Пр.№
ЧЕРВОНОЗАВОДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2014 року
м.Харків

Червонозаводський районний суд міста
Харкова у складі:

головуючого судді -Олізаренко С.М.,

при секретарі - Пономаревої М.О.,

за участю прокурора - Петрушко Д.В.,

захисника - адвоката ОСОБА_1

розглянувши у судовому засіданні в
залі суду в м. Харкові кримінальне
провадження, внесене в Єдиний реєстр
досудових розслідувань за №0001774
від 27 травня 2013 року, за підозрою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
м.Харкова, українця, громадянина
України, з вищою освітою, працюючого
малярем ТОВ "Іпріс Профіль", інвалід ІІІ
групи, проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1, раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2
ст.307, ч.2 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, маючи умисел, направлений на
незаконний збут особливо небезпечного
наркотичного засобу, 08.08.2013 приблизно о
20 годині 30 хвилин, знаходячись у себе за
місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_1,
за 200 грн. продав, тим самим незаконно
збув ОСОБА_3 у паперовому згортку
подріблену речовину рослинного
походження зеленого кольору - канабіс,
масою (в перерахунку на суху речовину)
4,4813 гр.

В той же день о 20 годині 35 хвилин ОСОБА_3
в, знаходячись біля б. № 43 по вул.
Симферопольській, м. Харкова,
добровільно видав працівникам міліції
у паперовому згортку вищевказану
подріблену речовину рослинного
походження зеленого кольору, яку
придбав у ОСОБА_2 при вищеописаних
обставинах, та котра згідно висновку
судово-хімічної експертизи № 1381 від
16.08.2013 є особливо небезпечним
наркотичним засобом - канабісом, масою
(в перерахунку на суху речовину) 4,4813 гр.

Своїми умисними протиправними діями
ОСОБА_2, вчинив злочин, передбачений ч.2
ст.307 КК України, тобто незаконний збут
особливо небезпечного наркотичного
засобу.

Окрім того, ОСОБА_2, маючи умисел,
направлений на незаконний збут
особливо-небезпечного наркотичного
засобу, 24.09.2013 приблизно о 21 годині 30
хвилин, знаходячись у себе за місцем
проживання, за адресою: АДРЕСА_1, за 200
грн. продав, тим самим незаконно збув
ОСОБА_3 у паперовому згортку подріблену
речовину рослинного походження
зеленого кольору, масою (в перерахунку
на суху речовину) 5,1216 гр.

В той же день о 21 годині 55 хвилин ОСОБА_3,
знаходячись біля б. № 1 по пров.
Титаренківському, м.Харкові,
добровільно видав працівникам міліції
у паперовому згортку вищевказану
подріблену речовину рослинного
походження зеленого кольору, яку
придбав у ОСОБА_2 при вищеописаних
обставинах та яка згідно висновку
судово-хімічної експертизи № 1656 від
27.09.2013 є особливо небезпечним
наркотичним засобом - канабісом, масою
(в перерахунку на суху речовину) 5,1216 гр.

Своїми умисними протиправними діями
ОСОБА_2 вчинив злочин, передбачений ч.2
ст. 307 КК України, тобто незаконний збут
особливо небезпечного наркотичного
засобу, вчинений повторно.

26 вересня 2013 року приблизно о 08 годині 05
хвилин ОСОБА_2 був затриманий за
підозрою у вчиненні злочину,
передбаченого ч.2 ст.307 КК України, після
чого о 09 годині 05 хвилин доставлений до
Червонозаводського РВ ГУМВС України в
Харківській області, де в результаті
обшуку в останнього з лівого
внутрішнього карману куртки був
вилучений паперовий пакунок з
речовиною рослинного походження в
подрібненому стані, а також зроблений
зріз вищевказаного карману. Згідно
висновку судово-хімічної експертизи №
1656 від 27.09.2013 речовина, вилучена в
ОСОБА_2 є особливо небезпечним
наркотичним засобом - канабісом, масою
7,0062 гр. На зрізі карману ОСОБА_2 згідно
висновку вищевказаної експертизи
виявлений особливо-небезпечний
наркотичний засіб - канабіс, масою 0,0786
гр.

Вказаний особливо небезпечний
наркотичний засіб - канабіс, загальною
масою 7,0848 ОСОБА_2 незаконно зберігав
без мети збуту.

Своїми умисними протиправним діями
ОСОБА_2 вчинив злочин, передбачений ч.2
ст.309 КК України, тобто незаконне
зберігання наркотичного засобу без
мети збуту, вчинене особою що раніше
вчинила злочини, передбачені ст. 307 КК
України.

Окрім того, 26 вересня 2013 року в період
часу з 15 годин 00 хвилин до 18 годин 15
хвилин в результаті обшуку за адресою:
АДРЕСА_1, за місцем проживання ОСОБА_2
під шафою у лівій частині кімнати були
виявлені та вилучені два пакунки з
речовиною рослинного пошкодження
зеленого кольору в сухому подрібленому
стані, яка згідно висновку
судово-хімічної експертизи № 1656 від
27.09.2013 є особливо-небезпечним
наркотичним засобом - канабісом, масою
5,2324 гр. та 0,5243 гр., загальною масою 5,7567
гр.

Вказаний особливо небезпечний
наркотичний засіб - канабіс, загальною
масою 5,7567 ОСОБА_2 незаконно зберігав з
метою збуту.

Своїми умисними діями ОСОБА_2 вчинив
злочин, передбачений ч.2 ст.307 КК
України, тобто незаконне зберігання
особливо небезпечного наркотичного
засобу з метою збуту, вчинене особою, що
раніше вчинила злочин, передбачений ст.
307 КК України.

15.01.2014р. між прокурором прокуратури
Червонозаводського району м. Харкова
Петрушко Д.В., якому на підставі ст. 37
КПК України надані повноваження
прокурора в даному кримінальному
провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_2 в
порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472
КПК України, укладено угоду про
визнання винуватості.

Згідно з даною угодою ОСОБА_2
беззастережно визнав свою винуватість
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2
ст. 307, ч.2 ст.309 КК України. З урахуванням
особи обвинуваченого, його стану
здоров'я, матеріального та сімейного
стану, щирого каяття та активного
сприяння розкриттю вчинених злочинів,
сторони узгодили покарання за ч.2 ст.309
КК України у виді 2 років позбавлення
волі, за ч.2 ст.307 КК України у виді 5
років позбавлення. На підставі ст.70 КК
України остоточно визначили покарання
в виді 5 років позбавлення волі зі
звільненням на підставі ст. 75 КК
України від відбування покарання з
випробуванням, та ОСОБА_2, якому
роз'яснено наслідки укладення та
затвердження угоди, передбачені ст. 473
КПК України, та наслідки невиконання
угоди, дав згоду на його призначення.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК
України питання про можливість
затвердження даної угоди про визнання
винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК
України у кримінальному провадженні
щодо кримінальних проступків, злочинів
невеликої чи середньої тяжкості,
тяжких злочинів, внаслідок яких шкода
завдана лише державним чи суспільним
інтересам, може бути укладена угода між
прокурором та підозрюваним чи
обвинуваченим про визнання
винуватості.

Прокурор в судовому засіданні,
вважаючи, що при укладенні даної угоди
дотримані вимоги і правила КПК та КК
України, просив цю угоду затвердити і
призначити обвинуваченому узгоджену в
угоді міру покарання та інші
передбачені угодою заходи.

Обвинувачений в судовому засіданні
також просив вказану угоду з
прокурором затвердити і призначити
узгоджену в ній міру покарання та інші
передбачені угодою заходи, при цьому
беззастережно визнав себе винуватим у
вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст.
309, ч.2 ст.309 КК України, в обсязі підозри,
дав згоду на застосування узгодженого
виду та розміру покарання, а також
інших заходів у разі затвердження
угоди, заявивши, що здатен реально
виконати взяті на себе відповідно до
угоди зобов'язання.

Захисник також підтримав клопотання
обвинуваченого про затвердження угоди.

Судом встановлено, що злочин, у
вчиненні якого ОСОБА_2 беззастережно
визнав себе винуватим, згідно із ст. 12
КК України є тяжким злочином, від якого
потерпілих немає.

При цьому судом з'ясовано, що
обвинувачений цілком розуміє права
визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки
укладення та затвердження даної угоди,
передбачені ст.472 КПК України, характер
обвинувачення, вид покарання, а також
інші заходи, які будуть застосовані до
нього у разі затвердження угоди судом.

Обвинуваченому роз'яснені наслідки
невиконання угоди, передбачені ст.476
КПК України.

Суд шляхом проведення опитування
сторін кримінального провадження
переконався, що укладення угоди
сторонами є добровільним, тобто не є
наслідком застосування насильства,
примусу, погроз або наслідком обіцянок
чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті,
що передбачені в угоді. При цьому судом
з`ясовано, що ОСОБА_2 повністю
усвідомлює зміст укладеної з
прокурором угоди про визнання
винуватості, характер обвинувачення,
щодо якого визнає себе винуватим,
цілком розуміє свої права, визначені п.
1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки
укладення, затвердження даної угоди,
передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та
наслідки її не виконання, передбачені
ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості
відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Узгоджене сторонами в угоді про
визнання винуватості покарання
відповідає вимогам ст.ст. 65, 69, 75 77 КК
України, а саме: враховує ступінь
тяжкості вчиненого злочину, особу
обвинуваченого, а також обставини, що
обтяжують та пом'якшують покарання.

Обвинувачений є громадянином
України, з вищою освітою, неодружений,
але перебуває у фактичних шлюбних
відносинах, мешкає з іншими членами
родини за адресою: АДРЕСА_1, працює
малярем ТОВ "Іпріс Профіль", інвалід ІІІ
групи, на обліку у лікарів нарколога та
психіатра не перебуває, за місцем
роботи та проживання характеризується
виключно позитивно, до кримінальної
відповідальності притягається вперше.
Обставинами, які пом'якшують покарання
та істотно знижують ступінь вчинених
злочинів, відповідно до ст.ст.66,69 КК
України, є повне визнання вини та щире
каяття обвинуваченого, активне
сприяння розкриттю злочину, а також
його незадовільний стан здоров'я
(інвалідність дитинства через
захворювання головного мозку). За таких
обставин, з урахуванням особи
обвинуваченого, суд вважає можливим
призначити йому покарання з
застосуванням ст.ст.69, 75 КК України та
відповідно до ст..77 КК України не
призначати покарання у виді
конфіскації майна, передбаченого ч.2
ст.307 КК України.

Обставин, що обтяжують покарання,
відповідно до ст.67 КК України, судом не
встановлено.

Враховуючи, що угода про визнання
винуватості, від 15.01.2014 року, була
укладена добровільно, вона відповідає
закону і не порушує права, свободи,
інтереси сторін та інших осіб, її форма
та зміст відповідають вимогам КПК та КК
України, суд дійшов висновку про
наявність всіх правових підстав для
затвердження цієї угоди і призначення
обвинуваченому узгодженої сторонами
міри покарання, яке відповідає ступеню
тяжкості вчиненого злочину та особі
обвинуваченого.

Іспитовий строк в три роки суд вважає
достатнім та необхідним для досягнення
цілей покарання. З метою здійснення
контролю за поведінкою засудженого в
період іспитового строку суд вважає
необхідним покласти на ОСОБА_2
обов'язки, передбачені ст..76 КК України.

Долю речових доказів суд вирішує в
порядку ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати підлягають
стягненню з ОСОБА_2 згідно до ст..ст. 124,
126 КПК України.

Строк запобіжного заходу, обраного у
відношенні обвинуваченого ОСОБА_2 в
ході досудового розслідування,
сплинув. Під час судового провадження
клопотання від прокурора про
застосування запобіжного заходу не
надходило.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
100, 124, 126, 314, 373, 374, 472, 474 та 475 КПК України,
суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 15.01.2014р між
прокурором Петрушко Д.В. та
обвинуваченим ОСОБА_2 про визнання
винуватості.

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні
злочинів, передбачених ч. 2 ст. 309, ч.2
ст.307 КК України, за якими призначити
йому узгоджене сторонами угоди про
визнання винуватості від 15.01.2014р.
покарання:

- за ч.2 ст.309 КК України - у виді
позбавлення волі строком на 2 роки;

- за ч.2 ст.307 КК України з
застосуванням ст..69 КК України - у виді
позбавлення волі строком на 5 років.

Згідно ч.1 ст.70 КК України шляхом
поглинення менш суворого покарання
більш суворим остаточно визначити
покарання за ч. 2 ст. 309, ч.2 ст.307 КК
України у виді 5 (п'яти) років
позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити
ОСОБА_2 від відбування призначеного
покарання з випробуванням із іспитовим
строком на 3 роки.

Відповідно до ст.76 КК України
зобов'язати ОСОБА_2 протягом іспитового
строку: не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції;
повідомляти кримінально-виконавчу
інспекцію про зміну місця проживання,
роботи; періодично з'являтися для
реєстрації в органи
кримінально-виконавчої інспекції.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
процесуальні витрати, понесені при
проведенні:

- судово-хімічної експертизи № 1381 від
16.08.2013р. в сумі 367,8 грн. (код доходів 24060300
р/р 0005, код банку 37999680, МФО 851011 УДКС
України в Комінтерівському районі
м.Харкова);

- судово-хімічної експертизи № 1656 від
27.09.2013р. в сумі 489,44 грн. (код доходів 24060300
р/р 0005, код банку 37999680, МФО 851011 УДКС
України в Комінтерівському районі
м.Харкова);

- судово-хімічної експертизи № 166 від
15.10.2013р. в сумі 489 грн. (код доходів 24060300
р/р 0005, код банку 37999680, МФО 851011 УДКС
України в Комінтерівському районі
м.Харкова)

Речові докази:

- полімерний пакет №1381 (квитанція № 11877
від 22.08.2013р.) , № 1656 (квитанція № 12202 від
25.10.2013р.), зразки тампонів в пакетах
(квитанція № 738 від 24.10.2013р.) які
зберігаються в УРЗ ГУМВС України в
Харківській області - знищити;

- грошові кошти в сумі 200 грн., передані
на відповідальне зберігання ОСОБА_2,
конфіскувати в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений з підстав,
передбачених ст. 394 КПК України, до
апеляційного суду Харківської області
шляхом подачі апеляції протягом
тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
вирок, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після прийняття рішення
судом апеляційної інстанції.

Суддя:
С.М. Олізаренко