Справа № 569/2716/15-к
21 лютого 2015 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області
в особі слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області лейтенанта міліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , -
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 19 лютого 2015 року, близько 04 години 10 хвилин ОСОБА_6 , маючи намір на незаконне заволодіння чужим майном з корисливих мотивів, діючи повторно та за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , перебуваючи біля будинку № 26 по вул. Ніла Хасевича в м. Рівне, пошкодивши замок капоту автомобіля "ВАЗ 2106", д.н.з. НОМЕР_2 , звідки таємно викрав акумуляторну батарею марки «Westa», вартістю 700 гривень, чим завдав ОСОБА_11 майнової шкоди на вищевказану суму.
Правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємні викрадення чужого майна, вчинені повторно та за попередньою змовою групою осіб.
Зібраними у провадженні матеріалами досудового розслідування, а саме: показаннями потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , протоколом огляду місця події від 19.02.2015 року згідно якого при затриманні ОСОБА_6 виявлено та вилучено викрадені речі, показаннями свідка ОСОБА_13 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 20.02.2015, затримання фактично відразу після вчинення злочинів. 20 лютого 2015 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України.
Є достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування (вчинив умисні злочини проти власності за попередньою змовою групою осіб); незаконного впливати на потерпілих чи свідків (з метою особистого уникнення від відповідальності схиляти до дачі неправдивих свідчень); перешкоджати проведенням слідчих дій по кримінальному провадженню; може вчинити інші кримінальні правопорушення та знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (наявна оперативна інформація про причетність останнього до скоєння великої кількості аналогічних злочинів на території м. Рівне та Рівненського району).
Під час розгляду клопотання слідчий та прокурор вказують на те, що застосування особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не зможе забезпечити своєчасного проведення основних слідчих дій та контролю за місцем перебування підозрюваного. Крім того ОСОБА_6 вчинив вказані кримінальні правопорушення за попередньою змовою групою осіб, немає постійного заробітку, може вчиняти нові злочини та переховуватись від слідства та суду, а тому є підстави вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, не зможуть запобігти ризикам, зазначеним в п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і не зможуть гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили суд його задовольнити.
ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання, просили суд обрати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Зокрема ОСОБА_6 не заперечив що вчинив злочин, суду пояснив, що будучи ще неповнолітнім його батьки залишили на виховання та проживання у діда з бабою в селі Шубків Рівненського району, на даний час він їм допомагає по господарству оскільки вони є особами похилого віку.
20 Лютого 2015 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, однак достатніх доказів про існування ризиків, про які зазначає у клопотанні слідчим не надано та не доведено.
Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.
Пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, щоб обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо доведено органами державної влади. Аргументи за і проти звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (in abstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Небезпека того, що обвинувачений буде переховуватися, не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або зробити її настільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі Бекчієв проти Молдови (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пп. 56 та 59 з подальшими посиланнями).
Враховуючи вищевикладене, з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у виді тримання під вартою є недоцільним.
Слідчий суддя бере до уваги, що ОСОБА_6 раніше не судимий, з дитинства виховується у діда з бабою, яки є особами похилого віку, вчинений ним злочин не є тяжким, вину у підозрюваних злочинах визнає.
У відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України, щодо підозрюваного слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту. Оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
З урахуванням обставин справи, суд вважає за необхідне застосувати до підозрюваного домашній арешт із забороною залишати житло в період доби з 20 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв..
Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього на строк не більше двох місяців такі обов`язки за викликом прибувати до слідчого, прокурора та суду, здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, заборонити залишати житло в період доби з 20 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв.,носити електронний засіб контролю.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 395 КПК України, слідчий суддя,
В задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно ОСОБА_6 відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заборонити ОСОБА_6 залишати житло за адресою АДРЕСА_2 в період доби з 20 год. 00 хв. по 08 год. 00 хв..
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки: за викликом прибувати до слідчого, прокурора та суду, здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, носити електронний засіб контролю.
Встановити строк дії ухвали терміном до 21 квітня 2015 року
Термін дії обов`язків, визначених в ухвалі встановити до 21 квітня 2015 року.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання у Рівненський районний відділ УМВС України у Рівненській області.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1