Справа № 1306/2999/2012
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2012 року суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Павлів З. С., при секретарі Михавко І. І., з участю прокурора Кріцака Л. Ф., та захисника ОСОБА_1, розглянувши скаргу захисника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_1 на постанову слідчого СУ ГУ МВС України у Львівській області Кремінця М. М. від 14 травня 2010 року про перекваліфікацію, про порушення кримінальної справи, прийняття до свого провадження та обєднання кримінальних справ відносно ОСОБА_2 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 143, ст. 172 КК України (в редакції 1960 року), ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 366 КК України,

в с т а н о в и л а :

Захисник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_1 звернулася до Дрогобицького міськрайонного суду зі скаргою на постанову слідчого СУ ГУ МВС України у Львівській області Кремінця М. М. від 14 травня 2010 року в частині порушення відносно її підзахисної кримінальної справи за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 143, ст. 172 КК України (в редакції 1960 року), ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 366 КК України. Вважає, що в діях її підзахисної відсутні ознаки інкримінованих їх складів злочинів, а, відтак, відсутні приводи і підстави для порушення даної кримінальної справи. Вважає, що слідчим при винесенні оскаржуваної постанови недотримано вимог ст.ст. 98, 130 КПК України. Тому просить суд скасувати оскаржувану постанову та винести постанову про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 143, ст. 172 КК України (в редакції 1960 року), ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 366 КК України

В обгрунтування своїх вимог, зокрема, посилається на те, що спірне майно як предмет злочину, відповідальність за який встановлена ст. 191 КК України, набуто МПП Наталіна підставі Договору купівлі продажу від 26.11.1997 року, а вже через два дні на вказане майно Дрогобицькою філією АТ Укрінбанкв особі директора філії ОСОБА_3 накладено обтяження у вигляді застави. Таким чином, дане нерухоме майно вибуло з повного розпорядження МПП Наталідо здійснення в повному обсязі розрахунку за отримані векселі.

Слідчим не встановлено та не підтверджено факт незаконного використання вилучення чи утримання ОСОБА_2 печаток, штампів чи установчих документів МПП Наталі. В матеріалах справи відсутні і висновки спеціалістів чи експертів про те, що вказані печатки використовувалися після 2000 року або ж в період 1997 2000 років поза волею ОСОБА_4 Тому вважає, що інкримінований ОСОБА_2 та ОСОБА_5 склад злочину, відповідальність за який передбачена ст. 357 України в їх діях відсутній.

Щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу злочину, передбаченого ст. 366 КК України, то згідно диспозиції даної статті службове підроблення це внесення сложбовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення документів, а також складання та видаач завідомо неправдивих документів. Про підробку чи видачу яких саме офіційних документів саме ОСОБА_2 та ОСОБА_5 в даному випадку йде мова незрозуміло.

В процесі допиту потерпілої ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 та посадових осіб Дрогобицької філії АТ Укрінбанк, які виступали контрагентами по вказаному договору, зясувалося, що Договір купівлі продажу № 01 від 30.12.2000 року, згідно якого ПП Золоте зернятконабуло у власність приміщення пекарні та обладнання згідно Додатку № 1, ОСОБА_5 від імені продавця МПП Наталі підписала на підставі виданої довіреності на вчинення такого ряду дій, виданої засновником МПП Наталі- ОСОБА_4

Крім цього, жодними доказами по даній справі як і висновком експерта від 22.09.2006 року за № 2543 не доведено факту підробки аналізованого правочину саме ОСОБА_2 та ОСОБА_5, не встановлено й інших осіб, які мали можливість скористатися даною обставиною.

Майно, яке виступає предметом інкримінованого злочину, відчужено МПП ОСОБА_2 особі його засновника ОСОБА_4 ще у травні 1999 року, шляхом підписання нею Акту прийому передачі товару від 11.05.1999 року. Дане підтверджується висновком експертизи, згідно якого підписи ОСОБА_4 в акті виконані нею особисто .

Враховуючи вищенаведене, вважає, що в діях її підзахисної відсутні ознаки складів злочинів, відповідальність за які передбачена ст. ст. 357, 366, 191 КК України.

Під час розгляду скарги захисник ОСОБА_2адвокат ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала, з підстав, викладених у скарзі. Просить скаргу задоволити.

ОСОБА_2 позицію свого захисника підтримала, просить суд скаргу задоволити.

Прокурор Дрогобицької міжрайонної прокуратури ОСОБА_6 заперечив проти задоволення скарги з тих підстав, що оскаржувана постанова винесена за наявності достатніх приводів та підстав для порушення кримінальної справи.

Слідчий СУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_7 вважає, що для винесення ним оскаржуваної постанови були наявні всі необхідні приводи та підстави. Приводом для порушення даної кримінальної справи стала заява ОСОБА_4 та розслідування ним матеріалів кримінальної справи №115-0406 по цій заяві, тобто - безпосереднє виявлення ним ознак злочину в діях ОСОБА_2

ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_8вважають скаргу безпідставною та просять в її задоволенні відмовити.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши надані слідчим матеріали кримінальної справи № 115-0406, приходжу до висновку, що скарга захисника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_1 не підлягає до задоволення виходячи з таких міркувань:

Відповідно до ст.94 КПК України, приводами до порушення кримінальної справи є:

1) заяви або повідомлення підприємств, установ, організацій, посадових осіб, представників влади, громадськості або окремих громадян;

2) повідомлення представників влади, громадськості або окремих громадян, які затримали підозрювану особу на місці вчинення злочину або з поличним;

3) явка з повинною;

4) повідомлення, опубліковані в пресі;

5) безпосереднє виявлення органом дізнання, слідчим, прокурором або судом ознак злочину.

Приводом до порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_2 ч. 2 ст. 143, ст. 172 КК України (в редакції 1960 року), ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 366 КК України стала заява ОСОБА_4 щодо заволодіння шляхом обману її нерухомим майном та безпосереднє виявлення слідчим ознак злочину, а підставами - матеріали кримінальної справи № 115-0406, порушеної за результатами розгляду даної заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КПК України кримінальна справа порушується в тих випадках, коли є достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину. Для порушення кримінальної справи закон не вимагає наявності всієї доказової бази об'єктивної сторони злочину.

Згідно вимог ст.236-8 КПК України, розглядаючи скаргу на постанову про порушення справи, суд повинен перевіряти наявність приводів і підстав для винесення зазначеної постанови, законність джерел отримання даних, які стали підставою для винесення постанови про порушення справи, і не вправі розглядати й заздалегідь вирішувати ті питання, які вирішуються судом при розгляді справи по суті.

Таким чином згідно з чинним законодавством, приймаючи рішення по даній категорії справ, суд не має права висловлювати думку, щодо достовірності, достатності доказів та доведеності обвинувачення, а тому скарга захисника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 236-7, 236-8 КІІК України, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

Скаргу захисника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_1 на постанову слідчого СУ ГУ МВС України у Львівській області Кремінця М. М. від 14 травня 2010 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_2 ч. 2 ст. 143, ст. 172 КК України (в редакції 1960 року), ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 366 КК України залишити без задоволення.

Повернути СВ Дрогобицького МВ ГУ МВСУ у Львівській області матеріали кримінальної справи № 115-0406 .

На постанову протягом семи діб може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області.

Суддя