Справа№ 1-51/2007 p.
ВИРОК

Іменем України

8 лютого 2007 року Ірпінський міський суд
Київської області в складі:

головуючого: Сливи Ю.М.

при секретарі Брайченко О.О.,

з участю прокурора Кимлика Р.В.,

захисника ОСОБА_1 v

розглянувши обвинуваченню:

у відкритому судовому
засіданні в м.
Ірпіні кримінальну справу
по

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця
АДРЕСА_1, українця, громадянина України, з незакінченою вищою освітою,
одруженого, який до засудження проживав: в
АДРЕСА_2,, раніше судимого:

·
вироком Дніпровського районного
суду м. Києва від 14.06.2004 року за ст.185 ч.1 КК України до 1 року позбавлення волі;

·
вироком Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області від 03.07.2006 року за ст. 289 ч.2 КК України до 3 років обмеження волі;

у вчиненні злочину передбаченого ст. 390 ч. 1 КК України,

встановив:

Вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного
суду Київської області від 03.07.2006 року ОСОБА_1 засуджений за ст. 289 ч.2 КК України до 3 років обмеження волі.

19.07.2006 року ОСОБА_1 для відбуття покарання
прибув до Ірпінського ВЦ (№132), який розташований у АДРЕСА_3. По прибутті до
виправного центру був ознайомлений з
порядком відбування покарання у зазначеній установі, з кордонами виправного центру та попереджений про відповідальність за
порушення режиму тримання, а також зі змістом ст. 101 КВК України. Адміністрацією виправного центру засуджений
ОСОБА_1 був попереджений про кримінальну відповідальність за
самовільне залишення кордонів установи та ознайомлений зі змістом ст. 390 КК України.

29 вересня 2006 року близько 21-30 години (точний час досудовим слідством не встановлений) ОСОБА_1, з метою ухилення від подальшого відбування
покарання, скориставшись відсутністю співробітників
відділу нагляду за безпекою ІНФОРМАЦІЯ_2, грубо порушив режим утримання, і
подолавши огорожу установи самовільно залишив межі виправного
центру.

Засудженого ОСОБА_1 затримали співробітники
Переяслав-Хмельницького МРВ 02.10.06 близько 2-ї години в АДРЕСА_4. В приміщенні Переяслав-Хмельницького МРВ передали його співробітникам
Ірпінського виправного центру №
132 для повернення в місця обмеження волі.

У судовому засіданні підсудний вину
в скоєному злочині визнав повністю та пояснив, що він дійсно вчинив втечу з виправного центру у зв'язку з тим, що в нього
склалися погані стосунки з іншими засудженими, які вимагали в
нього гроші. Приїхавши в АДРЕСА_4 він почав збирати гроші. Однак
вчасно до ШЦ № 132 не повернувся оскільки вжив спиртне Він розумів, що в разі не повернення буде
засудженим, та таким чином хотів змінити режим
утримання. Щиро розкаявся та просив суворо не карати. Просив врахувати, що має неповнолітню
2-річну доньку та смертельно хвору матір.

2

У зв'язку із повним визнанням підсудним своєї вини в
скоєному злочині, визнанням кваліфікації
своїх дій та доказів, зібраних органом досудового слідства, дослідження доказів
було обмежене лише допитом підсудного.

Органом досудового слідства дії
ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за ст. 390 ч. 1 КК України, як самовільне залишення місця обмеження волі.

Обираючи міру покарання ОСОБА_1 суд
враховує, що він скоїв злочин, який відноситься до категорії
середньої тяжкості.

Як особа підсудний ОСОБА_1 за місцем відбування
покарання характеризується негативно, покарання не відбув та знову вчинив
умисний злочини, одружений та має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не
перебуває, його мати хворіє на тяжку хворобу.

Обставиною, що пом'якшує покарання
підсудного суд знаходить: щире каяття в скоєнні злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання
підсудного ОСОБА_1, суд знаходить рецидив злочинів.

Суд, враховуючи обставини справи,
особу підсудного ОСОБА_1, вважає, що його виправлення не можливе без ізоляції
від суспільства і йому слід обрати міру покарання у виді позбавлення волі.

Щодо підсудного ОСОБА_1, суд
застосовує ст. 71 КК України, оскільки він вчинив злочин у
період відбування покарання призначеного попереднім вироком.

Керуючись
ст.ст. 323, 324 КПК України суд, -

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ст. 390
ч. 1 КК
України і призначити йому покарання по цій статті у вигляді 2 (двох) років
позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання не відбутого
покарання за вироком Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області від 03.07.2006 року за ст. 289 ч.2 КК України у вигляді 3 років обмеження волі, з урахуванням ст. 72 КК України остаточну міру покарання ОСОБА_1 призначити у
виді 2
( двох ) років 6 ( шести) місяців позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу щодо
підсудного ОСОБА_1 до набрання вироку законної сили залишити без зміни - тримання під вартою в Київському
СІЗО №
13 Держдепартаменту України з питань виконання
покарань.

Строк відбування покарання ОСОБА_1
рахувати з моменту його затримання, тобто з 27.10.2006 року.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду
Київської області через Ірпінський міський

суд на протязі 15-ти діб з моменту його оголошення. Суддя

Ю.М. Слива