АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2007року м.Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської
області в складі:

головуючого - судді - Гошовського Г.М., суддів - Стана І.В., Вотьканича Ф.А., за
участю прокурора - Кураха Ю.М.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні кримінальну справу за апеляцією
засудженого

ОСОБА_1 на вирок Виноградівського
районного суду від 27 листопада 2006 року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженець АДРЕСА_1, мешканець АДРЕСА_2 прописанийАДРЕСА_1, гр. України, із середньою освітою, не одружений, не працював, судимий 25 жовтня 2002 року Виноградівським районним судом за ст. ст. 185 ч. 1, 395
КК України із застосуванням ст. 70 ч. 4 КК України на
п'ять років позбавлення волі, - 28 липня 2006
року звільнений від відбування покарання умовно достроково на
вісім місяців один день позбавлення волі,

засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України на чотири роки шість
місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного за цим вироком покарання
приєднано

частину не відбутого за вироком
Виноградівського районного суду від 25 жовтня 2002 року у

вигляді восьми місяців одного дня позбавлення волі й
остаточно до відбуття ОСОБА_1

призначено п'ять років два місяці
один день позбавлення волі.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, уродженець та
мешканець АДРЕСА_3, гр. України, із неповною середньою
освітою, не одружений, не працював, раніше неодноразово судимий і, зокрема, 26 серпня 2004 року Миколаївським районним судом
Львівської області за ст. 185 ч. З КК України із
застосуванням ст. 70 ч. 4 КК України на п'ять років
позбавлення волі, - 28 липня 2006 року умовно достроково
звільнений від відбування покарання на чотири місяці тринадцять днів позбавлення волі,

засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України на чотири роки шість
місяців позбавлення волі.

На підставі
ст. 71
КК України до призначеного за цим вироком покарання
приєднано частину не відбутого за вироком
Миколаївського районного суду Львівської області від 26

Справа: №
69 ; категорія:11
номер
рядка статистичного звіту - 6 головуючий у
суді першої інстанції
: Левко Т.Ю. доповідач:
Стан І.В.

2

серпня 2004 року у вигляді
чотирьох місяців тринадцяти днів позбавлення волі й остаточно до відбуття
ОСОБА_2 призначено чотири роки десять місяців тринадцять днів позбавлення волі.

Запобіжний
захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_1 та ОСОБА_2

залишено
попередній - тримання
під вартою, а строк відбуття покарання визначено рахувати з 06 вересня 2006 року.

Стягнуто з ОСОБА_1
та ОСОБА_2 на користь потерпілого ОСОБА_3 сто п'ятдесят п'ять гривень - розмір
заподіяної матеріальної шкоди та по п'ятсот гривень з кожного - розмір моральної
шкоди.

ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 визнані винуватими й засуджені за вчинений злочин при таких обставинах.

18 серпня 2006 року приблизно о
20 - й годині
ОСОБА_1 за попередньою змовою з ОСОБА_2, проникнувши до АДРЕСА_4, із
застосуванням насильства, яке не було небезпечним для життя та здоров'я
потерпілого ОСОБА_3, відкрито заволоділи його майном, - автомагнітолою
марки «Романтика» вартістю 250
гривень та двома колонками на суму 60
гривень, - всього
на загальну суму 370 гривень,
чим спричинили йому матеріальну шкоду.

В апеляції
засуджений ОСОБА_1 вказує про те, що вирок суду є незаконним та необгрунтованим.
Вважає, що органом досудового слідства й судом допущено істотне порушення вимог
кримінально - процесуального
закону, - зокрема
порушено його право на захист. Оскільки він, угорець за національністю, погано
володіє українською мовою, тому прийняття його відмови від захисника вважає
незаконним. Слідчим сфальсифіковані дані про те, що за національністю він є
українцем. Окрім цього, йому не вручена копія позовної заяви потерпілого. В
матеріалах кримінальної справи відсутні дані в підтвердження висновку суду про
те, що злочин він учинив за попередньою змовою групою осіб разом із ОСОБА_2.
Посилається також на те, що між ним, ОСОБА_2 та потерпілим ОСОБА_3 мала місце
бійка, що участі в заволодінні майном потерпілого ОСОБА_3 не приймав, а також
не приймав участі в його реалізації.

Просить вирок
суду змінити, перекваліфікувати його дії на ст. 122 КК України та пом'якшити йому покарання.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду про суть вироку, повідомлення про те, ким і в
якому обсязі він оскаржений, про основні доводи апеляції, заслухавши міркування
прокурора, який вважав вирок суду законним та обґрунтованим, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що підстав для
скасування чи зміни вироку не має.

Винуватість
ОСОБА_1 у вчиненні злочину, за який його засуджено підтверджується сукупністю
зібраних по справі, перевірених у судовому засіданні та наведених у вироку
доказів.

Доводи апеляції
засудженого ОСОБА_1 про те, що вирок суду є незаконним та необгрунтованим, що
судом першої інстанції допущено істотне порушення кримінально-процесуального
закону, що як під час досудового слідства так і в судовому засіданні не
доведено, що злочин він учинив за попередньою змовою групою осіб разом із
ОСОБА_2, колегія суддів відхиляє з таких підстав.

Так, з показань
засудженого ОСОБА_2 в судовому засіданні вбачається, що вину в пред'явленому
йому обвинуваченні він визнав частково й показав, що 18 серпня 2006 року приблизно о
20 -й годині за
попередньою змовою з ОСОБА_1, шляхом вільного доступу зайшли в АДРЕСА_1, в якій
мешкає ОСОБА_3 Знаходячись у квартирі із застосуванням
насильства щодо потерпілого ОСОБА_3 відкрито заволоділи магнітолою марки
"Романтика" та двома колонками до неї, і з викраденим покинули місце
подаї. Через деякий час магнітолу та колонки вони разом із ОСОБА_1 продали
невідомій особі. Окрім цього, ОСОБА_2 заперечив, що він разом із ОСОБА_1
заволодів 60 гривнями потерпілого.

З

Такі ж
показання, що і засуджений ОСОБА_2 давав у судовому засіданні ОСОБА_1, - частково
визнаючи вину в скоєному -
заволодінні магнітолою та двома колонками до неї й заперечуючи заволодіння 60 гривнями
потерпілого.

З показань
потерпілого ОСОБА_3 вбачається, що 18
серпня 2006 року
приблизно о 20 -й
годині до нього в АДРЕСА_1, прийшли ОСОБА_2 та ОСОБА_1, які почали' просити від
нього гроші. Одразу ж після того, як він відмовив їм у проханні вони
застосували до нього насильство, -почали
наносити удари руками та ногами по різним частинам тіла й заволоділи
магнітолою, двома колонками до неї та грошима в розмірі 60 гривень, які
знаходились у кишені спортивних штанів. Заволодівши майном ОСОБА_1 та ОСОБА_2
покинули квартиру.

Свідок ОСОБА_4
підтвердив, що 18 серпня 2006 року приблизно о
20 - й годині
ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зустрівши його біля будинку, з'ясовували в нього, де
проживає потерпілий ОСОБА_3

З висновку
судово-медичної експертизи №
399 від 04 вересня 2006 року вбачається,
що в потерпілого ОСОБА_3 виявлені легкі тілесні ушкодження, які не спричинили
розладу здоров'я й які виникли внаслідок дії тупого предмета, яким могла бути
стиснута в кулак рука при нанесенні нею ударів (а. с. 81
- 82).

Протоколом
огляду місця пригоди та фототаблицею
до нього від 19.08.
2006 року підтверджено час та місце вчинення
злочину - АДРЕСА_1(а. с. 4 - 8 ).

Протоколом усної заяви потерпілого ОСОБА_3 підтверджено, що 18 серпня 2006 року
приблизно о 20-й годині дві невідомі потерпілому особи відкрито заволоділи його
майном - магнітолою марки «Романтика», двома колонками до неї та грошима в сумі
60 гривень, а також заподіяння йому тілесних ушкоджень ( а. с. 3 ).

Колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відхилив показання ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 про те, що вони не викрадали в потерпілого ОСОБА_3 гроші в сумі 60
гривень й обгрунтовано надав перевагу сукупності вищенаведених доказів і
відхиляє доводи апеляції засудженого в цій частині.

У справі
відсутні які-небудь докази про те, що в потерпілого ОСОБА_3, свідка ОСОБА_4
були підстави для обмови ОСОБА_1 та ОСОБА_2 й на такі не вказували, як під час
досудового слідства так і у судовому засіданні засуджені і не вказує в апеляції
засуджений ОСОБА_1. При оцінці доказів судом першої інстанції вимоги
кримінально-процесуального закону порушені не були.

Таким чином,
вищенаведені докази підтверджують винуватість ОСОБА_1 у відкритому викраденні
чужого майна ( грабіж ), поєднаному із
застосуванням насильства, яке не було небезпечним для життя чи здоров'я
потерпшого, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Дії засудженого ОСОБА_1 за ст. 186 ч. 2 КК України
кваліфіковані правильно. З вищенаведених підстав, колегія суддів також відхиляє
доводи апеляції засудженого ОСОБА_1 про те, що між ним, ОСОБА_2 та потерпілим
ОСОБА_3 мала місце бійка, що участі в заволодінні майном потерпілого ОСОБА_3
він не приймав, а також не приймав участь в його реалізації, про зміну вироку й
перекваліфікацію його дій на ст. 122 КК України.

Доводи апеляції про те, що органом досудового слідства порушено право
ОСОБА_1 на захист, колегія суддів відхиляє, оскільки з матеріалів
кримінальної справи, в тому числі з власноручно дописаних у протоколах допиту
ОСОБА_1 пояснень вбачається, що ОСОБА_1 не є особою, яка погано володіє
українською мовою, - що під
час досудового слідства при прийнятті відмови від захисника органом досудового
слідства вимоги кримінально-процесуального закону порушені не були.

Перевіркою
справи в апеляційному порядку не виявлено порушень вимог
кримінально-процесуального закону, які тягнуть зміну чи скасування вироку і
направлення справи на додаткове розслідування або на новий судовий розгляд, в
тому числі даних про те, що слідчі дії по справі, проведені з порушенням вимог
кримінально-процесуального закону.

4

Вимоги кримінально-процесуального закону при вирішенні заявленого
потерпілим ОСОБА_3 цивільного позову судом
першої інстанції порушені не були, - суд визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди врахував конкретні
обставини справи та моральні страждання потерпілого, який переніс фізичні
болі, - матеріальна
шкода підтверджена наявними в справі
доказами - довідками про вартість викраденого
майна та показаннями потерпілого ОСОБА_3, тому колегія суддів доводи апеляції в
цій частині відхиляє.

Призначене засудженому ОСОБА_1 покарання відповідає тяжкості вчиненого ним злочину та даним про його особу. При призначенні
засудженому ОСОБА_1 покарання судом першої інстанції
враховано те, що ОСОБА_1 не працює, негативно характеризується, добровільно не відшкодував завдану потерпілому
матеріальну шкоду, неодноразово притягувався до кримінальної
відповідальності, - злочин учинив під час умовно-дострокового звільнення
від відбування покарання, - протягом не відбутої частини.

З урахуванням наведеного, судова колегія не вбачає підстав для скасування
чи зміни вироку, а також для пом'якшення
засудженому ОСОБА_1 покарання.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Виноградівського районного суду від 27 листопада 2006 року щодо ОСОБА_1залишити без зміни, а подану ним апеляцію - без задоволення..