УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2007 року Апеляційний суд Київської
області в складі:

головуючого - судді Левчука О.Д., суддів - Бех М.О., Давидової Н.І.,

засудженого
ОСОБА_1, його захисника - адвоката ОСОБА_2, потерпілої
ОСОБА_3 та її представника -
ОСОБА_4,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляцією
потерпілої ОСОБА_3 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської
області від 17.11.2006 року, яким ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України,
жителя АДРЕСА_1, раніше не судимого, -виправдано за відсутністю в його діях складу злочину,
передбаченого ч.І ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

16.08.2006 р. ОСОБА_3 звернулася до Білоцерківського міськрайонного
суду із скаргою про порушення кримінальної справи щодо
ОСОБА_1 за ч.І ст.125 КК України, в зв"язку з тим, що 15.07.2006 p., близько 16 години, в ході суперечки з приводу підключення до
каналізаційної мережі, ОСОБА_1 почав її ображати нецензурною лайкою та
штовхати-бити руками по тілу внаслідок чого ОСОБА_3 отримала легкі тілесні ушкодження.

30.08.2006 року суддею Білоцерківського міськрайонного суду винесена
постанова, якою порушено проти ОСОБА_1 кримінальну
справу за ч.І ст.125 КК України, а гр. ОСОБА_3 визнано
потерпілою по справі.

Виправдовуючи ОСОБА_1 за ч.І ст.125 КК України, за
відсутністю в його діях складу цього злочину, суд у
вироку зазначає, що 15.07.2006 року на подвір'ї будинку АДРЕСА_1, де проживає ОСОБА_1, між ним та ОСОБА_3 виникла сварка
з приводу виконання ним робіт по проведенню каналізації до будинку, в ході якої
він виштовхував ОСОБА_3 з подвір"я, внаслідок чого
потерпіла отримала легкі тілесні ушкодження. Оскільки умисел ОСОБА_1 при вчиненні вищевказаних дій був спрямований не
на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій, а на
видворення її зі свого подвір"я і заподіяні потерпшій тілесні ушкодження фактично спричинені внаслідок необережних дій
ОСОБА_1, то, на думку суду, ці дії не є карними за ч.І ст.125 КК України.

В апеляції потерпіла просить суд апеляційної інстанції
скасувати вирок Білоцерківського міськрайонного суду від 17.11.2006 p., яким виправдано ОСОБА_1, та
постановити новий вирок Яким визнати винним ОСОБА_1 у
вчиненні злочину, передбаченого ч.І ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Обґрунтовує апелянт свою позицію тим, що умисел ОСОБА_1
на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій повністю
доведений зібраними доказами, при оцінці яких судом допущена однобічність, а його висновок не відповідає тактичним
обставинам справи.

Також апелянт вказує на істотні порушення судом вимог
кримінально-процесуального закону .зокрема недотримання судом вимог ст.297 КПК
України при оголошенні скарги.

Справа № 11 -104 Головуючий в суді 1-ї інстанції - Бобкова Н.В.

Категорія - ст. 125 КК Доповідач - Бех М.О.

2

Заслухавши суть вироку, повідомлення ким і в якому обсязі
він оскаржується, з'ясувавши думку виправданого ОСОБА_1, який в поясненнях,
дебатах та останньому слові, заперечував обгрунтованність
апеляції та вказував на відсутність у нього умислу на заподіяння тілесних
ушкоджень потерпілій, заслухавши пояснення
потерпілої ОСОБА_3 та її представника, які підтримуючи апеляцію, просили
постановити вирок, яким визнати ОСОБА_1 винним в умисному заподіянні легких
тілесних ушкоджень ОСОБА_3 та призначити йому покарання у виді штрафу,
заслухавши пояснення виправданого, який в
поясненнях, дебатах та в останньому слові заперечував проти обгрунтованості
апеляції та просив не скасовувати оскаржуваний вирок, його захисника, який підтримав думку свого підзахисного, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи апеляції та заперечення на неї ОСОБА_1, колегія
суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення
апеляції.

При розгляді кримінальної справи в суді підлягають
доказуванню, зокрема, подія злочину - час, місце, спосіб та
інші обставини вчинення злочину (ст.64 КПК).

Судом цю
вимогу закону дотримано не було.

Як вбачається з матеріалів справи проведеною
судово-медичною експертизою не виключається отримання тілесних ушкоджень, виявлених при дослідженні гр.. ОСОБА_3, за
обставин на які вказує потерпіла та свідок ОСОБА_5.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_3 вказала на те, що
ОСОБА_1 „штовхав " її та вдарив ногою по гомілці, наносив „ стусани ", на подвір"я до ОСОБА_1 вона не заходила (а.с.32,33, 41).

Свідок ОСОБА_5. пояснила, що ОСОБА_1 штовхав ОСОБА_3, яка на подвір'ї' не
була (а.с.40,41).

Свідок ОСОБА_6, описуючи події, вказує, що ОСОБА_1 повів
ОСОБА_3 до хвіртки (а.с.42).

Сам підсудний ОСОБА_1 пояснює, що взявши ОСОБА_3 за плечі
перевернув та сказав щоб вийшла, на що вона сказала, що піде сама (а.с.30).

Свідок ОСОБА_7 пояснює, що бачив як ОСОБА_1 виштовхував
ОСОБА_3 та махав руками, штовхав в груди потерпілу і
це відбувалося на межі подвір"я, біля хвіртки (а.с.44-45).

Разом з тим суд зазначає, що події, за яких ОСОБА_3
отримала тілесні ушкодження, відбувалися на подвір"ї будинку гр.ОСОБА_1 і
не вказує з яких міркувань він виходить та якими доказами керувався для такого висновку і чому не приймає до уваги показів
потерпілої ОСОБА_3, свідків ОСОБА_5. та ОСОБА_7 про місце події.

Без з"ясування цієї обставини висновок суду, що
умисел підсудного ОСОБА_1 „був спрямований не на заподіяння
тілесних ушкоджень потерпілій, а на видворення її зі свого подвір"я" не можна
уважати обгрунтованим.

Крім того, судом не з"ясовано з достатньою повнотою механізму
заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень, оскільки судом не
встановлено, якими діями ОСОБА_1 потерпілій ОСОБА_3 були заподіяні тілесні
ушкодження - „штовханням", „ударами",
„стусанами", „маханням руками", чи ці тілесні ушкодження потерпіла отримала, коли ОСОБА_1 „взявши її за плечі
перевернув" і „повів" до хвіртки.

Також стверджуючи, що тілесні ушкодження потерпілій
заподіяні ОСОБА_1 через необережні дії, суд не
наводить обгрунтування цьому висновку та не зазначає як він узгоджується з
висновком СМЕ щодо кількості та локалізації виявлених на тілі потерпілої
ушкоджень.

Залишилося поза увагою суду і питання щодо сили, з якою
могли бути заподіяні тілесні ушкодження, зокрема, чи могли вони
виникнути у потерпілої, коли ОСОБА_1 „ взявши її за плечі повернув і повів до хвіртки" чи ці пошкодження
характерні для цілеспрямованого прикладення сили.

За змістом ст.367 КПК України невідповідність висновків суду фактичним
обставинам справи та неповнота судового слідства є підставами для
скасування вироку.

3

На переконання колегії суддів висновки суду про
відсутність в діях ОСОБА_1 складу злочину, передбаченого ст.125 КК України, при
наявності суперечливих доказів та недослідження тих обставин справи,
з"ясування яких може вплинути на вирішення питання про невинуватість виправданого,
свідчить про незаконність вироку.

Скасовуючи вирок з наведених підстав колегія суддів
вважає, що кримінальна справа підлягає поверненню на новий
досудовий розгляд, оскільки суддею не було дотримано вимоги гл. 23 КПК України про попередній розгляд справи, зокрема ст.240
КПК про обов"язковість ведення протоколу при
попередньому розгляді, а також вимоги ст. 251 цього Кодексу про обов'язковість вручення підсудному, не пізніше як за три доби до дня
слухання справи, копії скарги потерпшого, копії постанови про порушення
кримінальної справи та повістки про виклик його в судове зсідання.

До такого висновку колегія суддів прийшла, з огляду на відсутність в
матеріалах справи протоколу попереднього розгляду,
відсутність даних про вручення підсудному процесуальних документів,
передбачених ч.З ст.251 КПК та пояснень підсудного ОСОБА_1 про отримання ним 31.08.2006 р. тільки копії
скарги (а.с.29).

З врахуванням вищенаведеного та керуючись ст.ст. 365,366 КПК України апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляцію
потерпілої ОСОБА_3 задовольнити частково.

Виправдувальний вирок Білоцерківського міськрайонного
суду Київської області від 17.11.2006 p., щодо ОСОБА_1 скасувати, а кримінальну справу повернути до
того ж суду на новий досудовий розгляд іншим суддею

Головуючий - підпис

БехМ.О.

Судді - підписи

З оригіналом звірено - суддя