Справа № 453/395/14-к
№ провадження 1-кп/453/27/14
ВИРОК

іменем України

31.03.2014 року
м. Сколе

Сколівський районний суд Львівської
області у складі:

головуючого - судді Брони А.Л.,

при секретарі Павкевич
Н.Я.,

з участю прокурора Касприка
П.С.,

обвинуваченого ОСОБА_1.,

потерпілого ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні кримінальне провадження
№ 0000121 про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
уродженця та жителя АДРЕСА_1, українця,
громадянина України, з повною
середньою освітою, неодруженого,
непрацюючого, згідно ст. 89 КК України
несудимого,

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого
ч. 1 ст. 296 КК України,

встановив:

ОСОБА_1. 13.02.2014 року приблизно о 09 годині
на сільській дорозі по вул. Волошина у
смт. Славське Сколівського району
Львівської області, перебуваючи в
стані алкогольного сп`яніння,
безпричинно, з хуліганських спонукань,
грубо порушуючи громадський порядок, з
мотивів явної неповаги до суспільства,
у присутності інших громадян,
висловлюючись нецензурними словами,
вчинив конфлікт з ОСОБА_2., під час
якого, проявляючи особливу зухвалість
умисно наніс йому удар кулаком в
область обличчя та декілька ударів по
ногам та різних ділянках тіла,
спричинивши ОСОБА_2. згідно висновку
експерта № 8 від 20.02.2014 року легке
тілесне ушкодження, чим вчинив
кримінальне правопорушення,
передбачене ч. 1 ст. 296 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений
ОСОБА_1., після роз'яснення йому змісту
ч. 3 ст. 349 КПК України та переконання
суду у відсутності сумнівів щодо
добровільності позиції
обвинуваченого, вину визнав повністю
та пояснив, що 13.02.2014 року приблизно о 09
годині на сільській дорозі по вул.
Волошина у смт. Славське
Сколівського району Львівської
області він, перебуваючи в стані
алкогольного сп`яніння, розпочав
суперечку з ОСОБА_2., під час якої наніс
останньому удар кулаком в обличчя і
декілька ударів по ногам та по тілу. В
даний конфлікт втрутився присутній при
цьому ОСОБА_3. та припинив його. На даний
час він кається у скоєному, просить
його суворо не карати, обіцяє
виправитись та у подальшому такого
більше не вчиняти.

Ураховуючи те, що ОСОБА_1. свою вину у
вчиненому кримінальному
правопорушенні визнав повністю, інші
учасники процесу не оспорюють фактичні
обставини справи і судом встановлено,
що обвинувачений правильно розуміє
зміст цих обставин, відсутні будь-які
сумніви у добровільності та істинності
його позиції, заслухавши думку
учасників судового розгляду, які не
заперечували проти розгляду
кримінального провадження в порядку,
передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та
роз'яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК
України про наслідки застосування
обмеженого дослідження доказів, а саме
про позбавлення їх у такому випадку
права подальшого оспорювання цих
обставин провадження в апеляційному
порядку, суд визнає недоцільним
дослідження інших доказів відносно тих
обставин провадження, які ніким не
оспорюються.

На підставі вищенаведеного, суд,
допитавши обвинуваченого та
дослідивши матеріали кримінального
провадження, прийшов до висновку, що
вина обвинуваченого ОСОБА_1. у вчинені
ним кримінального правопорушення при
обставинах, викладених в
обвинувальному акті, доведена у
судовому засіданні повністю.

Суд вважає, що дії обвинуваченого
ОСОБА_1. вірно кваліфіковані за
ч. 1 ст. 296 КК України, як хуліганство,
тобто грубе порушення громадського
порядку з мотивів явної неповаги до
суспільства, що супроводжувалося
особливою зухвалістю.

При визначенні міри покарання
обвинуваченому ОСОБА_1. суд враховує
суспільну небезпеку вчиненого
кримінального правопорушення, особу
винного, обставини, що пом`якшують та
обтяжують його покарання.

ОСОБА_1. вчинив злочин невеликої
тяжкості.

За місцем проживання характеризується
негативно.

Обставиною, що пом`якшує покарання
ОСОБА_1. є щире каяття та активне
сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання
ОСОБА_1.. є вчинення злочину у стані
алкогольного сп'яніння.

Оскільки ОСОБА_1. призначається
покарання у виді обмеження волі,
ураховуючи те, що ОСОБА_1. визнав свою
вину, висловив жаль з приводу
вчиненого, суд дійшов висновку про
можливість його виправлення без
відбування покарання і тому є підстави
звільнити його від відбування
покарання з випробуванням, що є
необхідним і достатнім для його
виправлення та попередження вчиненню
ним нових злочинів для реалізації
принципу законності, справедливості,
обґрунтованості та індивідуалізації
покарання, поклавши на нього обов`язки
повідомляти кримінально-виконавчу
інспекцію про зміну місця проживання
та періодично з`являтись туди для
реєстрації.

Речових доказів по справі немає.

Цивільний позов не заявлений.

Заходи забезпечення кримінального
провадження не застосовувались.

Процесуальних витрат по справі немає.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України,
суд

засудив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України і
призначити покарання - два роки
обмеження волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити
ОСОБА_1 від відбування призначеного
покарання у виді двох років обмеження
волі з випробуванням та встановити
іспитовий строк один рік і шість
місяців, якщо він протягом іспитового
строку не вчинить нового злочину і
виконає покладені на нього обов'язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на
ОСОБА_1 обов'язки: повідомляти органи
кримінально-виконавчої інспекції про
зміну місця проживання та періодично
з'являтися для реєстрації у зазначені
органи.

Копію вироку негайно, після його
проголошення, вручити засудженому та
прокурору.

Вирок може бути оскаржено до
апеляційного суду Львівської області
протягом тридцяти днів з моменту його
проголошення, або з моменту вручення
копії вироку засудженому, який
перебуває під вартою через Сколівський
районний суд Львівської області з
підстав, передбачених ст. 394 КПК
України.

Суддя