АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1267/15 Справа № 206/7856/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальне провадження № 0001808 за апеляційними скаргами ОСОБА_6 та першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_7 на вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06 травня 2015 року, якою

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої
визнали винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та призначено їй покарання у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного їй майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.10.2014 року, призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 (шість) років 1 (один) місяць з конфіскацією всього особисто належного їй майна.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України ОСОБА_6 остаточно призначено покарання у виді 6 (шести) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного їй майна.

за участю прокурора: ОСОБА_8
обвинуваченої ОСОБА_6
захисника ОСОБА_9 .

В апеляційних скаргах:

Обвинувачена ОСОБА_6 просить вирок суду відносно неї змінити та застосувати до неї вимоги ст. 69 КК України, призначити більш м`яке покарання.

В обґрунтування апеляційної скарги обвинувачена ОСОБА_6 вказує, що суд першої інстанції призначаючи покарання не взяв до уваги те, що вона є інвалідом 2 групи та має ряд шкідливих для здоров`я хвороб такі, як: Віл-4 стадії, туберкульоз кістки, гепатит-С. Також ОСОБА_6 , просить врахувати, що в неї на утриманні є мати 1946 року народження за якою потрібен догляд, пом`якшуючу обставину таку як її щире каяття і той факт, що вона постійно працювала в КЗ ДГПДОР з листопада 2009 року та в жовтні 2014 році звільнилася в зв`язку з інвалідністю.

Перший заступник прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_7 просить вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06.05.2015 року відносно ОСОБА_6 в частині призначення покарання змінити, виключити з вироку рішення про призначення останній покарання на підставі ч.4 ст. 70 КК України як зайве. Вважати засудженою ОСОБА_6 за ч.2 ст. 307 КК України до покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є її власністю. Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.10.2014 року і остаточно ОСОБА_10 вважати засудженою до 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є її власністю. В іншій частині просить вирок залишити без змін.

Прокурор вважає, що судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченій неправильно застосовано закон про кримінальну відповідальність, а саме застосований закон, який не підлягає застосуванню. Мотивує тим, що за окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті КК України, які не мають самостійної санкції покарання не призначається і оскільки епізод ОСОБА_6 вчинення нею злочинної діяльності від 02 жовтня 2014 року, тобто вчинений до постановлення попереднього вироку Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 жовтня 2014 року, охоплюється єдиною кваліфікацією за ч.2 ст. 307 КК України як і епізоди після постановлення цього вироку, то за них не може бути призначене окреме покарання.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_6 засуджена за те, що будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 309 КК України, маючи умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу опій ацетильований, у невстановленому слідством місці і у невстановлений слідством час, придбала невстановлену слідством кількість особливо небезпечного наркотичного засобу опій ацетильований (не менше 0, 6926 г.), після чого придбаний нею особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований залишила незаконно зберігати за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , з метою незаконного збуту до 02.10.2014 року.

02.10.2014 року близько 15 години 32 хвилин ОСОБА_6 , будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 309 КК України, знаходячись на території середньої загальноосвітньої школи № 98, розташованої по вул. Карагандинська, № 7-А у м. Дніпропетровську, діючи умисно, з корисливих мотивів, незаконно повторно збула ОСОБА_11 1 (один) мл. особливо небезпечного наркотичного засобу опій ацетильований, у перерахунку на суху речовину маса якого становить 0,0335 г., за грошову винагороду в розмірі 70 грн.

Крім того, ОСОБА_6 , будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 309 КК України, вчинюючи злочин повторно, у невстановленому слідством місці і у невстановлений слідством час, повторно придбала невстановлену слідством кількість особливо небезпечного наркотичного засобу опій ацетильований (не менше 0,9024 г.), після чого залишила незаконно зберігати за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 з метою незаконного збуту до 20.10.2014 року.

20.10.2014 року близько 14 години 42 хвилин ОСОБА_6 , прийнявши прохання ОСОБА_12 , знаходячись на території середньої загальноосвітньої школи № 129, розташованої за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Космонавтів, № 10, незаконно повторно збула йому в одноразовому медичному шприці об`ємом 2,0 мл., особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований в кількості 0,9024 г., у перерахунку на суху речовину маса якого становить 0,0118 г., за грошову винагороду в розмірі 80 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_6 у невстановлені слідством місці та час повторно придбала невстановлену слідством кількість особливо небезпечного наркотичного засобу опій ацетильований (не менше 1,0334 г.), після чого залишила незаконно зберігати за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 з метою незаконного збуту до 20.10.2014 року.

20.10.2014 року близько 15 години 18 хвилин, ОСОБА_6 , прийнявши прохання ОСОБА_13 , знаходячись на території середньої загальноосвітньої школи № 129, розташованої за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Космонавтів, № 10, незаконно, повторно збула йому особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, який знаходився у медичному шприці об`ємом 2 мл., в кількості 1,0334г., у перерахунку на суху речовину маса якого становить 0,0163 г., за грошову винагороду в розмірі 80 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_6 у невстановленому слідством місці і у невстановлений слідством час, повторно придбала невстановлену слідством кількість особливо небезпечного наркотичного засобу опій ацетильований (не менше 1,2411 г.), після чого залишила зберігати за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , з метою незаконного збуту до 20.10.2014 року.

20.10.2014 року о 16 години 47 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись біля будинку № 7 по вул. А. Барто у м. Дніпропетровську, прийнявши прохання ОСОБА_14 , незаконно, повторно збула йому за грошову винагороду в розмірі 100 грн. особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, який знаходився у медичному шприці об`ємом 2,5 мл., в кількості 1, 2411 г., у перерахунку на суху речовину маса якого становить 0,0306 г.

В той же день, 20.10.2014 року приблизно о 17 годині 58 хвилини за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Агнії Барто, буд. №7, була затримана ОСОБА_6 та у період часу з 17 години 58 хвилин по 18 годину 23 хвилин проведено огляд особи та особистих речей останньої, в ході якого у внутрішній правій кишені спортивної куртки, одягненої на ній, було виявлено та вилучено одноразовий медичний шприц, номінальною ємністю 10,0 мл., в якому знаходилась рідина коричневого кольору об`ємом 2,0615 г., яка згідно висновку судово-хімічної експертизи № 70/10-2804 від 12.11.2014 року у своєму складі містить особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, маса якого становить 0,0453г., який ОСОБА_6 , незаконно, повторно будучи особою, яка раніше вчинила злочин передбачений ст. 309 КК України, придбала та зберігала при собі з метою збуту.

20.10.2014 року, в період часу з 18 годин 59 хвилин до 19 годин 31 хвилин, за місцем мешкання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 був проведений санкціонований обшук, в ході якого у кімнаті ОСОБА_6 , за диваном, у ковдрі виявлено та вилучено медичний шприц об`ємом 20,0 мл. заповнений рідиною коричневого кольору об`ємом 11,2 мл. яка, згідно висновку судово-хімічної експертизи № 70/10-2804 від 12.11.2014 року, є особливо небезпечним наркотичним засобом опій ацетильоаваний, маса якого становить 0,2623 г., який ОСОБА_6 незаконно, повторно, будучи особою, яка раніше вчинила злочин передбачений ст. 309 КК України, придбала та зберігала з метою збуту.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового процесу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційних скаргах доводи, порівнявши їх з матеріалами, що знаходяться у кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Так, висновки суду першої інстанції про скоєння ОСОБА_6 кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, та кваліфікація її дій за ч. 2 ст. 307 КК України, в апеляційних скаргах не оспорюються, а тому відповідно до ст. 404 КПК України апеляційним судом не переглядаються.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_6 про наявність підстав для пом`якшення призначеного обвинуваченій покарання, то вони не є достатньо обґрунтованими.

Як вбачається із вироку суду, при визначенні виду та розміру покарання ОСОБА_6 судом першої інстанції, було з дотриманням вимог ст. 65 КК України, враховано ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, що згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином; особу обвинуваченої, яка раніше неодноразово судима, за місцем мешкання характеризується посередньо, офіційно не працює, має тяжку хворобу, є інвалідом другої групи, у лікаря-психіатра не перебуває, у лікаря нарколога перебуває з діагнозом «Розлад психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності», а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Належним чином оцінивши зазначені обставини у сукупності, суд обґрунтовано та з дотриманням вимог закону призначив обвинуваченій основне покарання у вигляді позбавлення волі відповідно до нижчої межі, встановленої санкцією ч. 2 ст. 307 КК України, та обов`язкове додаткове покарання, що є справедливим, достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів.

Доводи обвинуваченої про недостатнє врахування судом обставин, що мають значення, не можуть бути прийняті колегією суддів до уваги. Так, матеріали справи містять відомості про стан її здоров`я (а.с. 65,66), ці обставини судом були досліджені та прийняті до уваги, а визнання вини та щире каяття обвинуваченої та наявність хронічних захворювань було враховане як пом`якшуюча покарання обставина. Саме з урахуванням цих обставин судом першої інстанції обвинуваченій ОСОБА_6 було призначено мінімальне покарання передбачене санкцією ч.2 ст.307 КК України.

Що стосується можливості застосування при призначенні покарання ОСОБА_6 положень ст. 69 КК України, на чому вона наполягає в апеляційній скарзі, то за змістом даної норми закону призначення більш м`якого покарання, ніж передбачене законом, є можливим за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також з урахуванням особи винного.

Ухвалюючи оскаржуваний вирок, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність достатніх підстав для застосування положень ст. 69 КК України, і такий висновок колегія суддів вважає правильним зважаючи на те, що дійсно з матеріалів провадження не вбачається декількох виняткових обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого нею злочину. Особливо з урахуванням характеру підвищеної суспільної небезпеки вчинених злочинів та кількості їх епізодів.

Відповідає вимогам закону і призначене ОСОБА_6 покарання за ч.4 ст. 70 КК України, згідно з якою за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 було засуджено вироком Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська від 08.10.2014 року за ч.2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, та на підставі ст. 71 КК України остаточно призначено покарання у вигляді 2 років 1 місяця позбавлення волі. Разом з тим, один із епізодів злочину, за який ОСОБА_6 засуджено за оскаржуваним вироком, вона вчинила 02 жовтня 2014 року, тобто до засудження за попереднім вироком.

Тому суд обґрунтовано, на думку колегії суддів, після визначення покарання за ч.2 ст.307 КК України, призначив обвинуваченій покарання спочатку на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, застосувавши принцип часткового складання покарань, а потім ст.71 КК України. За окремими епізодами злочинної діяльності, а саме епізодами збуту особливо небезпечних наркотичних засобів, судом першої інстанції, покарання не призначалося.

Незастосування судом першої інстанції вимог ч.4 ст.70 КК України, призвело б до порушення правил призначення покарання за сукупністю злочинів.

У зв`язку з вищевикладеним колегія судів вважає, що апеляційні скарги ОСОБА_6 та першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_7 не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 411, 412, 415, КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_6 та першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_15 , залишити без задоволення.

Вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06 травня 2015 року по кримінальному провадженню № 0001808 відносно ОСОБА_6 за ч.2 ст. 307 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченою, яка тримається під вартою в цей же строк з дня отримання копії ухвали суду.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3