Провадження № 1-кп/523/82/15
В И Р О К
Іменем України
Суворовський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження за підозрою:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Любашівка, Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
· 28.12.2010 року Ленінським міським судом м. Севастополя АР Крим за ст. 289 ч.2 КК України к 5 рокам позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України, із випробувальним терміном 2 роки;
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч.2 КК України,

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 , після допиту потерпілого ОСОБА_9 свою провину визнав повністю, і підтвердив свідчення потерпілого та підтримав всі докази викладені в обвинувальному акті.
Однак, після клопотання заявленого захисником про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , на яке було винесено ухвалу суду було та відмовлено в його задоволенні, обвинувачений змінив свої покази, пояснивши це тим, що він сподівався на зміну запобіжного заходу з тримання під вартою, та пояснив, що потерпілий ОСОБА_10 попросив його поїхати до магазину, оскільки він неодноразово користувався даним автомобілем, та вважає, що потерпілий ОСОБА_10 навмисно повідомив про угон, так як автомобіль належить його батькові, і він боявся, що не буде відшкодована завдана шкода,
Незважаючи на невизнання своєї вини, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України повністю підтверджується наявними у матеріалах кримінального провадження доказами, дослідження яких було проведено судом.
Вина обвинуваченого ОСОБА_8 також підтверджується свідченнями потерпілого, який був допрошений в судовому засіданні, а саме:
- Показаннями потерпілого ОСОБА_9 , допитаного у судовому засіданні, який пояснив суду, що 24.10.2012 року він запросив до себе додому свого знайомого ОСОБА_8 . Біля 19.00 годин він заснув. А прокинувшись від телефонного дзвінка його товариша, який йому повідомив, що ОСОБА_8 , рухаючись на його автомобілі «Шевролет Авео» д/н НОМЕР_1 скоїв ДТП. Він намагався додзвонитися, але ОСОБА_8 не брав слухавку. У даний час родичі обвинуваченого повністю компенсували йому матеріальні збитки та він просить суд застосувати до ОСОБА_8 покарання не пов`язане з позбавленням волі.
- Протоколом огляду місця події від 25.10.2012 року (а.с.9-11,12-15)
- Протоколом очної ставки від 25.10.2012 року між підозрюваним ОСОБА_8 та потерпілим ОСОБА_9 (а.с. 53-53а)
- Висновком авто товарознавчої експертизи №136 від 7.12.2012 року, згідно якої ринкова вартість автомобілю «Шевролет Авео» д/н НОМЕР_1 складає 54 467 гривень. Сума матеріальний збитків 20 739 гривень (а.с. 65-77).
Таким чином, судом встановлено, що обвинувачений своїми діями скоїв умисне, кримінальне правопорушення передбачене ст. 289 ч. 2 КК України, та його дії правильно кваліфіковані досудовим слідством по признакам: незаконне заволодіння транспортним засобом, вичинене повторно, та його вина повністю доказана.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд приймає до уваги характер і обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, відношення обвинуваченого до скоєного діяння.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить відсутність збитків у зв`язку з добровільним відшкодуванням.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено та не вказано досудовим слідством.
На підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд з огляду на особу обвинуваченого ОСОБА_8 , відсутність постійного заробітку, скоєння кримінального правопорушення у період відбуття випробувального терміну вважає, що міра покарання у вигляді позбавлення волі з частковим у вигляді одного місяця позбавлення волі приєднання покарання не відбутого за вироком Ленінського міського суду м. Севастополя АР Крим від 28.12.2010року, є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.
Крім того, у зв`язку з повним відшкодуванням спричинених збитків та клопотанням потерпілого щодо обрання відносно ОСОБА_8 найбільш м`якого покарання, суд вважає за необхідне не застосовувати до обвинуваченого додаткову міру покарання у вигляді конфіскації майна.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_8 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ст. 71 КК України частково приєднати 1 (один) місяць позбавлення волі - покарання не відбуте за вироком Ленінського міського суду м. Севастополя АР Крим від 28.12.2010 року, та остаточно визначити міру покарання у вигляді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишити не змінною - тримання під вартою у ОСІ УДПтСУ України в Одеської області.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 обчислювати з моменту затримання, тобто з 25.10.2012 року (а.с. 24-26).
Речові докази, передані потерпілому на відповідальне зберігання, вважати повернутими за належністю.
Стягнути з ОСОБА_8 судові витрати вартість проведення експертизи у сумі 1179 гривень 20 копійок, в дохід держави (а.с. 64).
На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Суддя Суворовського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1