16.03.2015 Єдиний унікальний номер 205/1034/15-к
Провадження № 1-кс/205/241/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2015 року м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000643 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Рожнатівка Томашпільського району Вінницької області, громадянки України, українки, освіта середньо-технічна, вдова, фізична особа підприємець, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , судимості не має; має на утриманні непрацездатних батьків батька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , мати ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення: прокурора - ОСОБА_6 ,

представника потерпілого - ОСОБА_7

з боку захисту: захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , обвинувачується в тому, що вона у грудні 2007 року, не маючи будь-яких законних підстав на отримання пенсії відповідно до чинного законодавства України з пенсійного забезпечення та, переслідуючи корисливий мотив, вирішила заволодіти коштами Пенсійного фонду України шляхом шахрайства та використання завідомо підроблених документів.
Так, відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ (зі змінами та доповненнями, чинними станом на 2008 рік), право на пенсію за віком мають жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років, а також відповідно до ст. 13 п. а) абз. 2 вказаного Закону України, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого ст. 12 зазначеного Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої
роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці жінкам.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , яка в дійсності працювала в період часу з 1981 року до 1998 року на посаді кухаря в їдальнях різних підприємств м. Дніпропетровська і не мала трудового стажу, який би надавав їй право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах після досягнення нею 23 листопада 2007 року віку 45 років 8 місяців, діючи умисно, із корисливих мотивів, за невстановлених обставин отримала від невстановленої особи завідомо підроблені документи: трудову книжку серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , до якої внесені завідомо неправдиві відомості про те, що вона нібито працювала на Дніпропетровському метизному виробничому об`єднанню реорганізованому у ВАТ «Червоний Профінтерн» в період часу з 01.04.1981 по 30.12.1996; довідку, уточнюючу особливий характер роботи або умов праці, необхідні для призначення пільгової пенсії № 08/104 від 20.02.2004, видану ВАТ «Червоний Профінтерн» на ім`я ОСОБА_3 , до якої були внесені завідомо неправдиві відомості про те, що вона нібито працювала на вказаному підприємстві на посаді терміста нагрівальних печей в період з 15.06.1982 по 25.08.1989; довідку про заробіток обчислення пенсії № 50 від 10.02.2004 видану ВАТ «Червоний Профінтерн» на ім`я ОСОБА_3 , до якої були внесені завідомо неправдиві відомості про те, що вона нібито працювала на вказаному підприємстві в період часу з 1992 року до 1996 рік; заяву про призначення пенсії від 17 січня 2008 року, виконану від імені ОСОБА_3 .

Після чого ОСОБА_3 , продовжуючи свою злочинну діяльність та усвідомлюючи злочинний умисел своїх дій, 17.01.2008, у денний час, надала до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Дніпропетровська, розташованого за адресою: місто Дніпропетровськ, пр. Калініна, 52, вищезазначені завідомо підроблені документи, а саме: трудову книжку серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , до якої внесені завідомо неправдиві відомості про те, що вона нібито працювала на Дніпропетровському метизному виробничому об`єднанню, реорганізованому у ВАТ «Червоний Профінтерн» в період часу з 01.04.1981 по 30.12.1996; довідку уточнюючу особливий характер роботи або умов праці, необхідні для призначення пільгової пенсії № 08/104 від 20.02.2004, видану ВАТ «Червоний Профінтерн» на ім`я ОСОБА_3 , до якої були внесені завідомо неправдиві відомості про те, що вона нібито працювала на вказаному підприємстві на посаді терміста нагрівальних печей в період з 15.06.1982 по 25.08.1989; довідку про заробіток обчислення пенсії № 50 від 10.02.2004, видану ВАТ «Червоний Профінтерн» на ім`я ОСОБА_3 , до якої були внесені завідомо неправдиві відомості про те, що вона нібито працювала на вказаному підприємстві в період часу з 1992 року до 1996 рік; заяву про призначення пенсії від 17 січня 2008 року, виконану від імені ОСОБА_3 , які стали підставою для призначення ОСОБА_3 , згідно з протоколом Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Дніпропетровська № 35814 від 18.01.2008, пенсії за віком на пільгових умовах у розмірі 1125,16 гривень щомісяця, починаючи з 24.11.2007, з подальшими перерахуваннями розміру пенсії, передбаченими чинним законодавством України, і тим самим ОСОБА_3 використала завідомо підроблені документи та заволоділа таким чином шляхом обману грошовими коштами Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Дніпропетровська.

Продовжуючи скоєння злочинів, спрямованих на використання завідомо підроблених документів та заволодіння шляхом обману грошовими коштами Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Дніпропетровська, ОСОБА_3 , діючи умисно, з єдиним злочинним умислом, із корисливих мотивів, у період часу з 24.11.2007 до 30.09.2014 щомісячно отримувала нараховану їй пенсію за віком, заволодівши таким чином шляхом шахрайства грошовими коштами УПФУ в Ленінському районі міста Дніпропетровська. Відповідно до висновку судово-економічної експертизи № 3400-14 від 03.11.2014, сума нарахованої пенсії ОСОБА_3 , що призначена Управлінням Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Дніпропетровська, за період з 24.11.2007 до 30.09.2014 становить 167441,58 грн.

Так, відповідно до даних про нарахування пенсії, ОСОБА_3 у період з 2007 до 2014 року на особовий рахунок останньої (№ НОМЕР_2 ) нараховані та нею отримано: у листопаді 2007 року - 335,79 грн., у грудні 2007 року - 1439,12 грн. Всього на загальну суму 1774,91 грн., що становить 8,8 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент вчинення злочину.

У січні 2008 року - 1724,13 грн., у лютому 2008 року - 1724,13 грн., у березні 2008 року - 1724,13 грн., у квітні 2008 року - 1725,23 грн., у травні 2008 року 1725,23 грн., у червні 2008 року - 1725,23 грн., у липні 2008 року 1725,33 грн., у серпні 2008 року - 1737,73 грн., у вересні 2008 року - 1731,53 грн., у жовтні 2008 року - 1941,17 грн., у листопаді 2008 року - 1941,17 грн., у грудні 2008 року - 1941,17 грн. Всього на загальну суму 21366,18 грн., що становить 82,9 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент вчинення злочину.

У січні 2009 року - 1941,17 грн., у лютому 2009 року - 1941,17 грн., у березні 2009 року - 1941,17 грн., у квітні 2009 року 1948,67 грн., у травні 2009 року - 1948,67 грн., у червні 2009 року - 1948,67 грн., у липні 2009 року - 1955,37 грн., у серпні 2009 року - 1955,37 грн., у вересні 2009 року - 1955,37 грн., у жовтні 2009 року - 1969,57 грн., у листопаді 2009 року - 1969,57 грн., у грудні 2009 року - 1975,37 грн. Всього на загальну суму 23450,14 грн., що становить 77,5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент вчинення злочину.

У січні 2010 року - 1975,37 грн., у лютому 2010 року - 1975,37 грн., у березні 2010 року - 1975,37 грн., у квітні 2010 року - 1975,37 грн., у травні 2010 року - 1975,37 грн., у червні 2010 року - 1975,37 грн., у липні 2010 року - 1975,37 грн., у серпні 2010 року - 2042,54 грн., у вересні 2010 року - 1988,84 грн., у жовтні 2010 року - 1989,1 грн., у листопаді 2010 року - 2015,14 грн., у грудні 2010 року - 2015,74 грн. Всього на загальну суму 23878,96 грн., що становить 54,9 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент вчинення злочину.

У січні 2011 року - 2016,62 грн., у лютому 2011 року - 2029,37 грн., у березні 2011 року - 2029,37 грн., у квітні 2011 року - 2045,66 грн., у травні 2011 року - 2077,31 грн., у червні 2011 року - 2060,71 грн., у липні 2011 року - 2060,71 грн., у серпні 2011 року - 2069,88 грн., у вересні 2011 року - 2069,88 грн., у жовтні 2011 року - 2070,38 грн., у листопаді 2011 року - 2070,38 грн., у грудні 2011 року - 2070,78 грн. Всього на загальну суму 24670,65 грн., що становить 52,4 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент вчинення злочину.

У січні 2012 року - 2071,33 грн., у лютому 2012 року - 2071,33 грн., у березні 2012 року - 2071,33 грн., у квітні 2012 року 2173,99 грн., у травні 2012 року - 2222,66 грн., у червні 2012 року - 2222,66 грн., у липні 2012 року - 2222,66 грн., у серпні 2012 року - 2222,66 грн., у вересні 2012 року - 2222,66 грн., у жовтні 2012 року - 1770,09 грн., у листопаді 2012 року - 1970,99 грн., у грудні 2012 року - 2212,61 грн. Всього на загальну суму 25454,91 грн., що становить 47,4 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент вчинення злочину.

У січні 2013 року - 2212,61 грн., у лютому 2013 року - 2212,61 грн., у березні 2013 року - 2212,61 грн., у квітні 2013 року - 2212,61 грн., у травні 2013 року - 2212,61 грн., у червні 2013 року - 2212,61 грн., у липні 2013 року - 2212,61 грн., у серпні 2013 року - 2212,61 грн., у вересні 2013 року - 2212,61 грн., у жовтні 2013 року - 2212,61 грн., у листопаді 2013 року - 2212,61 грн., у грудні 2013 року - 2212,61 грн. Всього на загальну суму 26551,32 грн., що становить 46,2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент вчинення злочину.

У січні 2014 року - 2212,61 грн., у лютому 2014 року - 2212,61 грн. , у березні 2014 року - 2212,61 грн., у квітні 2014 року - 2212,61 грн., у травні 2014 року - 2240,13 грн., у червні 2014 року - 2272,4 грн., у липні 2014 року - 2310,36 грн., у серпні 2014 року - 2310,36 грн., у вересні 2014 року - 2310,36 грн. Всього на загальну суму 20294,05 грн., що становить 33,3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент вчинення злочину.

Таким чином, ОСОБА_3 у період з 2007 до 2014 року шляхом обману заволоділа майном, що належало Управлінню Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Дніпропетровська, а саме: грошовими коштами на суму 167441,58 грн., що становить 403,4 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент вчинення злочину та відповідно до примітки 3 до ст. 185 КК України є великим розміром, після чого розпорядилася ними на свій розсуд.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 повністю визнала себе винуватою у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, щиро покаялася та погодилась давати показання щодо обставин викладених в обвинувальному акті, одночасно заявивши клопотання про застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України і не досліджувати обставини, викладені у обвинувальному акті щодо її обвинувачення.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 суду пояснила, що у 2007 році вона, працюючи на ринку продавцем взуття, познайомилася з чоловіком на ім`я ОСОБА_9 , прізвища та контактних даних його вона не знає, який запропонував їй отримати пенсію достроково, у зв`язку з досягненням віку сорока п`яти років, на що вона погодилася, оскільки перебувала у скрутному матеріальному становищі. Через деякий час вони зустрілися і вона передала йому для оформлення пенсії свій паспорт, довіку про присвоєння ідентифікаційного податкового номеру та трудову книжку. Потім, вони зустрілися у приміщенні управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Дніпропетровська, де цей чоловік їй передав пакет з документами, які їй було необхідно подати до пенсійного фонду для оформлення пенсії. Ознайомившись з документами, вона зрозуміла, що ці документи містять відомості щодо її роботи у минулому на підприємствах, на яких вона фактично не працювала і відомості цих документів не відповідають дійсності. Проте, вона все одно подала ці документи до пенсійного фонду, узвязку з чим їй було оформлено пенсію, яку вона отримувала до листопада 2014 року включно на розрахунковий рахунок у ПАТ КБ «Приват Банк».

Прокурор ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_8 та представник потерпілого ОСОБА_7 у судовому засіданні не заперечували проти застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, посилаючись на недоцільність дослідження доказів щодо усіх обставин обвинувачення у зв`язку з повним їх визнанням та підтвердженням у судовому засіданні самою обвинуваченою ОСОБА_3 .

Судом, роз`яснені обвинуваченій наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме позбавлення її можливості оскаржити в апеляційному порядку визнані нею обставини кримінального правопорушення, а також перевірено правильність розуміння нею цих обставин та добровільність її позиції.

З урахуванням повного визнання своє винуватості, визнання та підтвердження, обвинуваченою всіх обставин кримінального правопорушення, викладених у обвинувальному акті, з урахуванням думок усіх учасників судового розгляду та відсутності від них заперечень, суд вважає можливим застосувати положення ч. 3 ст. 349 КПК України та визнати недоцільним дослідження доказів на підтвердження винуватості обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні нею інкримінованих стороною обвинувачення кримінальних правопорушень, обмежившись лише дослідженням матеріалів, які характеризують особи обвинуваченою ОСОБА_3 .

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_3 у вчинені інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях, повністю знайшла своє підтвердження у судовому засіданні.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразилися:

- у використанні завідомо підробленого документа, правильно кваліфіковані за ч.4 ст.358 КК України;

- у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому у великих розмірах, правильно кваліфіковані за ч.3 ст.190 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , передбачених ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування заподіяної шкоди, перебування та утриманні батьків похилого віку.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненої нею діянь, які відносяться до категорії злочинів невеликої тяжкості та тяжких злочинів, данні про особу обвинуваченої, яка судимості не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, за місцем мешкання характеризується позитивно, стан її здоров`я, а саме, те, що обвинувачена страждає на цукровий діабет, серцево-судинні захворювання, хронічний холецистит та хронічний панкреатит, встановлені судом обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої, а також відсутність обставин, що обтяжують її покарання, і приходить до висновку, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим, вважає можливим призначити покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, тобто без реального відбуття покарання, та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, визначивши остаточне покарання, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Під час досудового розслідування представником потерпілого Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Дніпропетровська до обвинуваченої ОСОБА_3 було заявлено цивільний позов про відшкодування завданих матеріальних збитків в розмірі 171419,76 грн.

Обвинувачена ОСОБА_3 цивільний позов визнала та не заперечувала проти відшкодування завданих матеріальних збитків.

Відповідно до ст. 129 КПК України суд ухвалюючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Суд вважає, що позовні вимоги Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Дніпропетровська до ОСОБА_3 про відшкодування завданих кримінальними правопорушеннями матеріальних збитків у розмірі 171419,76 грн. підлягають частковому задоволенню, оскільки у судовому засіданні обвинуваченою надані фіскальні чеки на підтвердження часткового відшкодування Управлінню Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська заподіяних збитків в сумі 1000 грн., яку обвинуваченою було добровільно сплачено на банківські реквізити цивільного позивача відповідно 500 грн. 04.03.2015 року та 500 грн. 15.03.2015 року, у зв`язку з чим, відповідно до ст. 1166 ЦК України, з останньої підлягає до стягнення заподіяна нею матеріальна шкода у розмірі 170419,76 грн.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні проведено експертизи:

- судово-економічну № 3400-14 від 03.11.14, витрати на проведення якої склали 393,60 грн.;

- судово-почеркознавчу № 62/04-8 від 12.01.2015 року, витрати на проведення якої склали 491,40 грн.;

- судово-почеркознавчу № 62/04-9 від 15.01.2015 року, витрати на проведення якої склали 491,40 грн.,

витрати на які документально підтверджені на загальну суму 1376,40 грн.

Суд приходить до висновку, що зазначені судові витрати, у відповідності з вимогами ст. ст. 122, 124, 126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченої.

На стадії досудового слідства, ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 09.02.2015 року, на підставі клопотання слідчого, застосований захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту квартири АДРЕСА_2 , що належить обвинуваченій ОСОБА_3 , в якості забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням в межах суми матеріальної шкоди у розмірі 167441, 58 грн.

З урахуванням того, що заподіяна ОСОБА_3 шкода у повній мірі не відшкодована, суд вважає, що підстави для скасування арешту майна обвинуваченої відсутні, у зв`язку з чим, зазначений захід забезпечення кримінального провадження підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 190, ч.4 ст. 358 КК України та призначити їй покарання

- за ч.4 ст. 358 КК України - арешт строком на три місяці.

- за ч.3 ст. 190 КК України - позбавлення волі на строк чотири роки;
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, встановивши їй іспитовий строк у три роки.

На підставі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 обов`язок повідомляти органи кримінально виконавчої системи про зміну місця мешкання; періодично являтися для реєстрації в органи кримінально виконавчої системи.

Речові докази, якими було визнано документи пенсійної справи №806244 на ім`я ОСОБА_3 , пластикова банківська картка «Золота карта для виплат», видана ПАТ КБ «ПриватБанк» за № НОМЕР_3 зі строком дії до 09/2017, пенсійне посвідчення № НОМЕР_4 (серії НОМЕР_5 ) на ім`я ОСОБА_3 , роздруківки руху грошових коштів по рахункам ОСОБА_3 зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Цивільний позов Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Дніпропетровська до ОСОБА_3 про відшкодування завданих кримінальними правопорушеннями матеріальних збитків у розмірі 171419,76 грн. задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_3 на користь Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Дніпропетровська 170419 (сто сімдесят тисяч чотириста дев`ятнадцять) гривень 76 копійок завданих матеріальних збитків.

Запобіжний захід ОСОБА_3 , до набрання вироком законної сили, залишити домашній арешт із забороною залишати місце її постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 21 по 08 годину щодня.

Захід забезпечення кримінального провадження, застосований ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 09 лютого 2015 року у вигляді арешту на квартиру АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_3 , в межах суми матеріальної шкоди 167441(сто шістдесят сім тисяч чотириста сорок одна) гривень 58 копійок залишити без змін.

Вирок суду може бути оскаржено в тридцятиденний строк з моменту його проголошення в судову палату по кримінальним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд.
Суддя: ОСОБА_1