районний суд м. Миколаєва
________________________________________________________________________
Справа №
П О С Т А Н О В А

07 березня 2012 року
м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м.
Миколаєва Чернієнко С.А. при секретарі
Іваницької А.О. за участю прокурора
Дзевіцької О.В., обвинуваченого ОСОБА_1
та його захисника -адвоката ОСОБА_2,
розглянувши погоджене із заступником
прокурора Миколаївської області
Котковим В.В. подання старшого слідчого
з ОВС СВ ПМ ДПС України у Миколаївській
області Гупаленко В.Р. про обрання
запобіжного заходу у вигляді застави
щодо

ОСОБА_1, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у с.
Нижня Добрянка Нижньодобрянського
району Волгоградської області, є
громадянином України, раніше не
судимим, одруженим, має повну вищу
освіту, працює головою правління ЗАТ БФ
„Житлобуд-Ніко", проживає за адресою:
АДРЕСА_1,

обвинувачується у вчиненні злочинів,
передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст.
366 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 обвинувачується у тому, що,
обіймаючи посаду голови правління ЗАТ
БФ „Житлобуд-Ніко", він, достовірно
знаючи про відсутність будь-яких
фінансово-господарських
взаємовідносин вказаного товариства з
ТОВ „Де-Лонга", вніс до податкових
декларацій з ПДВ ЗАТ БФ
„Житлобуд-Ніко" відомості про поставки
ТОВ „Де-Лонга" на адресу ЗАТ БФ
„Житлобуд-Ніко" товарів (робіт, послуг),
які насправді не відбувалися,
незаконно завищивши податковий кредит
з ПДВ підприємства ЗАТ БФ
„Житлобуд-Ніко" за березень, травень,
червень, жовтень, грудень 2010 року на
загальну суму 2 293 074 грн., а також у
використанні для цього підроблених
первинних фінансово-господарських
документів і документів податкової
звітності.

02 серпня 2011 року СВ ПМ ДПА України у
Миколаївській області щодо ОСОБА_1 за
ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст.
212 КК України, порушено кримінальну
справу № 11800032.

22 лютого 2012 року СВ ПМ ДПА України у
Миколаївській області щодо ОСОБА_1
порушено кримінальні справи за
ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст.
358, ч. 2 ст. 366 КК України, які об'єднані в
одне провадження з вказаною вище
кримінальною справою.

27 лютого 2012 року ОСОБА_1 уперше було
пред'явлено обвинувачення у вчиненні
злочинів, передбачених ч. 3 ст. 212, ст. 3
ст. 358, ч. 2 ст. 366 КК України.

02 березня 2012 року старший слідчий з ОВС
СВ ПМ ДПА України у Миколаївській
області Гупаленко В.Р. звернулася до
Центрального районного суду м.
Миколаєва із погодженим з відповідним
прокурором поданням про обрання щодо
обвинуваченого ОСОБА_1 запобіжного
заходу у вигляді застави. Як підстави
обрання такого запобіжного заходу
слідчий у поданні зазначила, що ОСОБА_1
обвинувачується, у вчиненні злочину, за
який законом передбачено основне
покарання у виді штрафу понад три
тисячі неоподаткованих мінімумів
доходів громадян, та, знаходячись на
свободі, може ухилитися від слідства і
суду.

Вивчивши матеріали кримінальної
справи, допитавши обвинуваченого,
вислухавши пояснення слідчого, думки
захисника та прокурора, вважаю за
необхідне відмовити в обранні щодо
обвинуваченого ОСОБА_1 запобіжного
заходу у вигляді застави і при цьому
виходжу з наступного.

ОСОБА_1 дійсно обвинувачується у
вчиненні злочинів, у тому числі за один
з яких (ч. 3 ст. 212 КК України) передбачено
покарання у виді штрафу у розмірі понад
три тисячі неоподаткованих мінімумів
доходів громадян, однак сама по собі ця
обставина не є підставою для обрання
щодо нього запобіжного заходу.

Зі змісту ч. 1 ст. 148 КПК України
випливає, що метою застосування
будь-якого забіжного заходу, у тому
числі й застави, є запобігання спробам
підозрюваного, обвинуваченого чи
засудженого ухилитися від дізнання,
слідства чи суду, перешкодити
встановленню істини у кримінальній
справі або продовжити злочинну
діяльність, а також забезпечення
виконання процесуальних рішень.

Частиною другою ст. 148 КПК України
передбачено, що будь-які запобіжні
заходи, у тому числі й застава,
обираються коли є достатні підстави
вважати, що підозрюваний,
обвинувачений чи засуджений буде
ухилятися від слідства і суду або від
виконання процесуальних рішень,
перешкоджати встановленню істини у
справі або продовжувати злочинну
діяльність.

Згідно ч. 3 ст. 148 КПК України, якщо немає
достатніх підстав для застосування
запобіжного заходу, від підозрюваного,
обвинуваченого або підсудного
відбирається письмове зобов'язання про
явку на виклик особи, яка проводить
дізнання, слідчого, прокурора або суду,
а також про те, що він повідомить про
зміну свого місця перебування.

Відповідно до ч. 6 ст. 165 КПК України у
справах про злочини, за які передбачено
основне покарання у виді штрафу понад
три тисячі неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, до
підозрюваного, обвинуваченого,
підсудного може бути застосовано
запобіжний захід лише у вигляді
застави або взяття під варту у випадках
та в порядку, передбачених цією главою.

Наведені вище
кримінально-процесуальні норми між
собою не конкурують, оскільки їх
положення не охоплюються одне одним і
не суперечать одне одному. Більш того
положення ч. 6 ст. 165 КПК України є
відсильними щодо випадків (у тому числі
підстав застосування запобіжного
заходу) і порядку його обрання.

З аналізу наведених вище
кримінально-процесуальних норм слідує,
що частина 2 ст. 148 КПК України визначає
підстави застосування будь-якого
запобіжного заходу. У свою чергу ч. 6 ст.
165 КПК України, передбачає конкретні
види запобіжних заходів, що їх за
наявності передбачених ч. 2 ст. 148 КПК
України підстав можливо застосувати до
підозрюваного, обвинуваченого,
підсудного у справах про злочини, за
які передбачено основне покарання у
виді штрафу понад три тисячі
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян. Частина ж третя ст. 148 КПК
України вказує, як мають діяти особа,
яка проводить дізнання, слідчий,
прокурор або суд у разі відсутності
підстав для застосування запобіжного
заходу.

Таким чином, запобіжний захід у вигляді
застави, як і всі інші запобіжні заходи,
може бути застосований лише за
наявності передбачених ч. 2 ст. 148 КПК
України підстав.

Ані у поданні, ані під час його розгляду
слідчий не навела жодних даних, які
дають підстави вважати, що у разі
незастосування щодо обвинуваченого
ОСОБА_1 запобіжного заходу він
ухилятиметься від слідства і суду.
Навпаки, під час розгляду подання
слідчий підтвердила, що поведінка
обвинуваченого під час досудового
слідства була належною, він з'являвся
за кожним з її викликами та не допустив
жодної неявки. З матеріалів
кримінальної справи слідує, що
обвинувачений ОСОБА_1 є раніше не
судимим, має постійне місце
проживання на території м. Миколаєва і
постійне місце роботи,
характеризується позитивно.

Враховуючи наведене, доходжу висновку,
що за вказаних вище обставин,
ствердження слідчого про ймовірність
ухилення ОСОБА_1 від слідства та суду є
голослівним, оскільки не
підтверджується будь-якими даними, що
містяться в матеріалах справи, а відтак
підстави для обрання щодо нього
запобіжного заходу у вигляді застави
відсутні.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 148, 154-1, 165, 165-2 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

В обранні щодо обвинуваченого ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, запобіжного заходу у
вигляді застави -відмовити.

На постанову протягом трьох діб з дня
її винесення може бути подано апеляцію
до Апеляційного суду Миколаївської
області.

Суддя: