Справа № 161/6982/15-к
Провадження № 1-кп/161/361/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 13 липня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000277, що надійшов з прокуратури Луцького району 07.05.2015 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, гр.України, з середньою освітою, розлученого, непрацюючого, раніше не судимого;

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_5 , згідно рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.12.2013 зобов`язаний сплачувати аліменти в користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по 500 грн. щомісячно, починаючи з 21.10.2013 і до досягнення дитиною повноліття.

Так, ОСОБА_5 , будучи працездатним і неодноразово попередженим державним виконавцем про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів, в центрі зайнятості, як шукаючий роботу не зареєструвався, офіційно не працевлаштувався, жив та живе за рахунок тимчасових заробітків, які не декларував, про суму заробітку та джерела доходів державного виконавця не повідомляв та з доходів аліментів не сплачував, внаслідок чого, в період з 21.10.2013 по 01.04.2015 виникла заборгованість по сплаті аліментів на загальну суму 8377,43 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КК України, тобто злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину в ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітньої доньки визнав частково, пояснивши, що не вважає себе винним у вчинені інкримінованого правопорушення, оскільки він офіційно ніде не працює, а тому сплачувати встановлені рішенням суду кошти не має можливості, хоча суму заборгованості в розмірі 8377,43 грн. не заперечує.

Незважаючи на часткове визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його винність у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів (аліментів) підтверджується зібраними на досудовому слідстві та дослідженими за клопотанням учасників судового провадження доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні дала показання, що обвинуваченим дійсно не сплачуються аліменти на утримання дитини, згідно рішення суду від 26.12.2013, за винятком часткової сплати коштів в сумі 300 грн. у серпні 2014 року, а тому станом на 01.04.2015 виникла заборгованість, що складає 8377,43 грн. Вважає, що покарання слід визначити згідно закону.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 дала показання, що працює головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції. 24 березня 2014 року нею було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, на підставі виконавчого листа Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.03.2014, про стягнення з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 21.10.2013 і до досягнення дитиною повноліття. Зазначила, що станом на день розгляду справи, боржником / ОСОБА_5 / в серпні 2014 року сплачено лише 300 грн. аліментів в корить потерпілої, визначених рішенням суду від 26.12.2013, а відтак загальна сума заборгованості, згідно довідки-розрахунку головного державного виконавця ОСОБА_7 , складає 8377,43 грн., що суперечить сумі заборгованості, зазначеній в обвинувальному акті, зокрема, 8677,43 грн.

Враховуючи показання свідка ОСОБА_7 , яка підтвердила суму заборгованості в розмірі 8377,43 грн., досліджену довідку-розрахунок, судом встановлено, що станом на 01.04.2015 сума несплаченої ОСОБА_5 заборгованості встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини складає 8377,43 грн.

Згідно рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.12.2013 та виконавчого листа №765 від 20.03.2014, обвинувачений ОСОБА_5 зобов`язаний сплачувати в користь потерпілої ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 21.10.2013 і до досягнення дитиною повноліття.

Постановою головного державного виконавця державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції ОСОБА_7 (ВП №42662886 від 24.03.2014) стверджується відкриття виконавчого провадження щодо стягнення зі ОСОБА_5 в користь потерпілої ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітньої дитини: дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 21.10.2013 і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно довідки-розрахунку, виданою головним державного виконавця ДВС Луцького районного управління юстиції ОСОБА_7 , загальна сума заборгованості обвинуваченого ОСОБА_5 по несплаті аліментів, (на підставі виконавчого листа Луцького міськрайонного суду №765 від 20.03.2014) станом на 01.04.2015 складає 8377,43 грн.

Судом критично оцінюються показання обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що він не має можливості сплачувати грошові кошти (аліменти) на утримання неповнолітньої дитини, оскільки вони є суперечливими, не відповідають обставинам справи, встановленим під час судового провадження, такі показання обвинуваченого суд розцінює як намагання уникнути відповідальності за фактично вчинене ним кримінальне правопорушення.

Враховуючи, що показання потерпілої ОСОБА_4 дані нею безпосередньо в судовому засіданні є послідовними, відповідають іншим обставинам справи та підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема показаннями свідка державного виконавця ОСОБА_7 , рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.12.2013, виконавчим листом №765 від 20.03.2014, постановою про відкриття виконавчого провадження від 24.03.2014, довідкою-розрахунком про заборгованість по сплаті аліментів, не викликають сумнівів у їх достовірності, оскільки підстав ставити їх під сумнів у суду немає, тому суд бере їх за основу при постановленні даного вироку та приходить до висновку про винуватість ОСОБА_5 злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), кваліфікуючи його дії за ст. 164 ч.1 КК України.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і дані про особу винного.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання суд не вбачає.

Обвинувачений ОСОБА_5 не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, де характеризується задовільно, однак вину визнав частково, не розкаявся у вчиненому, потерпіла просить призначити покарання у виді обмеження волі, будучи працездатною особою офіційно не працевлаштований протягом тривалого часу, неодноразово уникав явки в судове засідання, в зв`язку з чим до нього застосовувався примусовий привід, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, тому суд призначає покарання в межах санкції ст.164 ч.1 КК України, у виді обмеження волі.

На думку суду, обране покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164 ч.1 КК України, призначивши покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту приведення даного вироку до виконання.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: