Справа №480/2542/14-к 08.04.2015 08.04.2015 08.04.2015
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 квітня 2015 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за № 0000999

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Миколаївського районного суду Миколаївської області від 29 січня 2015 року у відношенні

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Степове Миколаївського району Миколаївської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1. 09.08.2013 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік,

2. - 16.09.2013 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ст. ст. 185 ч. 3, 185 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки;

- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_6 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Обвинувачений ОСОБА_5 просить вирок змінити, пом`якшивши призначене покарання.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 29 січня 2015 року ОСОБА_5 засуджений за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання у виді 5 років позбавлення волі за вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 16.09.2013 року та у виді 3 років позбавлення волі за вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 09.08.2013 року, і остаточно призначено йому покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування майнової шкоди 6000 грн.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Апелянт вважає призначене покарання занадто суворим. Просить врахувати, що у нього на утриманні хвора бабуся, що він мешкає у селі та займається господарством, за рахунок чого існує його сім`я. Під час вчинення злочину він не перебував у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, крім того, врахувати його щире каяття, оскільки він здійснював допомогу слідству, не ухилявся розслідування та не залишав місце проживання, що вважає обставинами, які пом`якшують покарання.

Не оспорює обставини вчинення крадіжок майна потерпілого ОСОБА_7 , але стверджує, що не викрадав навігатор «DIGITAL DGP-1030».

Встановлені судом першої інстанції обставини.
На початку березня 2014 року, у нічний час ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, заліз на дах гаражу, що розташований біля будинку АДРЕСА_2 , де витягнув цвяхи, зняв лист шиферу та через утворений отвір проник до приміщення гаражу, звідки таємно викрав гроші в сумі 1200 грн та автомобільний навігатор «DIGITAL DGP-1030» вартістю 1200 грн, спричинивши ОСОБА_7 майнову шкоду на суму 2400 грн.

В середині березня 2014 року, у нічний час ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, тим же способом проник через дах до належного потерпілому ОСОБА_7 гаражу, звідки таємно викрав гроші в сумі 1500 грн.

На початку травня 2014 року, у нічний час, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, тим же способом проник через дах до належного потерпілому ОСОБА_7 гаражу, звідки таємно викрав гроші в сумі 1500 грн, бензопилу «Майстер Данило» вартістю 1200 грн та відеореєстратор - 600 грн, а всього на суму 3300 грн.

На початку вересня 2014 року, у нічний час, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, тим же способом проник через дах до належного потерпілому ОСОБА_7 гаражу, звідки таємно викрав електричну дриль вартістю 420 грн, електричну дриль - 300 грн, шуруповерт «Енергомаш» - 200 грн, а всього на суму 920 грн.

В ніч з 25 вересня 2014 року на 26 вересня 2014 року, у нічний час, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, тим же способом проник через дах до належного потерпілому ОСОБА_7 гаражу, звідки таємно викрав електричний перфоратор «HAMMER DRILL» вартістю 1000 грн.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідача, думку прокурора про залишення вироку без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, апеляційній суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні таємного викрадення чужого майна, повторно, з проникненням у приміщення, відповідають фактичним обставинам справи, і оспорюються апелянтом лише в частині кількості викраденого майна за епізодом крадіжки, вчиненої на початку березня 2014 року.

Проте, в цій частині твердження апелянта спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який пояснив, що ОСОБА_5 працював у нього, знав, де знаходиться майно, та підтвердив свою заяву про викрадення у нього майна, в тому числі навігатору «DIGITAL DGP-1030» вартістю 1200 грн.

Отже, з огляду на показання потерпілого, доводи апелянта в цій частині не знайшли підтвердження.

Тому суд дійшов вірного висновку, визнавши ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України.

Призначаючи покарання, суд достатньо врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до тяжких, дані про особу винного, який раніше судимий, характеризується задовільно.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 вчинив злочини у стані алкогольного сп`яніння, що враховано як обставину, яка обтяжує покарання, та спростовує доводи апелянта в цій частині. Обставин, які пом`якшують покарання, не встановлено.

Доводи апелянта про необхідність врахування наявності у нього на утриманні бабусі як обставини, що пом`якшують покарання, не можуть бути враховані, оскільки відсутні такі дані в матеріалах кримінального провадження.

Що стосується доводів апелянта про щире каяття, то фактично ця обставина врахована при призначенні обвинуваченому покарання, яке визначено в мінімальних межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України, призначено відповідно до вимог ст. ст. 65-67 КК України, є необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Проте, остаточне покарання з застосуванням вимог ст. 71 КК України, судом визначено невірно.

Вироком від 16.09.2013 року ОСОБА_5 засуджений за ст. ст. 185 ч. 3, 185 ч. 2 КК України, та остаточне покарання йому визначено за сукупністю злочинів за цим вироком та вироком від 09.08.2013 року, тобто з урахуванням вимог ч. 1 ст. 70, ч.4 ст. 70 КК України, та на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки.

Між тим, призначаючи остаточне покарання за оскаржуваним вироком, суд до призначеного покарання частково приєднав покарання за двома вироками, безпідставно пославшись на невідбуте покарання за вироком від 16.09.2013 року та вироком від 09.08.2013 року, що суперечить вимогам ч. 1 ст. 71 КК України, згідно яким якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

З цих підстав, оскільки судом остаточне покарання визначено всупереч вимогам ч. 1 ст. 71 КК України, та безпідставно до призначеного покарання частково приєднані покарання за двома вироками, а не за попереднім вироком, як передбачено законом, підлягає пом`якшенню призначене ОСОБА_5 остаточне покарання.

Оскільки остаточне покарання підлягає пом`якшенню, але з інших підстав, ніж просить апелянт, його апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Вирок Миколаївського районного суду Миколаївської області від 29 січня 2015 року у відношенні ОСОБА_5 змінити в частині призначеного остаточного покарання на підставі ч. 1 ст. 71 КК України.

Вважати ОСОБА_5 засудженим за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України ОСОБА_5 вважати засудженим до остаточного покарання, визначеного шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 16.09.2013 року до призначеного покарання за вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 29 січня 2015 року, до 5 років 3 місяців позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена в касаційному порядку в колегію суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: