно продавця ОСОБА_13 , останній вийшов з приміщення магазину та передав обвинуваченому ОСОБА_4 належну йому 200 гривневу купюру, таким чином повністю виконавши попередню домовленість з обвинуваченим ОСОБА_4 щодо вчинення шахрайства.

Своїми спільними умисними злочинними діями обвинувачені завдали майнову шкоду ПП потерпілому ОСОБА_8 на загальну суму 200 грн. В подальшому вказаними грошовими коштами та пачкою сигарет марки «Вінстон Сільвер» обвинувачені розпорядилися на власний розсуд.

При розгляді справи в суді обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованого їм злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України не визнали, а суду пояснили, що вони ніяких шахрайських дій на території Диканського району не вчиняли, а лише за наявні в них кошти придбали сигарети, тому вони не повинні нести відповідальність за ст. 190 ч. 2 КК України.
Незважаючи на фактичне невизнання своєї вини обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , їхня винуватість у скоєнні інкримінованого кожному з них злочину, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України повністю доведена зібраними та перевіреними судом доказами.
По епізоду вчинення шахрайських дій в магазині Сервіс-Продукт, такими як:
- заявою про вчинення кримінального правопорушення від 10 серпня 2014 року, з якої вбачається, що до Диканського РВ УМВС звернулася свідок ОСОБА_13 з приводу вчинення стосовно неї шахрайських дій невідомими їй особами, які заволоділи грошима в сумі 300 грн., які належать ПП "Сервіс -Продукт".

- показаннями в суді потерпілого ОСОБА_8 про те, що йому на праві власності належить магазин ІНФОРМАЦІЯ_3 , який розташований по АДРЕСА_4 . Коли він 10. 08. 2014 року у вечірній час прийшов по своїм справам до цього магазину, де продавець ОСОБА_13 повідомила його про скоєння близько 13 год. 30 хв. двома невідомими для неї особами шахрайських дій із заволодінням шляхом обману грошовими коштами в сумі 280 грн. та двома пачками сигарет на загальну суму 20 грн. Далі, після його допиту слідчим, в якості потерпілого по кримінальному провадженні ним слідчому було надано диск з записом відео спостереження з відеокамер, що знаходяться в його магазині з моменту вчинення обвинуваченими ОСОБА_4 і ОСОБА_5 шахрайських дій відносно продавця магазину ОСОБА_13 . Запис зберігався на диску DVD-R, ємністю 4,7 гб. В судовому засіданні потерпілий при огляді відеодиску, який знаходився в кримінальному проваджденні підтвердив, що саме він є його власником. При цьому пояснив, що діями обвинувачених йому були заподіяні збитки лише в сумі 300 грн. про що був скдладений акт інвентаризації датований 10 серпня 2014 року і переданий слідчим органам. Спричинені збитки йому обвинуваченими не відшкодовані. Потерпілий ОСОБА_8 наполягав на притягненні обвинувачених до кримінальної відповідальності за вчинений ними злочин;
- показаннями свідка ОСОБА_13 , яка в судовому засіданні пояснила, що вона раніше працювала продавцем магазину Сервіс-Продукт і під час виконання своїх обов`язків 10. 08. 2014 року, близько 13 год. 25 хв. до відділу алкогольних напоїв підійшов обвинувачений ОСОБА_4 , який попросив продати йому пачку сигарет Вінстон Сільвер, вартістю 14 грн. 50 коп., на що вона дістала з прилавку вказані сигарети, та помітила як даний обвинувачений ОСОБА_4 діставав з гаманця купюру номіналом 200 грн. Далі, обвинувачений повідомив їй, що в нього є дрібні гроші, та витягнувши їх з гаманця дав їй, далі вона почала їх рахувати. Потім, до них підійшов обвинувачений ОСОБА_5 , який почав розпитувати про асортимент алкогольних напоїв. Вона залишила підрахунок монет з метою надання консультацій з приводу алкоголю обвинуваченому ОСОБА_5 . В цей момент інший обвинувачений ОСОБА_4 попрохав повернутися до нього та закінчити підрахунок монет. Повернувшись до прилавку де її чекав обвинувачений ОСОБА_4 , вона попрохала дати їй купюру номіналом 200 грн., яку вона бачила в руках обвинуваченого, але отримала відповідь, що вказану купюру вона вже отримала. При цьому обвинувачений ОСОБА_4 почав показувати їй свою сумочку із гаманцем для підтвердження своїх дій та вимагав повернути йому здачу. Під дією цих фактів, наведених обвинуваченим, вона передала йому кошти в сумі 190 грн. та пачку сигарет, після чого обвинувачений ОСОБА_4 покинув приміщення магазину. Далі до неї підійшов обвинувачений ОСОБА_5 , який попрохав продати пачку сигарет Вінстон Сільвер вартістю 14 грн. 50 коп. і дістав з барсетки купюру номіналом 100 грн., а в подальшому і дрібні монети, після їх підрахунку вона попрохала дати їй купюру 100 грн., але обвинувачений відповів про те, що уже дав їй ці кошти і попросив дати здачу. Після вказаних обманних дій обвинуваченого ОСОБА_5 вона віддала йому 90 грн. одну пачку сигарет залишковою вартістю 10 грн. Далі обвинувачений ОСОБА_5 розвернувся і вийшов з приміщення магазину. Через деякий, час після цих подій, вона зрозуміла, що її обманули та провела перерахунок каси та товару, та виявила недостачу грошей 280 грн. та товару у вид двох пачок сигарет. Після приїзду власника магазину, ОСОБА_8 розповіла йому про вчинення відносно неї шахрайських дій;
- показаннями свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які в судовому засіданні пояснили, що вони працюють в магазині Сервіс-Продукт, в смт. Диканька, де 10. 08. 2014 року в обідній час перебували на своїх робочих місцях, свідок ОСОБА_14 на центральній касі, а свідок ОСОБА_15 на робочому місці охоронника, поблизу вхідних дверей в магазин. Вони бачили, як обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підійшли до каси, що знаходиться у відділі горілчаних напоїв та тютюнових виробів, та пам`ятають як ці обвинувачені розмовляли з продавцем ОСОБА_13 та вимагали повернути їм здачу з купюри номіналом 200 грн., а потім з купюри 100 грн., на що остання видала їм здачу. Коли обвинувачені залишили магазин була виявлена недостачу коштів та товару на суму 300 грн. Вони і присутня продавець, свідок ОСОБА_13 зрозуміли, що обвинувачені заволоділи майном власника магазину шляхом вчинення шахрайських дій та зникли. В судовому засіданні вони впізнали в обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 тих осіб, які 10.08. 2014 року вчиняли шахрайські дії відносно продавця ОСОБА_13 , в магазині де вони працюють;
- протоколами пред`явлення особи для впізнання від 25. 09. 2014 року, дослідженими в судовому засіданні ( Т.1, а.с.№ 94-97), з яких вбачається, що під час вказаної слідчої дії свідок ОСОБА_13 в присутності понятих впізнала обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , як осіб, які шляхом введення її в оману заволоділи грошовими коштами в сумі 280 грн. та двома пачками сигарет, що належали власнику магазина, потерпілому ОСОБА_8
- записом з камери відео спостереження магазину Сервіс-Продукт, який зберігається на диску DVD-R, ємністю 4,7 гб, з якого видно, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , перебуваючи в магазині Сервіс-Продукт який належить потерпілому ОСОБА_8 відносно продавця магазину свідка ОСОБА_13 вчиняють шахрайські дії спочатку спільно, коли обвинувачений ОСОБА_4 отримав обманним шляхом ненележні йому кошти та пачку сигарет, а обвинувачений ОСОБА_5 допомогав йому це зробити, а потім коли обвинувачений ОСОБА_5 уже самостійно вчинив шахрайскі дії відносно продавця ОСОБА_13 та заволодів неналежними йому коштами та пачкою сигарет.

По епізоду вчинення шахрайських дій на АЗС № 4 ТОВ Алмакс-Авто такими як:
- заявою ТОВ Алмакс-Авто від 26. 08. 2014 року до Диканського РВ УМВС України, дослідженої в судовому засіданні ( Т.1 а.с. № 34-35), в якій ТОВ Алмакс-Авто просить розшукати невідому особу, яка 31. 07. 2014 року близько 21 год. 20 хв. заволоділа шахрайським способом грошовими коштами в сумі 500 грн., належні ТОВ Алмакс-Авто та довідкою про проведення інвентаризацію по касі АЗС № 4 та згідно акту інвентаризації № 12/1 від 01. 08. 2014 року було виявлено недостачу грошових коштів у касі АЗС в сумі 500 грн. 00 коп.;

- актом проведеної інвентаризації по касі АЗС № 4 № 12/1 від 01. 08. 2014 року про інвентарізацію готівкових грошових коштів ( Т.1 а.с.№ 125-125), дослідженого в судовому засіданні, з якого вбачається, що комісією була проведена інвентаризація готівкових грошових коштів шляхом звірки фактичної наявності із даними касового апарату. В результаті проведеної інвентаризації установлено недостачу грошових коштів на загальну суму 500 грн., який був наданий в судовому засіданні, досліджений судом та долучений судом до матеріалів кримінального провадження.
- показаннями свідка ОСОБА_12 , яка в судовому засіданні розповіла, що вона працює оператором АЗС № 4 ТОВ Алмакс Авто, що розташоване в смт. Диканька, вул. Полтавська,31 та під час виконання 31. 07. 2014 року своїх обов`язків по реалізації паливно-мастильних матеріалів, продуктів харчування, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а саме близько 21 год. 20 хв. зайшов до приміщення АЗС обвинувачений ОСОБА_4 , з дівчиною, який запитав про наявність сигарет Давідоф, на що вона повідомила, що в наявності мається тільки одна пачка. Далі, обвинувачений повідомив їй, що йому потрібно саме дві пачки сигарет на що йому нею було видано інші сигарети, які в загальній сумі коштували 33 грн. 50 коп. Після того як вона поклала дані сигарети на прилавок, обвинувачений ОСОБА_4 тримав у лівій руці купюру номіналом 500 грн. і повідомив її, що три гривні дасть копійками, і щоб вона приготувала йому здачу із купюри 500 грн. Після того як вона приготувала здачу в сумі 470 грн. та поклала її на стіл, обвинувачений ОСОБА_4 дав їй дрібні монети, а вона почала їх рахувати, невідома їй дівчина, яка стояла поряд з обвинуваченим ОСОБА_4 почала розпитувати про алкогольні напої та їх вартість, на що вона попросила їй не заважати так як розмовляє з іншим клієнтом якого обслуговує. Потім, обвинувачений ОСОБА_4 попросив її продати ще і запальничку вартістю 4 грн. 70 коп. за яку останній також розрахувався копійками. Коли обвинувачений ОСОБА_4 побачив, що в приміщенні АЗС проводиться відеоспостереження він забрав із прилавку кошти в сумі 470 грн., як здачу з купюри 500 грн. та разом із невідомою їй дівчиною покинули магазин. Коли вона підійшла до каси то виявила, що там відсутні кошти в сумі 500 грн., а точніше купюра номіналом 500 грн., яку тримав в руці обвинувачений ОСОБА_4 . Вона зрозуміла, що її обманули і вибігла із приміщення АЗС, але обвинувачений з дівчиною вже поїхали у невідомому напрямку. Далі, вона зателефонувала директору АЗС і повідомила їй про вказані події. Під час проведення досудового розслідування слідчим Диканського РВ УМВС вона була запрошена для проведення слідчої дії впізнання особи за фотознімками. На пред"явлених їй осіб на фотографіях вона впізнала обвинуваченого ОСОБА_4 , як особу яка вчиняла стостовно неї шахрайські дії приміщені магазину АЗС у вечірній час 31 липня 2014 року;
- показаннями у суді представника потерпілого ОСОБА_9 про те, що вона являється завідувачкою АЗС № 4 ТОВ Алмакс-Авто, яка розташована в смт. Диканька Полтавської області, вул. Полтавська, 31. 31. 08. 2014 року до неї зателефонувала оператор даної АЗС ОСОБА_12 та повідомила про вчинення відносно неї невідомою їй осою шахрайських дій та заволодіння грошовими коштами на суму 500 грн., які належать ТОВ Алмакс-Авто. Далі, під час перевірки відео з камер відеоспостережень, що знаходяться на території та в приміщенні АЗС вона дійсно впевнилася у вчиненні шахрайських дій відносно оператора ОСОБА_12 ,обвинуваченим ОСОБА_4 та повідомила про це працівникам Диканського РВ УМВС України в Полтавській області. А сам момент вчинення вказаних злочинних дій зберегла на диск DVD-R ємністю 4,7 гб, який вона передала працівникам міліції, як доказ, під час її допиту в якості представника потерпілого. Злочинними діями обвинуваченого були завдані збитки ТОВ Алмакс-Авто, тому вона як цивільний позивач просить суд стягти з обвинуваченого ОСОБА_4 ці збитки в сумі 500 грн.;

- показаннями свідка ОСОБА_10 , яка в судовому засіданні розповіла, що 31 липня 2014 року у вечірній час обвинувачений ОСОБА_4 , який на той час з нею проживав як співмешканець, запропонував їй поїхати відпочивати на базу відпочинку в м. Зіньків, на що вона погодилася. Близько 21 год. 00 хв. коли вони разом з обвинуваченим їхали в автомобілі марки ВАЗ-21099, білого кольору, який останній орендує для виконання як таксі. Рухаючись по автодорозі Полтава - Гадяч в напрямку м. Зіньків, проїжджаючи смт. Диканька вона попрохала обвинуваченого зупинитися купити сигарет, на що обвинувачений ОСОБА_4 під`їхав до АЗС, яке розташоване неподалік від автодороги, та зупинився на території АЗС. Після цього обвинувачений ОСОБА_4 і вона зайшли до приміщення магазину, де обвинувачений попросив продати йому дві пачки сигарет та дістав із гаманця купюру номіналом 500 грн. В цей момент вона роздивлялася асортимент товару в магазині. Далі, вона розглядала алкогольні напої, про які запитувала у продавця, а потім побачивши сигарети на прилавку, вона їх забрала та пішла далі розглядати товар на прилавках, а потім вийшла з приміщення магазину і пішла до автомобіля. Коли з магазину вийшов обвинувачений ОСОБА_4 вони поїхали в м. Зіньків. Про те що обвинувачений займається шахрайськими діями вона не знала;
- протоколами пред`явлення особи для впізнання від 24. 09. 2014 року, дослідженими в судовому засіданні (Т.1 а.с.№ 92), з яких вбачається, що під час проведення вказаної слідчої дії свідок ОСОБА_12 в присутності понятих впізнала обвинуваченого ОСОБА_4 , який шляхом вчинення відносно неї шахрайських дій заволодів грошовими коштами в сумі 470 грн. та двома пачками сигарет, перебуваючи в магазині АЗС №4, що належать потерпілому ТОВ Алмакс Авто;

- записом з камери відео спостереження в приміщенні АЗС № 4, який зберігається на диску DVD-R, ємністю 4,7 гб, з якого видно як обвинувачений ОСОБА_4 , у вечірній час 31 липня 2014 року знаходячись в приміщенні магазинуАЗС № 4 ТОВ Алмакс - Авто, вчиняє шахрайські дії стосовно оператора АЗС свідка ОСОБА_12 та шляхом обману заволодів неналежними йому грошима та двома пачками сигарет. При цьому була присутня свідок ОСОБА_10 , яка в своєму допиті в судовому засіданні підтвердила факт перебування нею та обвинуваченим ОСОБА_4 у вечірній час 31 липня 2014 року в приміщенні магазину АЗС № 4 ТОВ Алмакс - Авто, що в смт. Диканька;

- показаннями в суді свідка ОСОБА_16 , який в судовому засіданні пояснив, що в Диканському РВ УМВС України в Полтавській області він нетривалий час працює на посаді слідчого. В його провадженні знаходилася кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кожного у вчиненні злочину передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України. Під час проведення досудового слідства ним було з"ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 шляхом вчинення шахрайських дій стосовно продавця АЗС № 4 ТОВ Алмакс - Авто ОСОБА_12 заволодів коштами та майном вказаного товариства. Потім обвинувачений ОСОБА_4 за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_5 10 серпня 2014 року вчинили шахрайські дії відносно продавця магазину ПП "Сервіс Продукт" ОСОБА_13 та заволоділи грошима та майном, що належали ПП потерпілому ОСОБА_8 на загальну суму 300 грн. На досудовому розслідуванні обвинувачений ОСОБА_5 особисто без будь-якого тиску з його та інших працівників міліції давав послідовні і детальні пояснення щодо вчинення ним і обвинуваченим ОСОБА_4 шахрайських дій в приміщені магазину ПП "Сервіс Продукт" , що в смт. Диканька та вони мали намір відшкодувати спричинені збитки. З появою в обвинувачених захисників кожен з них відмовився давати показання та відшкодовувати заподіяні збитки. На прохання захисників обвинувачених кожному з них ним були надані копії відеонаглядів як з магазину ПП "СрвісПродукт" так із магазину АЗС № 4 ТОВ Алмакс - Авто Під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження обвинувачені та їх захисники будь-яких заяв та клопотань не надходило. Свідок вважав, що всі зібрані докази по кримінальному провадженню є належними та допустими та підтверджують вину кожного з обвинувачених;

За наведених вище обставин, суд ставиться критично до показань кожного з обвинувачених в суді щодо заперечення своєї винуватості у вчиненні інкримінованого кожному з них злочинів, передбачених ст. 190 ч. 2 КК України, бо ці їх показання спростовані перевіреними в суді належними та допустимими доказами. За вказаних обставин, суд оцінює ці показання, надані в суді обвинуваченими, як спробу уникнути відповідальності за вчинений кожним із них умисний злочин, а тому до уваги ці показання не бере.

Не заслуговуть на увагу і твердження обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та їх захисників стосовно належності та недопустимості доказів, які були зібрані під час проведення досудового розслідування стороною обвинувачення, бо в підтвердження цього обвинувачені та їх захисники суду не надали жодного доказу, який спростовує докази зібрані стороною обвинувачення, так як це вимагає кримінальний процесуальний Кодекс України.
На думку суду, ці твердження обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та їх захисників щодо неналежних та недопустимих доказів, які були зібрані стороною обвинувачення в кримінальному провадженні для підтвердження винуватості обвинувачених в судовому засіданні заявлялися з метою уникнути відповідальності за вчинений кожним з обвинувачених умисного злочину, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України, а тому вони є безпідставні.

Відповідно до чинного законодавства всі наявні в справі докази, які були зібрані органами досудового розслідування в підтвердження вини обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 з метою зясування їх належності та допустимості були перевірені судом у відкритому судовому засіданні відповідно до ст. 23 КПК України за участі учасників кримінального провадження і кожному з них судом була дана оцінка як це вимагає ст. 94 КПК України, бо для прийняття правильного, неупередженого та остаточного рішення суду жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Разом з тим суд не бере до уваги показання свідка ОСОБА_17 , допит якого в судовому засіданні був ініційований стороною захисту з метою завести суд в оману стосовно питання належного та допустимого доказу, відеозапису з магазину ПП "Сервіс Продукт" від 10 серпня 2014 року, на якому відображені шахрайські дії обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відносно продавця ОСОБА_13 , Так захисники протягом всього часу розгляду справи в суді вказували, що крім обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з ними в магазині "Сервіс Продукт" перебувала особа в червоній кепці, яка на відеосаписі з камери спостереження магазину відсутння і це на думку захисників обвинувачених свідчить про фальсифікацію даного відеозапису.

Суд вважає, що дані твердження обвинувачених і їх захисників є безпідставні і не відповідають дійсності, бо на переглянутому в суді фрагменту відеозапису з магазину "Сервіс-Прокукт" за участю продавця ОСОБА_13 та обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 встановлено, що під час вчинення останніми шахрайсьих дій на відеозаписі відсутні будь - які сторонні особи. При цьому свідок ОСОБА_13 та обвинувачені не заперечували даного факту. Потерпілий ОСОБА_8 в суді пояснив, що саме цей фрагмент відеозапису з камери спостереження, як доказ ним був наданий слідчому при його допиті, в якості потерпілого.

Під час досудового розгляду кримінального провадження будь-яка інформація про свідка ОСОБА_17 була відсутня. Цей свідок у сторони захисту зв"явся лише під час дослідження та перевірки доказів наданих стороною обвинувачення і на думу суду був заявлений для допиту в суді з подальшою метою ставити питання перед судом про визання відеозапису з камери спостереження з магазину "Сервіс-Продкт" від 10.08.2014 року неналежним та недопусними доказом, таким чином усунути всі належні та допустимі докази, що підтверджують вину кожного з обвинувачених і таким чином намагатися їх виправдати. Тому, за вказаних обставин суд до уваги цей доказ сторони захисту не бере.

Суд вважає надлишковою кваліфікацією злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_4 по кожному епізоду окремо, бо відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», за окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті КК, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.

Так в примітці до ст. 185 КК України, при заволодінні чужим майном шляхом обману, вчиненому повторно, додаткова кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 190 КК України за першим епізодом не потребується, тому з обвинувачення ОСОБА_4 слід виключити надлишкову кваліфікацію його діянь за ч. 2 ст. 190 КК України - за фактом заволодіння майном ТОВ Алмакс-Авто шляхом обману. Обидва епізоди повністю охоплюються ч. 2 ст. 190 КК України і додаткової кваліфікації за ч. 2 даної статті не потребується.
За вказаних обставин злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_4 , слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману, повторно, за попередньою змовою групою осіб, так як обвинувачений ОСОБА_4 , будучи засуджений 14.09. 2012 року вироком Полтавського районного суду Полтавської області за ст. 185 ч. 2 КК України до трьох років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на три роки, в період іспитового строку, маючи не погашену судимість, 31. 07. 2014 року близько 21 год. 20 хв. рухався на автомобілі марки ВАЗ 21099, державний номерний знак. НОМЕР_1 , який належить на праві власності жительці м. Полтави гр. ОСОБА_11 , по автодорозі Полтава-Гадяч, з метою заволодіння чужим майном, шляхом вчинення шахрайських дій, автомобілем заїхав на територію АЗС № 4 ТОВ «Алмакс-Авто», що знаходиться по вул. Полтавська 31, в смт. Диканька Полтавської області, де він умисно, з корисливих мотивів, повторно, шляхом вчинення шахрайських дій ввів в оману оператора АЗС свідка ОСОБА_12 та заволодів грошима, які належали ТОВ «Алмакс-Авто», в сумі 470 грн., однією пачкою сигарет "Давідоф", вартістю 17 грн. та однією пачкою сигарет "Мальборо", вартістю 16 грн. 50 коп., при цьому заплативши продавцю за сигарети лише 3 грн. 50 коп., таким чином завдав потерпілому ТОВ "Алмакс-Авто", матеріальні збитки на загальну суму 500 грн. 00 коп.
Крім того обвинувачений ОСОБА_4 10.08.2014 року, маючи не погашену судимість за вчинення крадіжки чужого майна, після вчинення 31.07. 2014 року шахрайських дій відносно оператора АЗС №4 ТОВ "Алмакс-Авто" ОСОБА_12 та заволодівши грошима та майном потерпілого ТОВ "Алмакс-Авто" на загальну суму 500 грн, вступив в попередню змову з обвинуваченим ОСОБА_5 про заволодіння чужим майном, що належить потерпілому ОСОБА_8 , який є власником магазину"Сервіс-Продукт, який розташований по вул. Дзержинського, 5, в смт. Диканька Полтавської області шляхом вчинення шахрайських дій, при цьому обвинувачені розподіли ролі.
Вказаного дня близько 13 години 30 хв. згідно з попередньою домовленістю з обвинуваченим ОСОБА_5 про вчинення шахрайських дій обвинувачений ОСОБА_4 повторно, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, маючи при собі купюру номіналом 200 грн., підійшов до продавця відділу горілчаних тютюнових виробів магазину "Сервіс-Продукт" ОСОБА_13 та показавши їй 200 грн. попрохав її продати одну пачку сигарет марки "Вінстон Сільвер" вартістю 14 грн. 50 коп. при цьому надавши за товар лише 4 грн. 50 коп., дрібними монетами. В цей час обвинувачений ОСОБА_5 згідно визначеної йому ролі знаходячись поряд з обвинуваченим ОСОБА_4 , своїми діями відволікав увагу продавця та забрав купюру номіналом 200 грн., яку обвинувачений ОСОБА_4 з метою обману продавця умисно поклав на нижню полицю прилавка. Дані дії обвинувачених в подальшому завели продавця ОСОБА_13 в оману, а тому нею добровільно обвинуваченому ОСОБА_4 було передано неналежні йому кошти в сумі 190 грн. та одну пачку сигарет "Вінстон Сільвер", вартість якої з урахуванням сплаченої обвинуваченим ОСОБА_4 суми 4 грн. 50 коп., становила 10 грн. 00 коп. Таким чином обвинувачений ОСОБА_4 спільно з обвинуваченим ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 200 грн.,
Кваліфікація злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману, за попередньою змовою групою осіб є вірною, так як обвинувачений ОСОБА_5 10 серпня 2014 року вступив в попередню змову з обвинуваченим ОСОБА_4 про заволодіння чужим майном, шляхом вчинення шахрайських дій в магазині " ІНФОРМАЦІЯ_3 , що розташований по АДРЕСА_4 , який на праві власності належить ПП потерпілому ОСОБА_8 .

Після цього, реалізуючи задумане, обвинувачені розподілили між собою ролі, де обвинувачений ОСОБА_4 буде вчиняти шахрайські дії, шляхом вводу в оману продавця, а обвинувачений ОСОБА_5 відволікатиме продавця від своїх обов`язків та допомагатиме при необхідності іншими діями.
Вказаної дати, близько о 13 год. 30 хв. зазначені обвинувачені за попередньою домовленістю між собою згідно розподілених ролей зайшли в приміщення магазину "Сервіс-Продукт", де обвинувачений ОСОБА_4 з метою ввести в оману продавця ОСОБА_13 попросив її продати йому сигарет та показав наявну в нього купюру номіналом 200 грн., яку потім з метою проведення подальших шахрайських дій непомітно для продавця залишив на нижній полиці прилавку. В цей час обвинувачений ОСОБА_18 , умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном в групі осіб відповідно до визначеної йому ролі шляхом вчинення шахрайських дій, стоячи поряд з обвинуваченим ОСОБА_4 , став відволікати увагу продавця, а потім згідно визначеної йому ролі, непомітно для продавця ОСОБА_13 лівою рукою з нижньої полиці прилавка підібрав належну обвинуваченому ОСОБА_4 купюру номіналом 200 грн. та поклав її до лівої кишені своїх шортів, таким чином виконав свою роль та допоміг обвинуваченому ОСОБА_4 продовжити виконувати визначену спільною домовленістю його роль у вчиненні шахрайських дій. Далі за межами магазину обвинувачений ОСОБА_5 вказану купюру повернув її власнику обвинуваченому ОСОБА_4 . Злагоджені дії обвинувачених по завододінню чужим майном шляхом вчинення шахрайских дій завели продавця ОСОБА_13 в оману, а тому нею добровільно обвинуваченому ОСОБА_4 було передано неналежні йому кошти в сумі 190 грн. та одну пачку сигарет "Вінстон Сільвер", вартість якої з урахуванням сплаченої обвинуваченим ОСОБА_4 суми 4 грн. 50 коп., становила 10 грн. 00 коп.

Своїми злочинними діями обвинувачений ОСОБА_5 спільно з обвинуваченим ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 200 грн.

Призначаючи покарання кожному обвинуваченому ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд враховує тяжкість вчинених злочинів, дані про їх особи, а також обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Згідно ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання кожному обвинуваченому ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є відсутність тяжких наслідків.
Згідно ст. 67 КК України обставинами, що обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд по справі не знаходить.
Враховуючи ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_4 має непогашену судимість за вчинення крадіжки чужого майна, бо 14. 09. 2012 року вироком Полтавського районного суду Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України він був засуджений у виді 3-х років позбавлення волі та відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком 3 роки, під час відбування покарання за невеликий проміжок часу знову скоїв два епізоди умисних злочинних дій проти власності, шляхом вчинення шахрайства, один з яких вчинив за попередньою змовою групою осіб де був його безпосереднім організатором, що свідчить про те, що він на шлях виправлення не став, а продовжує займатися злочинною діяльністю, на прийняті до нього міри виховного характеру з боку правоохоронних органів не реагує. Крім цього він є працездатною особою, але не займається суспільно корисною діяльністю, негативно характеризується за своїм місцем проживання, тому суд за наведених вище обставин не вбачає підстав застосовувати до цього обвинуваченого ст. ст. 69, 75 КК України та покарань передбачених санкцією ст. 190 ч. 2 КК України у виді штрафу, виправних робіт та обмеження волі, а тому суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 буде покарання у виді реального позбавлення волі.
Так, як нове кримінальне правопорушення, передбачене ст. 190 ч. 2 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив після винесення вироку Полтавським районним судом від 14. 09. 2012 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком 3 роки, тому при призначенні йому остаточного покарання слід застосувати ч. 1 ст. 71 КК України та до покарання за новим вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком та визначити йому остаточне покарання у виді реального позбавлення волі.

При цьому суд бере до уваги вимоги п. 26 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 , що в разі, коли особа засуджена до позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням ( ст.75 КК України) і в період іспитового строку вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у вигляді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначається більш м`який вид покарання.

Призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , який інкримінований йому злочин вчинив за попередньою змовою групою осіб, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, але висновків не зробив, на виховні заходи які проводилися правоохоронними органами не реагує, а знову продовжує свою злочинну діяльність, крім того він є працездатною особою, але не займається суспільно корисною діяльністю, негативно характеризується за місцем проживання, тому суд не вбачає підстав при призначені йому покарання застосовувати ст. ст. 69, 75 КК України, а також і покарання у виді штрафу, громадських робіт та позбавлення волі, які передбачені санкцією ч. 2 ст. 190 КК України, а вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе і досягне мети в разі призначення йому покарання лише у виді обмеження волі, що передбачено санкцією ст. 190 ч. 2 КК України.
Вирішуючи цивільний позов ТОВ "Алмакс-Авто", до обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає, що не зважаючи на невизнання цього позову вказаним обвинуваченим він підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так з матеріалів кримінального провадження, та належних і допустимих доказів, які були досліджені в судовому засіданні: показання свідка ОСОБА_12 , свідка ОСОБА_10 , відеозапису з камери спостереження з приміщення магазину АЗС та пояснень в суді самого обвинуваченого ОСОБА_4 вбачається, що саме цим обвинуваченим, його умисними злочинними діями була завдана майнова шкода ТОВ " Алмакс-Авто", яке є потерпілим по справі, шляхом вчинення шахрайських дій, відносно працівника вказаного товариства оператора АЗС ОСОБА_12 , а тому позовні вимоги представника потерпілого ОСОБА_9 про відшкодування 500 грн. ТОВ "Алмакс-Авто", підлягають задоволенню та стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 .
При цьому, суд не бере до уваги твердження обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника, що представник потерпілого не надала підтверджувальних документів, про те, що вона має право на пред`явлення цивільного позову до суду, бо воно є безпідставним з наступних підстав.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншими суспільно небезпечними діями, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Цивільним позивачем по кримінальному провадженні згідно ст. 61 КК України може бути і юридична особа, якій кримінальним правопорушенням було завдано майнової шкоди та в порядку встановленим КПК України пред`явлений позов.
Як було встановлено в судовому засіданні до суду з позовною заявою про відшкодування майнових збитків завданих злочином, в порядку визначеному ст. 128 КПК України до початку розгляду кримінального провадження звернулась представник потерпілого ТОВ "Алмакс-Авто" ОСОБА_9 підтвердивши свої повноваження довіреністю виданою ТОВ "Алмакс-Авто", що є потерпілим, а тому вона має право відповідно до ч. 4 ст. 58 КПК України користуватися процесуальними правами потерпілого, інтереси якого вона представляє.
За вказаних обставин суд розцінює це твердження обвинуваченого ОСОБА_4 та його представника, як спробу уникнути матеріальної відповідальності, яка полягає у відшкодуванні обвинуваченим майнової шкоди потерпілому ТОВ "Алмакс-Авто", а тому до уваги це твердження не бере.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

У зв`язку з тим, що обвинуваченому ОСОБА_5 призначається покарання у виді обмеження волі, а тому є ризики того, що обвинувачений ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу може ухилятися від явки до кримінально-виконавчої інспекції та з метою забезпечення виконання цим обвинуваченим покладених на нього обов`язків згідно ст. 76 КК України, до нього слід застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього ряду обов`язків, передбачених ст. 194 ч. 5 КПК України.
Враховуючи те, що обвинуваченому ОСОБА_4 призначається покарання у виді реального позбавлення волі, тому до вступу вироку в законну силу йому слід обрати запобіжний у виді утримання під вартою із взяттям обвинуваченого ОСОБА_4 під варту із зали суду.

На підставі викладеного та керуючись п. 26 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року № 7, ст. ст. 128-129, 321-324, 327, 332-335, 339 КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні злочину передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України і призначити покарання у вигляді одного року позбавлення волі.
На підставі ст.71КК України частково за сукупністю вироків приєднати до призначеного покарання у вигляді одного року позбавлення волі частину невідбутого покарання обвинуваченим ОСОБА_4 за вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 14. 09. 2012 року у вигляді двох років і шести місяців позбавлення волі і остаточно визначити йому покарання у виді трьох років і шести місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу обрати тримання під вартою, взявши обвинуваченого під варту із зали суду і строк відбування покарання йому обчислювати з 26 березня 2015 року.
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, поклавши на нього ряд обов`язків, визначених ст. 194 ч. 5 КПК України, а саме прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.
Цивільний позов представника потерпілого Товариства з обмеженою відповідлальностю "Алмакс-Авто" задовольнити.
Стягти з ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Алмакс-Авто" в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, кошти в загальній сумі 500 ( п`ятсот) грн. 00 коп.
Речові докази диск DVD-R, ємністю 4.7 гб, на якому мається відеозапис з камери спостереження в магазині «Сервіс-Продукт та диск DVD-R, ємністю 4.7 гб, на якому мається відеозапис з камери спостереження в приміщенні АЗС № 4 ТОВ Алмакс-Авто, залишити зберігати матеріалах кримінального провадження № 529/1193/14-к.
Згідно з ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим і прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Диканський районний суд, а засудженим ОСОБА_4 , який утримується під вартою, в той же строк з моменту одержання копії вирок

Головуючий: