Дата документу Справа № 335/9615/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 335/9615/14-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/778/1164/15 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2015 року місто Запоріжжя
Судова колегія з кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0002754 щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

23.03.2010 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі;

19 січня 2011 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч.ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

31.07.2014 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,

обвинувачений ОСОБА_6 ,

захисники адвокати ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить змінити вирок та зменшити міру призначеного покарання, оскільки суд першої інстанції не врахував його хронічне психоневрологічне захворювання та його щире каяття у скоєному.

Встановлені судом першої інстанції обставини:
22 червня 2014 року, приблизно о 05-30 годині ОСОБА_6 , маючи намір на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , матеріали щодо якого виділені у кримінальне провадження № 0003365, який, знаходячись біля будинку № 149 по бул. Гвардійському в м. Запоріжжі, шляхом зламу замка правої дверцяти проник до салону автомобіля «ЗA3 1102», д/н НОМЕР_1 , кузов білого кольору, який належить ОСОБА_11 . Там ОСОБА_10 знайшов ключ від замка запалювання вказаного автомобілю, та передав його ОСОБА_6 .. Останній сів на місце водія та за допомогою ключа від замку запалювання запустив двигун автомобілю, після чого на вказаному автомобілі ОСОБА_10 та ОСОБА_6 проїхали від місця стоянки автомобілю до б. 146 по бул. Гвардійському в м. Запоріжжя, де були затримані робітниками міліції.

22.06.2014 року приблизно о 05 годині 30 хвилин ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , який, знаходячись біля будинку № 149 по бул. Гвардійському в м. Запоріжжі, шляхом зламу замка правої двері залізними ножицями проник до салону автомобіля «ЗАЗ 1102», д/н НОМЕР_1 , в кузові білого кольору, який належить гр. ОСОБА_11 . Так, ОСОБА_6 , знайшов у бардачку автомобіля мобільний телефон марки «Нокія 1280» в корпусі чорного кольору, вартість якого становить 105 гривень та поклав його собі до карману, а ОСОБА_10 , сівши на водійське сидіння знайшов під ним панель автомагнітоли марки «Піонер» в корпусі чорного кольору, вартістю 150 грн. Таким чином ОСОБА_6 та особа, матеріали щодо якої виділені у окреме провадження, таємно викрали майно потерпілого, чим завдали останньому матеріальну шкоду в розмірі 255 гривень.

Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 березня 2015 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України та йому призначено покарання за:

ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі;

ч. 2 ст. 289 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України в строк покарання, призначеного даним вироком, частково зараховано невідбуте покарання за вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 31.07.2014 року, призначене остаточне покарання у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі.

Тримається під вартою з 22 червня 2014 року.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і наполягав на законності та обґрунтованості вироку суду першої інстанції, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, які викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 349 КПК України передбачено, що суд має право визначити обсяг і порядок дослідження доказів у справі. При цьому, як передбачено частиною третьою вказаної норми, суд має можливість за відсутності заперечень учасників судового провадження визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніхто не оспорює. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 у незаконному заволодінні транспортним засобом, за попередньою змовою групою осіб, а також у таємному викраданні чужого майна (кардіжці), вчиненому повторно, винним себе визнав повністю та розкаявся у скоєному, у зв`язку з чим, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорювались. Розгляд справи в суді першої інстанції за обвинуваченням ОСОБА_6 був проведений відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. Виконання судом цих вимог відображено в технічному засобі фіксування кримінального провадження, а також у журналі судового засідання.

Необґрунтованими є доводи апеляційної скарги обвинуваченого про суворість призначеного покарання.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах санкції закону, з урахуванням ступеню тяжкості злочину, даних про особу засудженого та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

ОСОБА_6 призначено покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, з урахуванням положень ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України.

При цьому судом враховано щире каяття ОСОБА_6 і визнання вини як обставини, що пом`якшують покарання, враховано також перебування обвинуваченого на обліку в КЗ «Нікопольська міська психоневрологічна лікарня» в БНБ з приводу хронічного психічного захворювання з 2000 року з приводу легкої розумової відсталості в ступені легкої дебільності.

В той же час суд врахував ступінь тяжкості злочинів, негативні дані про особу винного, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та повторно скоїв умисні корисливі злочини.

Призначене обвинуваченому покарання відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України та буде достатнім для його виправлення, а також запобіганню вчинення нових злочинів.

Вважати призначене засудженому покарання несправедливим внаслідок його суворості, як того вимагає ст. 414 КПК України, підстав у апеляційного суду немає.

Керуючись ст. ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії даної ухвали.

Судді:
1. 2. 3.