Дата документу Справа № 336/3207/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 336/3207/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1 Провадження № 11-сс/778/482/15 Доповідач у 2-й інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 183 КПК України
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2015 року м. Запоріжжя
Судова колегія з кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
секретаря ОСОБА_9
розглянула в апеляційному порядку, у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 8 травня 2015 року, якою задоволено клопотання слідчого Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, з одночасним визначенням застави у розмірі 60 900 гривень, відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, з середньою освітою, одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
Строк тримання під вартою ОСОБА_6 обчислено з 8 травня 2015 року до 6 липня 2015 року.
В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, оскільки в судовому засіданні не були досліджені докази винності ОСОБА_6 , який свою вину не визнає. Зазначає, що ОСОБА_6 раніше не судимий, має позитивні характеристики з місця проживання, займається благочинністю, на утриманні має дружину, яка перебуває у декретній відпустці, двох малолітніх дітей, дідуся та бабусю похилого віку. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою обрати стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистої поруки.
В ухвалі слідчий суддя зазначив, що слідчий Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_10 звернувся до слідчою судді з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в якому зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , незаконно заволоділи автомобілем ВАЗ 2107, номер державної реєстрації НОМЕР_1 , який знаходиться у фактичному володінні ОСОБА_13 . В подальшому, 8 травня 2015 року, приблизно о 03 годині 40 хвилин, вказаний автомобіль під керуванням ОСОБА_11 був зупинений працівниками
міліції біля будинку № 79 по вул. Кірова в м. Запоріжжі.
З даного приводу 8 травня 2015 року було розпочато розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
08 травня 2015 року о 09 годині 00 хвилин ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
Крім того, згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_6 : може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Також в своєму клопотанні слідчий зазначив, що беручи до уваги те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, не працевлаштований, тому представляється найбільш доцільним обрати щодо останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, офіційно не працевлаштований, тому, на думку слідчого судді, є підстави вважати, що перебуваючи на волі може продовжити зайняття злочинною діяльністю, та як наслідок, з метою уникненні відповідальності за вчинене правопорушення почати переховуватися від органу досудового розслідування та суду, знищити або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Заслухавши доповідь судді по справі, підозрюваного та його захисників, які підтримали доводи апеляційної скарги, прокурора, який вважав ухвалу законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. ст. 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Слідчим, з дотриманням вимог ст. 184 КПК України в клопотанні зазначені обставини щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у скоєнні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, наведені доводи на підтвердження обставин, що свідчать про наявність можливості його зникнення з поля зору органів досудового розслідування, впливання на свідків, потерпілого, переховуватись від суду та продовжувати свою злочинну діяльність.
В суді апеляційної інстанції слідчі СВ Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_10 , ОСОБА_14 та прокурор прокуратури Шевченківського району м. Запоріжжя ОСОБА_15 , які приймали участь при розгляді слідчим суддею клопотання про обрання вказаного запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 , додатково обґрунтували клопотання та надали переконливі пояснення.
Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки суддя, дослідивши докази по справі, які вказують на існування цих ризиків та, з урахуванням даних про особу підозрюваного, обставини справи, а також наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину, обрав щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Визначивши одночасно з триманням під вартою розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним своїх обов`язків, слідчий суддя дотримався вимог ч. 3 ст. 183 КПК України.
Посилання в апеляційній скарзі захисника на доцільність обрання йому запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, колегія суддів знаходить необґрунтованими та такими, що спростовуються доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження, в тому числі і тими, які стосуються даних, що характеризують особу ОСОБА_6 . Так, відповідно до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 свою вину не визнав, не працює, не має постійного джерела доходу, чинив активний опір при затриманні.
Доводи апеляційної скарги захисника на допущені слідчим суддею при розгляді зазначеного вище клопотання вимог КПК України перевірені судом апеляційної інстанції і, на думку судової колегії, є непереконливими, оскільки навіть наявність таких порушень не є істотним, оскільки вони не перешкодили і не могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування або зміну ухвали слідчого судді, при розгляді скарги не встановлено.
Керуючись ст. ст. 404-405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 8 травня 2015 року, якою задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили негайно й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді :

1. 2. 3.