АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/40/15 Справа № б/н Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 січня 2015 року в інтересах

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянство України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання слідчого СВ Індустріального РВДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Строк тримання під вартою ухвалою визначено до 02 березня 2015 року.

Мотивуючи прийняте рішення слідчий суддя вказав, що ОСОБА_8 , обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого кримінального правопорушення та є достатньо підстав вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки вчинив особливо тяжке кримінальне правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 15 років, а тому існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, перешкоджання кримінальному провадженню та здійснення незаконного впливу на інших учасників кримінального провадження тому забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання вищезазначеним ризикам, можливе лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та звільнити його підзахисного з під варти.

В обґрунтування своєї скарги, адвокат посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, а мотиви прийнятого рішення не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Так, захисник вказує на те, що в оскаржуваній ухвалі не наведено жодної обставини на обґрунтування наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та обставин, які б унеможливлювали би застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, крім того вважає, що слідчий суддя належним чином не звернув увагу на особу ОСОБА_8 , який є пенсіонером ОВС, раніше до адміністративної і кримінальної відповідальності не притягувався, має на утриманні неповнолітню дитину 2006 року народження, а також матір похилого віку 1937 року народження, є учасником бойових дій, має ряд нагород та грамот. Клопотання слідчого не містить обґрунтування наявності ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, а зазначеним обставинам не надано належної оцінки. Також, за твердженням сторони захисту, слідчим суддею не було роз`яснено підозрюваному його права, закріплені в ст. 193 КПК України, а також відмовлено у допиті свідка, про якого він заявив усно у судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисника та підозрюваного, які, кожен окремо, підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, пояснення слідчого, який підтримав своє клопотання подане до суду першої інстанції, вивчивши надані матеріали за клопотанням слідчого та матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

В силу ст. 183 КПК України, - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно вимог ст. 177 КПК України, - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, - під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Апеляційним переглядом встановлено, що 01 січня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч. 1 ст.115 КК України.

02 січня 2015 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

03 січня 2015 року слідчий СВ Індустріального РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя, перевіряючи законність і обґрунтованість клопотання слідчого про обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України, вислухав думку учасників процесу, дослідив фактичні обставини та матеріали кримінального провадження.

Судом першої інстанції враховано, що відповідно до ст. 12 КК України, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке санкцією ч. 1 ст. 115 КК України передбачено покарання від семи до п`ятнадцяти років позбавлення волі.

Також слідчий суддя об`єктивно взяв до уваги дані про особу ОСОБА_8 , врахував його вік, соціальні зв`язки та родинні стосунки, наявність обґрунтованої підозри щодо нього, ризиків, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, і це вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою та буде достатнім для запобігання зазначеним ризикам.

Колегія суддів вважає, що з урахуванням тяжкості інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, можливої міри покарання, яка йому загрожує та наявності ризиків, визначених ст. 177 КПК України у кримінальному провадженні, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про неможливість застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу не пов`язаного з реальним позбавленням волі.

Доводи захисника про позитивні особисті дані щодо його підзахисного мають місце, однак самі по собі не є підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а враховуються в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що слідчим суддею допущено порушення кримінального процесуального закону при визначенні строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 197 КПК України, - строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Згідно з частиною другою цієї статті, строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого з моменту затримання.

У відповідності до ч. 5 ст. 115 цього ж Кодексу, при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу.

Як вбачається із наданих матеріалів, ОСОБА_8 був затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення близько 19.00 год. 01 січня 2015 року, тому встановлений чинним кримінальним процесуальним законом строк тримання його під вартою закінчується 01 березня 2015 року.

При постановленні оскаржуваної ухвали слідчого судді вказані обставини і вимоги закону не були прийняті до уваги, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і слугує підставою для скасування судового рішення, яким було визначено строк тримання під вартою до 02 березня 2015 року, тобто більш ніж 60 днів з моменту затримання ОСОБА_8 .

Отже, враховуючи викладені обставини, колегія суддів, дійшла висновку про необхідність скасування ухвали слідчого судді на підставі ч. 1 ст. 412 КПК України у зв`язку із допущеними порушеннями кримінального процесуального закону та постановленням згідно п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України нової ухвали суду апеляційної інстанції, якою слід задовольнити клопотання слідчого та застосувати у даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 01 березня 2015 року і вважає, що саме цей запобіжний захід зможе запобігти наявним ризикам та виключає можливість застосування щодо підозрюваного менш тяжких запобіжних заходів, на яких наполягала сторона захисту.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 січня 2015 року задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 січня 2015 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою - скасувати.

Постановити нову ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області, якою клопотання слідчого СВ Індустріального РВДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити - застосувати до ОСОБА_8 , 1967 року народження, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів тобто до 01 березня 2015 року.

Судді апеляційного суду: