Провадження № 11-кп/792/422/15
Справа № 682/856/15-к Головуюча в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: п.4 ч.2 ст.115 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 липня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

та його захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 від 01.01.2015 року за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Славутського міськрайонного суду від 08 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:
Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.4 ч.2 ст.115 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено попередній тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ухвалено обчислювати з 01 січня 2015 року.

Долю речових доказів вирішено на підставі положень ст.100 КПК України.

За вироком суду, 01 січня 2015 року біля 07 години ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в АДРЕСА_1 , скоїв вбивство співмешканки ОСОБА_9 з особливою жорстокістю.

Кримінальне правопорушення (злочин) вчинено при наступних обставинах.

01 січня 2015 року в ранковий час ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою розшуку своєї співмешканки ОСОБА_9 , яка за кілька годин до того вийшла з дому за місцем їх спільного проживання в
АДРЕСА_1 , прийшов до будинку АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_10 та її донька ОСОБА_11 , із якими товаришувала ОСОБА_9 . В одній із кімнат він побачив співмешканку ОСОБА_9 , яка лежала роздягненою на ліжку разом із ОСОБА_12 . ОСОБА_7 наніс удар кулаком руки по обличчю ОСОБА_12 , який схопився на ноги та втік з будинку. Керуючись мотивами ревнощів ОСОБА_7 вирішив вбити
ОСОБА_9 .
Переслідуючи таку мету, ОСОБА_7 в присутності власниці будинку ОСОБА_13 та її доньки ОСОБА_11 , маючи на меті завдати особливих фізичних, психічних та моральних страждань, а також розуміючи те, що він таким чином ганьбить її честь, принижує гідність, глумиться та завдає тяжких душевних переживань, наніс ОСОБА_9 удар кулаком руки в обличчя та утримуючи за волосся, розуміючи, що його дії бачать ОСОБА_13 та
ОСОБА_11 витягнув її в приміщення коридору, де кинув на підлогу та реалізуючи свій злочинний намір направлений на позбавлення життя, почав наносити ОСОБА_9 численні удари руками та ногами в життєво-важливі частини тіла і голову.
При цьому ОСОБА_9 втрачала свідомість, а ОСОБА_7 в присутності ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , маючи на меті завдати особливих фізичних, психічних та моральних страждань, розуміючи те, що таким чином він ганьбить її честь, принижує гідність, глумиться та завдає тяжких душевних переживань, з метою приведення її до свідомості, витягував її на вулицю, де з метою завдання особливих фізичних страждань продовжував її побиття, шляхом нанесення численних ударів кулаками рук та ногами в життєво-важливі частини тіла і голову на протязі тривалого часу, а коли потерпіла приходила до свідомості знову затягував її за коси в приміщення коридору, де в присутності вищевказаних осіб продовжував її побиття, наносячи удари в життєво-важливі частини тіла і голову.
Продовжуючи свої дії спрямовані на спричинення особливих фізичних, психічних та моральних страждань, розуміючи те, що він таким чином ганьбить її честь, принижує гідність, глумиться та завдає тяжких душевних переживань, взявши скляну пляшку об`ємом 0,5 л, ввів її в піхву ОСОБА_9 , після чого, діставши та розбивши її, в черговий раз занурив розбиту горловину пляшки в піхву потерпілої, заподіявши тілесні ушкодження у вигляді двох колото-різаних ран слизової оболонки в середній третині правої малої статевої губи, підслизового крововиливу в нижній третині лівої малої статевої губи, розриву слизової лівої малої статевої губи в верхній третині, крововиливів з розривами задньої сполучної спайки великих статевих губ, шести крововиливів під слизову оболонку малих статевих губ справа та зліва, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.
Побачивши, що ОСОБА_9 , із врахуванням численних ушкоджень спричинених їй, не могла чинити опір та перебувала в безпорадному стані, ОСОБА_7 залишив її оголеною в приміщенні коридору будинку АДРЕСА_2 , розуміючи те, що він таким чином ганьбить її честь, принижує гідність, глумиться та завдає тяжких душевних переживань, а сам пішов додому, де взяв підводу, на якій повернувся на вказане подвір`я разом із своїм старшим сином ОСОБА_14 .
Надалі ОСОБА_7 завантажив ОСОБА_9 , яку уже одягнула в штани та кофту ОСОБА_11 , накрив її рядном, та завіз до власного домогосподарства, дорогою наносячи їй удари по тілу, коли вона приходила до свідомості і стогнала. Вдома заніс і кинув на підлогу в будинку та в присутності малолітніх дітей ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які спостерігали за діями батька по відношенню до матері, з метою завдання особливих фізичних, психічних та моральних страждань, розуміючи те, що він таким чином ганьбить її честь, принижує гідність, глумиться та завдає тяжких душевних переживань, продовжив наносити ОСОБА_9 численні удари кулаками та ногами у взутті в життєво-важливі частини тіла і голову, а також наступав взутою ногою на шию потерпілої, здавлюючи її.
Такими умисними протиправними діями ОСОБА_7 потерпілій
ОСОБА_9 заподіяно наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма з множинними підшкірними гематомами лобно-тім`яної ділянки голови, скронь справа та зліва, потилично-тім`яної ділянки справа, крововиливи під м`які мозкові оболонки лобної частки зліва, правої лобної частки потиличної частки, базальної поверхні лівої скроневої частки, підшкірна гематома лівої щоки, синець правої підщелепної ділянки обличчя, множинні синці обличчя, підшкірні гематоми повік правого та лівого ока, забійна рана лівої брови, суцільні крововиливи під слизову оболонку верхньої та нижньої губи із забійними ранами верхньої та нижньої губи, закритий перелом кісток носа, колота рана лівої підочної ділянки, синець лівої бокової поверхні шиї в середній третині, синець лівої передньо-бокової поверхні шиї в нижній третині, два синця передньої поверхні шиї в нижній третині, закритий перелом правого ріжка з крововиливом в м`які тканини, синець правої бокової поверхні шиї підщелепно в ділянці кута, крововилив в товщу правого кивального м`язу у верхній третині, два садна в правій боковій та передній боковій поверхонь шиї, два синця правої бокової поверхні шиї в нижній третині, в правому надпліччі та по передній поверхні правого плечового суглобу десять синців, два синця в правій ключичній ділянці, в правій підключичній ділянці одинадцять синців передньої поверхні грудної клітини у верхній третині, в лівому надпліччі та в ділянці лівого плечового суглоба шість синців, по передній поверхні грудної клітини у верхній третині підключично зліва шість синців, синець ключичної ділянки зліва, в ділянці передньої поверхні грудної клітини в проекції руків`я та тіла грудини п`ять синців, в ділянці лівої молочної залози двадцять чотири, в ділянці правої молочної залози двадцять п`ять синців, закрита травма грудної клітини та живота, закриті локальні переломи 7, 8, 9 і 10-го ребер зліва по передній та середній підпахвиним лініям, закритий перелом дев`ятого ребра справа по передній підпахвиній лінії, множинні розриви правої та лівої частки печінки, розрив селезінки, кровотеча в черевну порожнину, крововилив в товщу великого чепця, крововилив в брижу тонкого кишечника, двобічні заочеревні гематоми, в ділянці передньої поверхні живота одинадцять синців, синець з двома осадженнями надлобкової ділянки живота, дві різані рани передньої поверхні лівого передпліччя, колото-різана рана долонної поверхні п`ятого пальця правої кисті, сім синців по тильній поверхні правої кисті, дев`ять синців по задньо-внутрішній поверхні правого передпліччя, синець з осадженням по задній поверхні правого ліктя, п`ять синців в ділянці задньої поверхні правого плеча, п`ять синців по зовнішній поверхні лівого плеча у верхній третині, шістнадцять синців в ділянці тильної поверхні лівої кисті та лівого передпліччя, в ділянці передньої поверхні правого стегна шістнадцять синців, сімнадцять синців в ділянці зовнішньої поверхні правого стегна, дванадцять синців по передньо-внутрішній поверхні лівого стегна у верхній третині, дванадцять синців по передній поверхні лівого колінного суглобу та верхньої третини лівої гомілки, п`ять синців по передній поверхні правого колінного суглобу з одним осадженням, вісім синців зовнішньої поверхні правого колінного суглобу, синець внутрішньої поверхні правої ступні, синець внутрішньої поверхні лівої ступні, осадження правої та лівої бокової поверхні тулуба, колоті рани підошовної поверхні правої ступні, колота рана підошовної поверхні п`яти правої ступні, осадження крижової ділянки задньої поверхні тазу, три синця лівої сідничної ділянки, осадження правої сідничної ділянки, три синця по зовнішній поверхні лівого гомілково-ступневого суглобу. Смерть ОСОБА_9 настала в результаті механічної асфіксії внаслідок здавлювання обвинуваченим її шиї.
За змістом апеляційної скарги захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , він просить вирок суду змінити, перекваліфікувати дії його підзахисного з ч.2 ст.115 КК України на ч.2 ст.121 КК України та призначити більш м`яке покарання.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що судом не було допитано свідка по імені Валя, яка на прохання ОСОБА_7 приходила до нього додому, щоб подивитись чи жива потерпіла і, яка могла б засвідчити поведінку обвинуваченого в цей час, та, крім того, її свідчення дали б суду можливість установити як час смерті ОСОБА_9 , так і місце її виявлення.

Стверджує, що умислу на вбивство потерпілої в обвинуваченого не було, оскільки дізнавшись про те, що вона померла, він із криками «я полапав в неї пульс не б`ється, я зробив її смерть і я йду вішатись» побіг у ліс, а його погрози під час побиття потерпілої вбити її, як про це ствердила свідок ОСОБА_13 , не є прямим доказом умислу на вбивство.

Акцентує увагу й на тому, що судом безпідставно зроблено висновок про нанесення ударів обвинуваченим потерпілій в присутності близьких знайомих ОСОБА_13 та ОСОБА_11 без дослідження даних, що свідчать про це, а також не взято до уваги такі пом`якшуючі покарання обставини, як вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих та сімейних обставин, в стані сильного душевного хвилювання, викликаного внаслідок віктимної поведінки потерпілої та легку розумову відсталість обвинуваченого.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримку поданої апеляційної скарги з посиланням на зазначені у ній доводи, думку прокурора про законність та обґрунтованість вироку суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 в умисному протиправному заподіянні смерті (вбивстві) ОСОБА_9 , вчиненому з особливою жорстокістю за наведених у вироку обставин є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються дослідженими в судовому засіданні й викладеними у вироку доказами.
Так, сам обвинувачений ОСОБА_7 не заперечував того, що в новорічну ніч після вживання алкогольних напоїв знайшов свою співмешканку ОСОБА_9 в будинку ОСОБА_13 оголеною з іншими чоловіком та з метою її покарати розпочав наносити останній тілесні ушкодження, він яких вона втрачала свідомість, а коли приходила до тями продовжував її побиття, при цьому усвідомлюючи, що від такого характеру тілесних ушкоджень вона може померти, як не заперечував і того, що саме від нанесених ним тілесних ушкоджень вона померла.
Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_11 підтвердили, що були очевидцями побиття потерпілої ОСОБА_7 , яке тривало протягом півгодини, що при цьому він наносив їй тілесні ушкодження в тому числі і розбитою пляшкою з-під пива, вигукуючи що вб`є, а забираючи її додому продовжував стверджувати, що вб`є її вдома.
Про те, що у новорічну ніч її дочку розшукував ОСОБА_7 підтвердила потерпіла ОСОБА_18 , яка також вказала, що вранці 01 січня 2015 року до неї прийшли онуки та обвинувачений, який повідомив, що сильно побив її дочку ОСОБА_9 та положив спати, залишив дітей у неї та пішов, а коли близько 14 години повернувся, то повідомив, що ОСОБА_9 мертва.
Свідок ОСОБА_19 показав, що коли він прокинувся вранці після новорічної ночі, то разом із батьком поїхав забрати матір, яку, як повідомив йому батько, останній побив. Коли везли матір додому, то батько наносив їй удари кулаком по тілу, а потім ще бив вдома ногами лежачу на підлозі.
Про побиття матері ОСОБА_9 батьком вдома ногами у взутті та кулаками по тілу ствердила у своїх показаннях і свідок ОСОБА_20 , яка, крім того, зазначила, що мама стогнала, а батько наступав їй на горло ногою у взутті.
Згідно даних висновків судово-медичної експертизи ОСОБА_9 були заподіяні чисельні, у тому числі й тяжкі тілесні ушкодження у виді закритого перелому під`язикової кістки із крововиливами в м`які тканини шиї та синцями правої її бокової поверхні, а причиною її смерті є механічна асфіксія внаслідок здавлювання шиї.
Проаналізувавши зібрані докази у їх сукупності, суд дав їм належну оцінку та прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 в умисному протиправному заподіянні смерті ОСОБА_9 , вчиненому з особливою жорстокістю та правильно кваліфікував його дії за п.4 ч.2 ст.115 КК України, як умисне вбивство, вчинене з особливою жорстокістю.
Доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують.
Так, відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України викладених в пункті 22 постанови №2 від 07.02.2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я», для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (ч. 2 ст. 121 КК), суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю. Якщо винний діяв з умислом на вбивство, тривалість часу, що минув з моменту заподіяння ушкоджень до настання смерті потерпілого, для кваліфікації злочину як умисного вбивства значення не має.

Згідно показань свідка ОСОБА_20 , вона була очевидцем того, як обвинувачений - її батько вдома кинув матір на підлогу та дуже довго й сильно бив, а потім наступав їй ногою у взутті разів три на горло, від чого, внаслідок механічної асфіксії, й сталася її смерть.
Урахувавши, у сукупності, перебування ОСОБА_7 в стані алкогольного сп`яніння, його агресивну поведінку щодо потерпілої після того, як він побачив її з іншим чоловіком, нанесення їй чисельних тілесних ушкоджень в життєво-важливі органи із погрозами позбавити життя, здавлювання її шиї взутою ногою, суд першої інстанції, на думку колегії суддів апеляційного суду, дійшов вірного висновку про те, що у цій ситуації він діяв умислом саме на позбавлення життя співмешканки, що і сталося.
У п.8 означеної вище постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 07.02.2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я» зазначено, що умисне вбивство визнається вчиненим з особливою жорстокістю (п.4 ч.2 ст.115 КК), якщо винний, позбавляючи потерпілого життя, усвідомлював, що завдає йому особливих фізичних (шляхом заподіяння великої кількості тілесних ушкоджень, тортур, мордування, мучення, в тому числі з використання вогню, струму, кислоти, лугу, радіоактивних речовин, отрути, яка завдає нестерпного болю, тощо), психічних чи моральних (шляхом зганьблення честі, приниження гідності, заподіяння тяжких душевних переживань, глумління тощо) страждань, а також якщо воно було поєднане із глумлінням над трупом або вчинювалося в присутності близьких потерпілому осіб і винний усвідомлював, що такими діями завдає останнім особливих психічних чи моральних страждань.

Кваліфікуючи дії обвинуваченого ОСОБА_7 за цією кваліфікуючою ознакою ч.2 ст.115 КК України, суд виходив не тільки з того, що це відбувалося у присутності його та потерпілої близьких знайомих ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , але і з установлених під час судового розгляду даних про тривалість такого побиття, що спричиняло потерпілій особливі фізичні страждання й носило характер мордування та глуму над нею та, що воно вчинялось в присутності їх малолітніх дітей, і ОСОБА_7 усвідомлював, що цим завдає їм особливих психічних і моральних страждань, адже фактично на їх очах умисно позбавив матір життя.

Час смерті потерпілої зазначений у висновку судово-медичної експертизи (т.1 а.п. 164-169), а місце виявлення її трупа зафіксовано у протоколі огляду місця події (т.1 а.п. 140-158), відтак установлювати місце проживання та допитувати з цього приводу свідка ОСОБА_21 ( ОСОБА_22 ), як про це йдеться в апеляційній скарзі, у суду потреби не було та немає.

Покарання за цей злочин у виді позбавлення волі на 13 років призначено у відповідності до положень ст.65 КК України та у межах санкції ч.2 ст.115 КК України з наведенням у вироку обґрунтувань такого рішення.
Воно є необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження нових злочинів

Призначаючи таке покарання, ближче до мінімального, суд урахував як ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, його особу, так і ті обставини, на які йдуть посилання в апеляційній скарзі захисника, зокрема, його перше притягнення до кримінальної відповідальності, посередню характеристику за місцем проживання, стан здоров`я та поведінку потерпілої.

З урахуванням наведеного, підстав для зміни чи скасування вироку у межах апеляційної скарги не убачається.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.407, ч.1 ст.418, ст.419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

п о с т а н о в и л а:
Вирок Славутського міськрайонного суду від 08 травня 2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника - адвоката ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена протягом 3-х місяців з дня її оголошення до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженим ОСОБА_7 - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.
Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_2