Провадження № 1-кп/487/467/14
Справа № 487/8099/14-к
ВИРОК
Іменем України

21.10.2014 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження № 0003408 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Правди Первомайського району АР Крим, українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

26.03.2012 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ч. 1 ст. 186 КК України

31.07.2012 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 15.04.2014 року умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 3 місяця 19 днів

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

26.07.2014 року близько 02-30 годин, ОСОБА_4 , знаходячись біля будинку №4-Б по вул. Лазурній в м. Миколаєві, маючи корисливий умисел, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, повторно вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

Так, у вказаний час у зазначеному місці ОСОБА_6 помітив біля під`їзду будинку №4-Б по вул. Лазурній в м. Миколаєві ОСОБА_7 , після чого у нього виник корисливий умисел, спрямований на відкрите заволодіння майном потерпілого. Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_8 , почав з ним розмовляти та відволікаючи увагу останнього, відкрито заволодів майном ОСОБА_8 , а саме: мобільним телефоном Lenovo S -820 вартістю 2999 грн., з картою пам`яти adata micro SDHC 16 Gb вартістю 150 грн., сім-карта оператора мобільного зв`язку МТС вартістю 10 грн. з грошовими коштами на рахунку у сумі 30 грн, сім-карта оператора мобільного зв`язку Киевстар вартістю 10 грн. з грошовими коштами на рахунку у сумі 20 грн.

Після чого ОСОБА_4 , утримуючи викрадене майно при собі з місця вчинення кримінального правопорушення втік, розпорядившись майном потерпілого на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_8 матеріальний збиток на суму 3219 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Доказами на підтвердження встановлених судом обставин є пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 , надані ним в судовому засіданні, який свою провину в скоєні інкримінованого злочину визнав повністю та показав, що він вночі 26.07.2014 року проводив додому свою дівчину та коли проходив біля будинку №4-Б по вул. Лазурній в м. Миколаєві, помітив біля під`їзду будинку чоловіка, який палив, він підійшов до чоловіка, теж почав палити та вони розмовляли, після чого в кишені сорочки потерпілого він помітив мобільний телефон, який він вирішив викрасти, оскільки у нього мобільний телефон був старий та він хотів купити новий, але на це не було грошей. Після чого він вихопив з кишені потерпілого мобільним телефоном Lenovo S -820 та з місця вчинення злочину втік, після чого відніс телефон до себе додому. Оскільки на місце вчинення злочину він залишив свій мобільний телефон через деякий час він був затриманий працівниками міліції, мобільний телефон його мати передала співробітникам міліції в Заводському РВ ММУ.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 суду показав, що 26.07.2014 року він знаходився біля свого будинку №4-Б по вул. Лазурній в м. Миколаєві, стояв біля під`їзду та палив, поруч проходив молодий чоловік, який підійшов до нього теж почав палити та вони розмовляли, через деякий час чоловік раптово з кишені його сорочки вихопив мобільним телефоном Lenovo S -820 та з місця вчинення злочину втік. Про викрадення телефону він повідомив міліцію та передав співробітникам міліції мобільний телефон обвинуваченого, який він залишив на місці злочину. Співробітники міліції в Заводському РВ ММУ повернули йому телефон. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.

В скоєні злочину ОСОБА_4 щиро покаявся, матеріальні збитки відшкодовані в повному обсязі.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесено законом до категорії тяжких злочинів.

Обставиною що пом`якшує покарання судом визнається щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання не виявлено.

При обранні виду та міри покарання ОСОБА_4 , суд також враховує данні про особу обвинуваченого, який раніше судимий, вчинив злочин в період умовно-дострокового звільнення, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в ОМПЛ №1 і ОНД не перебуває.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходячи з загальних засад призначення покарання, необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів ОСОБА_4 є покарання у вигляді позбавлення волі, з урахуванням ступені тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, конкретних обставин його вчинення, наслідків вчиненого, даних про його особу, з урахуванням обставин, що суттєво пом`якшують покарання, активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття, відшкодування завданого збитку, суд вважає можливим застосувати положення ст. 69 КК України та призначити йому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст. 186 КК України.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 раніше засуджений 31.07.2012 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 15.04.2014 року умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 3 місяця 19 днів, остаточне покарання слід призначити з застосування ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі вимог ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 31.07.2012 року та остаточно призначить ОСОБА_4 покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з дня його затримання.

До строку відбування покарання зарахувати строк досудового тримання ОСОБА_4 під вартою з 26.07.2014 року по 28.07.2014 року.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, залишити без змін домашній арешт.

Речовий доказ мобільним телефоном Lenovo S -820, який переданий на зберігання ОСОБА_8 , залишити в розпорядженні останнього.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1