Справа № 750/7999/13-к
Провадження № 1-кс/750/1209/13
У Х В А Л А

28.08.2013 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

слідчого судді - Розинка В.М.

при секретарі - Осовицькій А.М.

особи, яка подала скаргу - ОСОБА_1

прокурора - Пугачова К.В.

розглянувши скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою від 20.08.2013 р. в інтересах обвинуваченого ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора м. Чернігова, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 365 ч. 2 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У судовому засіданні особа, яка подала скаргу - ОСОБА_1 таку підтримав та просив її задовольнити з наведених у ній підстав.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення тієї, вважаючи, що ці ж самі фактичні обставини, котрі зазначені як такі, що мають ознаки кримінального правопорушення, перевірялись раніше за наслідками такої перевірки 17.05.2012 р. було відмовлено в порушенні кримінальної справи, таке рішення набуло законної сили, на цей час не скасовано, що виключає повторну перевірку тих же самих обставин.

Заслухавши пояснення особи, яка подала скаргу, прокурора та дослідивши в судовому засіданні лише надані матеріали скарги, за відсутністю будь-яких інших доказів та матеріалів, оскільки таких більше ніким із учасників судового провадження надано не було, суд доходить висновку, що за результатами розгляду скарги, належить відмовити в її задоволенні.

Кримінальне провадження було здійснене на основі принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередності дослідження показань, речей і документів, а також диспозитивності, разом з тим, особа, яка подала скаргу, не довела в судовому засіданні обставини, викладені в тій. При цьому, суд, зберігаючи об'єктивність та неупередженість, створив всі необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов'язків, не перебираючи на себе цю частину процесу.

Так, під час розгляду в судовому засіданні, жодним з учасників судового провадження не було надано доказів на підтвердження даної скарги, разом з тим з матеріалів такої, а саме копії заяви ОСОБА_1 від 07.08.2013 р. на ім'я прокурора м. Чернігова, слідує, що 17.05.2012 р. помічником прокурора м. Чернігова Висоцьким А.В. була винесена постанова про відмову в порушенні кримінальної справи за фактом побиття працівниками міліції ОСОБА_2, яка на даний час ніким не скасована та набрала законної сили, тобто, вищеозначена постанова прокуратури винесена щодо тих же самих обставин, на які посилається особа, яка подала скаргу в останній.

Як слідує із приписів ст. 214 КПК України, «слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов'язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування».

В судовому засіданні встановлено, що особа, яка подала скаргу до суду, напередодні, а саме 07.08.2013 р. звернулась із заявою про кримінальне правопорушення до прокурора м. Чернігова, зазначаючи, що вона є представником інтересів ОСОБА_2, котрий був затриманий працівниками міліції 13.12.2011 р. за підозрою у вчиненні вбивства, 14.12.2011 р. той був допитаний у присутності ОСОБА_1, при цьому на підозрюваному не було ніяких слідів тілесних ушкоджень, але такі з'явились 16.12.2011 р., що ОСОБА_1 вже бачив, а сам підозрюваний стверджував, що відносно нього з боку працівників міліції були вчиненні протиправні дії - застосування фізичної сили та психологічного тиску.

З питань ймовірного вчинення працівниками міліції протиправних дій стосовно ОСОБА_2, органами прокуратури тричі провадились прокурорські перевірки, два попередніх рішення про відмову в порушенні кримінальної справи від 03.01.2012 р. та 20.01.2012 р. були скасовані, а третє, і останнє на цей час, від 17.05.2012 р. набуло законної сили.

В заяві до прокуратури м. Чернігова від 07.08.2013 р. ОСОБА_1, вважаючи незаконною постанову про відмову в порушенні кримінальної справи від 17.05.2012 р., заявляв про наявність підстав скасування останньої постанови та відкриття кримінального провадження з метою встановлення істини. В.о. першого заступника прокурора м. Чернігова в листі від 13.08.2013 р. повідомив особі, яка подала скаргу до суду, що на цей час, в зв'язку з положеннями КПК України, який набув чинності 20.11.2012 р. органи прокуратури не наділені повноваженнями в частині скасування постанов про відмову в порушенні кримінальної справи, а її звернення не містить достовірних даних, передбачених ч. 5 ст. 214 КПК України для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Наведене свідчить про те, що особа, яка подала скаргу до суду, вже станом на 16.12.2011 р. мала впевненість, щодо скоєння по відношенню до ОСОБА_2, тобто особи, інтереси якої вона і на той, і на теперішній час представляє, правопорушень (або «злочину» згідно існуючої на той час правової термінології) з боку працівників міліції, на підтвердження цього свідчать її дії по захисту інтересів ОСОБА_2 засобами, передбаченими КПК України 1960 року. Відповідно, до вимог останнього, згідно повноважень прокуратури, посадова особа такої, проводячи перевірку щодо заяви про скоєння протиправних дій відносно ОСОБА_2, як зазначено, в ч. 2 ст. 97 КПК України 1960 року по заяві або повідомленню про злочин, зобов'язана була прийняти одне з таких рішень: 1) порушити кримінальну справу; 2) відмовити в порушенні кримінальної справи; 3) направити заяву або повідомлення за належністю.

Винесення 17.05.2012 р. постанови про відмову в порушенні кримінальної справи є законною, обґрунтованою, належною до компетенції прокуратури формою остаточного правового рішення з цього питання. Більш того, положення ст. 991 КПК України 1960 року гарантували механізм оскарження такого рішення особою, інтересів якої воно стосується або її представником, в установленому порядку та в передбачені строки, але правом на таке оскарження учасники процесу не скористувались, як під час дії існуючого на той час процесуального законодавства, так і при набутті чинності нинішнього процесуального законодавства, що передбачалось ст. 7 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України 2012 року.

Зазначене приводить суд до висновку, що прокуратура на цей час дійсно не має ніяких правових підстав ревізувати вищезазначену постанову помічника прокурора м. Чернігова від 17.05.2012 р., як не має таких повноважень і суд. За наявності попереднього законного процесуального рішення відсутні підстави для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

При цьому, слід зазначити, що на неприпустимість будь-якої тяганини у кримінальному судочинстві, звертав увагу і Європейський суд з прав людини при постановленні рішення у справі «Плєшков проти України» (PLESHKOV v. UKRAINE) від 10.02.2011 р., зазначаючи, що розумність тривалості провадження повинні оцінюватись у світлі обставин справи і за такими критеріями: складність справи, поведінка заявника і відповідних державних органів. Відповідно до цього суд не вбачає порушень закону, тобто бездіяльності саме з боку прокурора, котрим на законних підставах не була задоволена заява ОСОБА_1 про кримінальне правопорушення.

Установлене свідчить про те, що у судовому засіданні заслухані всі учасники кримінального провадження, а також вивчені всі надані суду матеріали такого, досліджені всі обставини події, а це приводить суд до висновку, що в даному випадку не мало місця порушень жодних із загальних положень досудового розслідування, й підстави для задоволення скарги ОСОБА_1 відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 22, 23, 26, 303, 306, 307, 395 КПК України, -

у х в а л и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області протягом п'яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя В.М. Розинко