АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №11/791/272/13 р.. Головуючий у 1-й інстанції Циганій С.І.
Категорія: ч. 2 ст. 307 КК України Доповідач Бугрименко В.Г.

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2013 року березня місяця « 26» дня

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Бугрименка В.Г.
Суддів:Черствої Є.О., Вороненко Т.В.
З участю прокурораДворецького О.О.
ЗасудженогоОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_5 на вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 26 вересня 2012 року ,-

в с т а н о в и л а:

Цим вироком

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, не працюючого, раніше не судимого,

засуджено за ч. 2 ст. 307 КК України до позбавлення волі на пять років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк три роки і на нього покладено обовязки, передбачені п.п. 2,3,4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Запобіжний захід підписка про невиїзд.

Постановлено стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення експертиз у розмірі 2590 гривень 20 копійок.

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_5 визнано винним і він засуджений за те, що на початку жовтня 2010 року в с. Гладківка Голопристанського району за місцем свого проживання незаконно зірвав кущі дикоростучої коноплі, приніс їх додому де шляхом висушування і перетирання виготовив з них особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс вагою 9,213 г, який з метою збуту зберігав і 10 жовтня 2012 та 21 жовтня 2012 року збув ОСОБА_6 шляхом продажі відповідно 4,443 г і 4,77 г канабісу.

На вирок суду прокурор, що приймав участь при розгляді справи в суді, подав апеляцію, в якій, не заперечуючи доведеності вини і правильності кваліфікації дій ОСОБА_5, покликається на незаконність та необґрунтованість вироку суду в частині призначеного засудженому покарання внаслідок його мякості та порушення при цьому норм матеріального права. В обґрунтування доводів прокурор посилається на ті обставини, що суд при звільненні ОСОБА_5 від відбування покарання не врахував, що раніше постановлений щодо засудженого аналогічний вирок був скасований саме за необґрунтованістю застосування ст. 75 КК України. Крім того, судом в мотивувальній частині вироку не зазначено форму вини та мотиви злочину, не вирішено питання щодо майна, на яке накладено арешт, не перевірена судом і заява щодо застосування до засудженого під час досудового слідства недозволених методів ведення слідства. Просить вирок скасувати а справу направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши міркування прокурора про необхідність задоволення апеляції із наведених у ній підстав, засудженого ОСОБА_5, який просив вирок суду першої інстанції залишити без зміни, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Висновок про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, по суті в апеляції не оспорюється.

Разом з тим, на думку колегії суддів, при звільненні засудженого від покарання на підставі ст. 75 КК України суд першої інстанції не повною мірою врахував конкретні обставини справи, дані про особу ОСОБА_5 і помилково дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Так вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від19 вересня 2011 року ОСОБА_5 був засуджений за ч. 2 ст. 307 КК України до позбавлення волі на пять років і на підставі ст.. 75 КК України був звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк три роки. Ухвалою апеляційного суду херсонської області цей вирок за апеляцією прокурора був скасований, а справа направлена на новий судовий розгляд. Скасовуючи вирок, колегія суддів вказала, що апеляція прокурора про невідповідність призначеного ОСОБА_5 покарання ступеню тяжкості вчиненого ним злочину та особі засудженого внаслідок мякості є обґрунтованим і у разі доведеності його вини в обсязі, предявленого органами досудового слідства обвинувачення, покарання із застосуванням ст. 75 КК України не можна визнати таким, що відповідає вимогам ст. 65 КК України. Відповідно до положень ст. 374 КПК України ( в редакції 1960 р.) вказівка суду, який розглядав справу в апеляційному порядку, є обовязковою для суду першої інстанції при повторному розгляді справи. Розглядаючи повторно справу і встановивши ті ж фактичні обставини справи, суд першої інстанції в порушення вказаної норми процесуального законодавства повторно застосував положення ст. 75 КК України, що у відповідності до ст. 372 КПК України ( в редакції 1960 р.) є безумовною підставою для скасування вироку і направлення справи на новий судовий розгляд.

Що стосується доводів апеляції прокурора про застосування до засудженого під час досудового слідства недозволених методів ведення слідства то вони не заслуговують уваги. При наявності таких обставин засуджений має право звернутися із заявою до органів міліції чи прокуратури про занесення до єдиного реєстру його повідомлення про вчинений злочин. Такими повноваженнями наділений і прокурор, який в свою чергу не прийняв заяву від засудженого, тобто не виконав своїх процесуальних обовязків.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України ( в редакції 1960 р.), колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляцію прокурора, який приймав участь при розгляді справи в суді, задовольнити частково .

Вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 26 вересня 2012 року щодо ОСОБА_5 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі суду.

Судді: (три підписи)

З оригіналом згідно

Суддя