Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/1375/15-к
У Х В А Л А
11.05.2015 року м.Виноградів
Клопотання обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 подано 11.05.2015 року до Виноградівського районного суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, у відповдіності до п.1 ч.2 ст.188 КПК України та відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.
Вказане клопотання мотивоване тим, що 07.05.2015 року, близько 19 години 30 хвилин, ОСОБА_5 , попередньо домовившись про вчинення насильницького задоволення статевої пристрасті з двома не встановленими досудовим розслідуванням особами ромської народності, чоловічої статі, перебуваючи на території футбольного стадіону, що розташоване по вулиці Стадіонна в смт.Королево, Виноградівського району, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, усвідомлюючи протиправних характер своїх дій, чітко передбачаючи наслідки, які можуть настати після їхнього вчинення, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, всупереч волі потерпілої ОСОБА_8 , 1991 року народження, застосовуючи фізичне насильство, яке виражалось в утриманні потерпілої та не зважаючи на прохання ОСОБА_8 припинити свої протиправні дії, декілька разів вступив з останньою у статеві зносини природнім шляхом, внаслідок чого спричинив потерпілій тілесні ушкодження та моральні травми.
Під час опитування ОСОБА_5 пояснив, що 07 травня 2015 року, близько 17 години 30 хвилин, він разом із двома своїми товаришами з табору ромського поселення в смт.Королево Лавутою та Сергієм по кличці «Бос», знаходились на автобусній зупинці біля залізничного переїзду в смт.Королево, Виноградівського району, по вулиці Злагоди. В цей час по вулиці прямувала ОСОБА_9 (як йому стало відомо після знайомства з нею) та якій вони з хлопцями запропонували випити з ними коньяку. Тоді, вони в чотирьох, разом із ОСОБА_10 попрямували до розташованого неподалік магазину «Бонус», в якому придбали одну пляшку коньяку «Жан Жак», один банан, 4-и пляшки пива «Рогань», сік та одноразові стаканчики. Після цього, вони всі 4 ро повернулися до автобусної зупинки по вулиці Злагоди, де всі в чотирьох вживали пиво та коньяк. Тоді, після того, як вони випили алкогольні напої, вони запропонували ОСОБА_11 , піти до розташованого неподалік футбольного стадіону, де нібито знаходився автомобіль ОСОБА_12 і на якому вони змогли б відвезти ОСОБА_13 додому в с.Черна, Виноградівського району. На дану пропозицію ОСОБА_14 погодилася. Але, не доходячи до стадіону, вони з хлопцями запропонували ОСОБА_11 ще випити пива, яке вона несла з собою в пакеті додому, на що остання також погодилась. Тоді, розташувавшись на бетонному фундаменті, який розміщений на вказаному футбольному полі, вони розпочали розпивати пиво ОСОБА_15 , а вона в цей час, вирішила присісти на траву на землі та викурити сигарету. Це була близько 19 година 30 хвилин і вже було досить темно. Тоді, в цей же час, ОСОБА_12 , підійшов до ОСОБА_15 із передньої сторони та схилившись над нею, руками розпочав знімати з неї штани а разом зі штанами зняв з неї труси. Після цього, знаходячись на футбольному полі вступив із ОСОБА_10 в статевий акт природнім способом, який тривав близько 5 ти хвилин. Тоді, він лягнув на ОСОБА_13 зверху і також вступив із нею в природній статевий акт, який також тривав близько 5-ти хвилин. Після нього в природній статевий акт із ОСОБА_10 вступив ОСОБА_16 . В той час, коли вони з хлопцями вступали із ОСОБА_10 в статевий акт, остання просила їх відпустити її, але вони з хлопцями не хотіли ОСОБА_13 відпускати. Тоді, він взяв із землі її штани та труси, які разом хлопцями відніс до середини фундаментної конструкції, де почали кликати до себе ОСОБА_13 , нібито для того, щоб віддати їй її одяг та відпустити додому. Але, коли ОСОБА_14 підійшла до них, то ОСОБА_16 , поставив ОСОБА_13 сидіти на пере стінку та знову вступив з нею в статеві зносини природнім шляхом. Тоді ж, ОСОБА_14 почала плакати та проситися додому, але ОСОБА_12 - «БОС», підійшов до неї та почав лодонями рук разом з ОСОБА_16 бити її по обличчю та погрожувати фізичною розправою, при цьому ОСОБА_16 говорив ОСОБА_11 щоб вона замовкла бо в нього з собою є пістолет. Після цього, ОСОБА_12 та ОСОБА_16 по черзі вступали з ОСОБА_10 в статеві акти природнім шляхом та неприроднім шляхом (вводили свої статеві члени ОСОБА_11 до ротової порожнини). Він в статеві зносини із ОСОБА_10 , в середині фундаменту не вступав а тільки стояв збоку та звуками імітував статевий акт. Тоді, близько 03 години 08.05.2015 року, вони сказали ОСОБА_11 про те, що вона може йти додому, але ОСОБА_16 з кишені її безрукавки, витягнув мобільний телефон марки «Нокіа» та з гаманця який знаходився в сумочці витягнув грошові кошти в сумі 170 гривень, які від неї забрав і не повернув. Після цього, він разом із ОСОБА_12 пішли в сторону табору ромського поселення а ОСОБА_16 вирішив провести ОСОБА_13 до автобусної зупинки, розташованої поблизу залізничного вокзалу в смт. Королево, Виноградівського району та залишився з нею. Зі слів ОСОБА_16 , після того, коли він провів ОСОБА_13 додому, нам стало відомо про те, що ОСОБА_16 ще декілька разів вступав з нею в природні та не природні статеві акти і після цього відправив її додому. Доповнив про те, що ініціатором зґвалтування ОСОБА_15 виступив саме ОСОБА_12 , який перед знайомством із ОСОБА_10 говорив їм про те, що було б непогано її напоїти та зґвалтувати. Також, наголосив на тому, що ОСОБА_14 відразу після того, як перший раз вступила із нами на футбольному полі в статеві акти, розпочала просити від них 300 доларів США. Але, вони гроші їй не давали та продовжували вступати з нею в статеві зносини проти її волі без грошей, хоча при цьому всьому ОСОБА_14 просила їх відпустити її та не ґвалтувати.
09.05.2015 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч.3 ст.152 КК України.
Беручи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі може незаконно впливати на свідків та потерпілих від кримінального правопорушення, разом із іншими співучасниками вчинення кримінального правопорушення виробляти виправдувальні показання при цьому змінюючи свої попередні правдиві покази, без дозволу слідчого, прокурора та суду, з метою пошуку роботи, може виїхати з місця постійного проживання за кордон та за межі Закарпатської області, переховуючись при цьому від органів слідства, прокурора, суду та враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_5 , не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, внаслідок чого не має соціальних чинників, які б прив`язували його до постійного місця проживання, та існує ризик його протиправної поведінки, у зв`язку з чим особисте зобов`язання, особиста порука підозрюваного, домашній арешт та застава будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту.
Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали, зазначивши, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину за ч.3 ст.152 КК України, за який законом передбачено покарання від 7 до 12 років позбавлення волі, вказаний злочин вчинив групою осіб, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, решта співучасників не затримані і перебувають на волі, що є ризиком того, що підозрюваний, перебуваючи на волі, зможе виробити позицію з спільниками, знищити докази. Крім того слідчий зазначив, що в цього наявна інформація про те, що до потерпілої підходили родичі підозрюваного та пропонували за винагороду забрати заяву з міліції та змінити раніше дані покази.
Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що проживає в АДРЕСА_1 , разом з сестрою ОСОБА_5 та матір`ю ОСОБА_17 . Раніше до кримінальної відповідальності не притягався. Доводи щодо впливу зі свого боку на потерпілу заперечив, зазначивши, що ні він особисто, ні його родичі до потерпілої не ходили. Проте підозрюваний заявив, що такий факт мав місце, однак за участі тітки та матері ОСОБА_16 , який також вступав у статеві зносини з потерпілою. Зазначив, що намірів скриватися від слідства і суду не має, просив не обирати відносно нього тримання під вартою, а застосувати домашній арешт.
Захисник щодо клопотання заперечив, зазначивши, що підстав для обрання відносно його підзахисного запобіжного заходу у виді тримання під вартою не має. Підозрюваний є молодою людиною, неповнолітнім, йому наразі тільки 15 років. Доказів того, що він негативно характеризується немає, раніше не судимий.
Просив звернути увагу на поведінку підозрюваного, який після пред`явлення йому офіційно підозри за ч.3 ст.152 КК України добровільно з`явився у судове засідання, що само по собі свідчить про його належну поведінку.
Також захисник наголосив, що сама підозра є необґрунтованою та суперечливою, яка ґрунтується виключно на поясненнях потерпілої без зазначення будь яких інших доказів.
Його підзахисним не оспорюється факт статевих відносин з потерпілою, однак такий був добровільним. На той час потерпіла заперечень щодо цього не мала, а тільки просила, щоб старші товариші підозрюваного дали їй гроші. Підозрюваний дає по суті покази, співпрацює зі слідством, добровільно надав зразки для експертизи.
За вказаних обставин вказане клопотання не є підставним, а відтак просив у його задоволенні відмовити і застосувати відносно підозрюваного домашній арешт.
Заслухавши доводи прокурора та слідчого СВ Виноградівського РВ УМВС України, які клопотання підтримали, підозрюваного та захисника, які просили у задоволенні клопотання відмовити, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 173 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого погодженого з прокурором.
У відповідності до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки, а згідно ч.4 цитованої статті слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Частиною 1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У судовому засіданні прокурором доведено, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.152 КК України, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, який згідно ч.5 ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, не має постійної роботи, не одружений та не має утриманців, та інших міцних соціальних зв`язків, усвідомлюючи про неминучість покарання, за вчинення кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування, впливати на свідків та потерпілу, продовжувати здійснювати злочинну діяльність, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та існує ризик його протиправної поведінки, у зв`язку з чим особисте зобов`язання, особиста порука підозрюваного, домашній арешт будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту.
Суд приймає до уваги, що підозрюваний дає показання щодо вчиненого, добровільно надав біологічні зразки для проведення експертизи, добровільно з`явився до суду для участі у розгляді клопотання. Однак, судом приймається до уваги, що підозрюваний підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину групою осіб у стані алкогольного сп`яніння, двоє спільників підозрюваного перебувають на волі, перебуваючи на волі підозрюваний може узгоджувати позицію, знищити речові докази їх причетності. Підтвердження цього му надав особисто підозрюваний, зазначивши у судовому засіданні, що родичі співучасника намагалися схилити потерпілу змінити покази.
Отже, наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, дають підстави для обрання запобіжного заходу стосовно нього у вигляді тримання під вартою.
Беручи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на волі може незаконно впливати на свідків та потерпілу від кримінального правопорушення, без дозволу слідчого, прокурора та суду, з метою пошуку роботи, може виїхати з місця постійного проживання, переховуючись при цьому від органів слідства, прокурора, суду та враховуючи те, що підозрюваний не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, внаслідок чого не має соціальних чинників, які б прив`язували його до постійного місця проживання.
Враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини в їх сукупності, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, стан його здоров`я, його соціальні зв`язки та поведінку, суд вважає, що ініціатором клопотання та прокурором в судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.152 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що застосування до нього більш м`якого виду запобіжного заходу не забезпечить виконання завдань кримінального судочинства та належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Відтак, суд приходить до переконання, що клопотання є обґрунтованим та підлягає до задоволення.
Відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Приймаючи до уваги, що вказаний злочин був вчинений із погрозою застосування насильства, застава не визначається.
Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 194, 196 КПК України,
Клопотання задовольнити.
Обрати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ромської національності, громадянина України, без освіти, тимчасово не працюючого, раніше не судимого, не одруженого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 30 (тридцять) днів до 09.06. 2015 року включно.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і підлягає до негайного виконання органом досудового розслідування.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1