Справа № 299/2838/13-к
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

14.05.2015 м. Ужгород
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_8 остаточно призначено 3 роки і 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ст. ст. 75, 104 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки з покладенням на нього обов`язків не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_8 залишено особисте зобов`язання.
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , з середньою освітою, непрацюючого, не судимого, засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки і 6 місяців позбавлення волі, за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_6 остаточно призначено 3 роки і 6 місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 обрано тримання під вартою, строк відбуття покарання постановлено обчислювати з 9 грудня 2014 року.
Вирішено питання щодо речових доказів відповідно до ст. 100 КПК України.
Стягнуто з ОСОБА_8 та ОСОБА_6 на користь держави солідарно 441,06 грн. процесуальних витрат.
В подальшому, 22.12.2013 року близько 23-ої години 40 хвилин ОСОБА_8 за попередньою змовою із ОСОБА_6 , повторно, діючи умисно з метою особистого збагачення за рахунок скоєння крадіжки чужого майна, упевнившись у відсутності сторонніх осіб, шляхом розбиття скла на віконній рамі проникли всередину приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що розташоване по АДРЕСА_1 та належить приватному підприємцю ОСОБА_11 , звідки таємно викрали товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 968 гривень 75 копійок.
Після чого, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 намагались зникнути із викраденим майном з місця скоєння злочину, але злочин не був закінчений з причин, що не залежали від їхньої волі, так як вони були викриті потерпілим ОСОБА_11 у приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що розташоване по АДРЕСА_1 .
Крім того, ОСОБА_6 24 вересня 2014 року близько 01-ої години знаходячись по АДРЕСА_2 , підійшов до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 » розташованого за адресою АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_12 , ставши ногою на підвіконня, діючи умисно, повторно, таємно, з метою скоєння крадіжки чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, які б могли викрити його протиправні дії, з особистих корисливих спонукань, правою рукою зірвав з металевого кріплення камеру зовнішнього відеоспостереження моделі «AW-420VFIR-40 (2.8-12)», вартість якої згідно висновку експерта від 06 жовтня 2014 року становить 2400 (дві тисячі чотириста) гривень, і з викраденим зник.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить вирок щодо ОСОБА_6 змінити, звільнивши останнього від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та звільнити його з-під варти. Не оспорюючи кваліфікації дій ОСОБА_6 та доведеності його вини, захисник посилається на суворість призначеного обвинуваченому покарання. Вказує, що ОСОБА_6 вину визнав, розкаюється у вчиненому, на вчинення злочинів пішов необдумано, вчинив злочини вперше, має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, виховується в повній сім`ї. Наголошує на безпідставності накладення арешту на автомобіль марки «Фольксваген Пасат», номерний знак НОМЕР_1 , який належить на праві власності батьку обвинуваченого ОСОБА_6 і просить арешт скасувати.
В запереченні на апеляційну скаргу потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_9 вважають вирок суду обґрунтованим і законним, призначене ОСОБА_6 покарання достатнім. Просять вирок щодо ОСОБА_6 залишити без змін, вказуючи на те, що останній скоїв ряд крадіжок з проникненням, завдану злочинами шкоду не відшкодував, у вчиненому щиро не покаявся.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 про пом`якшення покарання та звільнення його від відбування такого з випробуванням, промову прокурора, який заперечив проти апеляції захисника, вважав вирок щодо ОСОБА_6 законним та обґрунтованим, просив залишити такий без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляції, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово обвинуваченого ОСОБА_6 , колегія суддів приходить до наступних висновків.
Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи, про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні ним зазначених у вироку неправомірних дій, а також щодо кваліфікації таких дій за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України апелянт не оспорює, а тому відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України такі апеляційним судом не перевіряються.
Згідно ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 цього Кодексу покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Суд при призначенні покарання ОСОБА_6 врахував пом`якшуючі покарання обставини : щире каяття, вчинення кримінальних правопорушень в неповнолітньому віці, проте не в повній мірі врахував дані, що характеризують винну особу. Зокрема, зазначивши у вироку про позитивну характеристику ОСОБА_6 , притягнення його вперше до кримінальної відповідальності, факт проживання останнього у повній сім`ї у задовільних матеріально-побутових умовах, суд залишив поза увагою ту обставину, що останній навчається в Хустському технічному коледжі ТСО України і бажає продовжити навчання.
В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_6 пояснив, що щиро шкодує про вчинене, в минулому ніколи не вчиняв протиправних дій, спричинену злочином шкоду частково відшкодовує, про що надав суду квитанції про перерахунок 4000 грн. на адресу потерпілих, надалі буде добровільно сплачувати завдану потерпілим шкоду, бажає навчатися і стати на шлях виправлення.
Часткове відшкодування шкоди колегія суддів визнає обставиною, що пом"якшує призначене покарання.
На підставі викладеного, з урахуванням тяжкості скоєного злочину, конкретних обставин справи, пом`якшуючих покарання обставин та відсутності обставин, що його обтяжують, даних про особу обвинуваченого, що в своїй сукупності істотно знижують фактичну ступінь тяжкості злочину і небезпечність винної особи для суспільства, а також те, що він перебуває вже пів року під вартою і за цей час зробив належні висновки, колегія суддів вважає можливим виправлення ОСОБА_6 без відбування покарання та застосування до нього вимог ст. 75 КК України.
За таких обставин доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 щодо звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком є обґрунтованими і підлягають задоволенню, а вирок суду - зміні в частині призначення покарання.
Що стосується вимог апелянта щодо скасування арешту, накладеного ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 01.08.2014 року, на автомобіль марки «Фольксваген Пассат», номерний знак НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , то такі також заслуговують на увагу.
Так, згідно ч. 3 ст. 1179 ЦК України обов`язок батьків відшкодувати шкоду припиняється після досягнення особою, яка завдала шкоди, повноліття або коли вона до досягнення повноліття стала власником майна, достатнього для відшкодування шкоди.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на момент постановлення вироку судом першої інстанції досяг повноліття, відповідальність його батьків за завдану ним шкоду припиняється, і така судом стягнута саме з обвинуваченого, а не з його батька, тому накладений на автомобіль марки «Фольксваген Пассат», номерний знак НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , власником якого є батько обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , підлягає скасуванню.
За таких обставин ОСОБА_6 підлягає звільненню з-під варти в залі суду.
Керуючись ст. ст. 407, 408, 409 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
апеляцію захисника адвоката ОСОБА_7 задовольнити.
Вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 9 грудня 2014 року щодо ОСОБА_6 змінити.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від призначеного даним вироком покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

ОСОБА_6 звільнити з-під варти в залі судового засідання.

Арешт на автомобіль марки «Фольксваген Пассат», номерний знак НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що накладений ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 01.08.2014 року, скасувати.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Суддя-доповідач ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3