Справа № 1-156/08р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2008
року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Ільченка О.І.,

при секретарі - Іценко Ю.О.,

з
участю прокурора - Демченка С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м. Прилуки кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1, фактично проживаючого: АДРЕСА_2,
українця, громадянина України, з неповно-середньою освітою, розлученого,
працюючого не офіційно, раніше не судимого,

за ст. 164 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно виконавчого
листа № 2-41/2003р., виданого на підставі рішення Прилуцького районного місцевого суду від 30 січня 2003 року з підсудного ОСОБА_1
стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3, 22.05.2001
року народження в розмірі ¼ частини
всіх видів його заробітку до досягнення дитиною повноліття.

Кошти на прожиття ОСОБА_1 заробляв
працюючи по найму в приватних осіб, але з цих коштів відрахувань на сплату
аліментів не проводив і таким чином не сплачував аліменти на утримання
неповнолітньої дитини.

Судовим виконавцем підсудному неодноразово
вносились попередження про можливе притягнення його до кримінальної
відповідальності у разі непогашення заборгованості по аліментах, але підсудний
ОСОБА_1 участі у вихованні дочки ОСОБА_3 не приймав, ніякої матеріальної та майнової
допомоги на її утримання не надавав, чим порушив права неповнолітньої дитини на
повноцінний та всебічний розвиток. Таким чином, підсудний злісно ухилявся від
сплати аліментів, у зв”язку з чим, станом на 26.02.2008 року заборгованість по
них становить 4178,10 грн.

У судовому
засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину за пред”явленим обвинуваченням визнав
повністю та пояснив, що він усвідомлює про свій обов”язок сплачувати аліменти
на дочку, але цього не робив тривалий час через відсутність необхідних коштів.
Так, за станом здоров”я розрахувався з роботи, пізніше потрапив у ДТП і
проводив відшкодування пошкоджених двох автомобілів. Також отримуючи мізерні
кошти, він витрачав їх на утримання нової сім”ї і до того ж, коли колишня
дружина знаходилася у декретній відпустці. Запевняє суд про повне погашення
заборгованої суми по аліментах і сплати поточних аліментів.

Допитана в судовому засіданні
ОСОБА_2, як колишня дружина підсудного та отримувач аліментів на дитину вказує
про злісне ухилення підсудного від сплати таких, бо він не надає матеріальної
допомоги дочці, тривалий час взагалі не сплачує таких (аліментів) і має велику
суму заборгованості.

Крім того вина підсудного
підтверджується:

 виконавчим
листом № 2-41/2003р. виданого на підставі рішення Прилуцького районного місцевого суду від 30 січня 2003
року з підсудного ОСОБА_1 стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання
дочки ОСОБА_3, 22.05.2001 року народження в розмірі ¼ частини всіх видів його заробітку до
досягнення дитиною повноліття (а.с. 34);

 майно
на яке можливо звернути стягнення у ОСОБА_1 відсутнє (а.с. 5-7);

 згідно
довідки держвиконавця відділу ДВС Прилуцького міськрайонного управління юстиції
станом на 26.02.2008 року підсудний має заборгованість по аліментах в розмірі
4178,10 грн. (а.с. 4);

 підсудний
неодноразово попереджався про можливе притягнення його до кримінальної
відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів (а.с. 3).

Оцінюючи здобуті докази в їх сукупності, суд приходить до
висновку, що умисні дії підсудного в частині ухилення від сплати аліментів (як
батька) на утримання дочки ОСОБА_3, 2001 року народження, правильно
кваліфіковані досудовим слідством за ч.1 ст.164 КК України, як злісне ухилення від сплати
встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини /аліментів/, за що
підсудний і має нести кримінальну відповідальність.

Обставин, які б пом”якшували та обтяжували покарання
ОСОБА_1 у ході судового слідства не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання підсудному
суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є невеликої тяжкості,
особу винного, як таку, що має сім”ю, утримує малолітню дитину, раніше до
кримінальної відповідальності не притягувався (а.с. 13).

Враховуючи викладене, суд дійшов до
висновку що для виправлення та запобіганню нових злочинів ОСОБА_1 необхідно
обрати покарання в межах санкції інкримінованої йому статті у вигляді
громадських робіт.

Речові
докази та судові витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України,
-

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_1 визнати
винним за ч.1 ст.164 КК України та
призначити йому покарання у вигляді 100 (сто) годин громадських робот.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду
Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд протягом 15 діб з
моменту проголошення даного вироку.

Головуючий:
О.Ільченко