АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/742/15 Справа № 201/123/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2014 року,яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великомихайлівка Дніпропетровської області, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним та засуджено за ч. 2 ст. 125 КК України, та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.

Відповідно до ст. 75 КК України, ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 1803,81 гривень, в рахунок відшкодування моральної шкоди 500 гривень та в рахунок відшкодування судових витрат 2000 гривень.

В зміненій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати, кримінальне провадження відносно нього закрити у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. При цьому посилається на істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону, оскільки після винесення слідчим постанови про закриття кримінального провадження всі подальші слідчі дії є незаконними, так як здійснювались в рамках закритого кримінального провадження №0004997. Нові відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2ст.125 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань не вносились, новий номер провадження не присвоювався. Проведення слідчих дій на підставі постанови слідчого про відновлення досудового розслідування від 04.11.2013 року не передбачено вимогами чинного кримінально процесуального закону, оскільки відновленню підлягає тільки призупинене кримінальне провадження, а в даному випадку мається не скасоване рішення слідчого щодо закриття кримінального провадження. Вважає недопустимими зібрані докази, на підставі яких суд ухвалив обвинувальний вирок щодо ОСОБА_8 та порушення порядку проведення досудового розслідування та судового розгляду у суді першої інстанції, визначеного КПК України.

Невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неповнота судового розгляду, на думку обвинуваченого ОСОБА_8 полягає в тому, що суд використав та поклав в основу вироку недопустимі докази, отримані в рамках закритого провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, суд використав та поклав в основу вироку недопустимі докази, отримані в рамках закритого провадження, на які в даному випадку не можна посилатись при ухваленні судового рішення.

Згідно вироку суду, ОСОБА_8 визнаний винним за те, що він, 19 вересня 2013 року, близько 14-00 годин, перебуваючи на шостому поверсі першого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , діючи на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, до раніше знайомої сусідки ОСОБА_7 , маючи намір на завдання їй тілесних ушкоджень, інтенсивно штовхав долонями в район підключичної області потерпілої, намагаючись виштовхати її в бік сходів, після чого ударив кулаком у район потиличної частини, завдавши ОСОБА_7 легких тілесних ушкоджень, що зумовили короткочасний розлад здоров`я.

В суді апеляційної інстанції обвинувачений та його захисник ОСОБА_9 підтримали змінені апеляційні вимоги та просили вирок скасувати, а кримінальне провадження закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення.

Прокурор просила апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок суду залишити без змін.

Потерпіла ОСОБА_7 просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого в зміненій редакції, а вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника на підтримку апеляційної скарги в зміненій редакції, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого в зміненій редакції, потерпілу ОСОБА_7 , яка вважала вирок суду законним та обґрунтованим і просила залишити його без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вирок суду не підлягає скасуванню з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються наявними в ньому доказами в їх сукупності.

Судом вірно встановлені фактичні обставини вчиненого засудженим і його висновки про винність ОСОБА_11 у скоєнні кримінального правопорушення, за який його засуджено, при обставинах, вказаних у вироку суду, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, які належним чином перевірені в судовому засіданні.

З огляду на положення ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Судом не було допущено цих порушень кримінального процесуального закону.

За виписами ч.4 ст.95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст.225 цього Кодексу.

Дотримуючись цих правил, не зважаючи на невизнання вини обвинуваченим, суд дійшов до правильного висновку про винність ОСОБА_8 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, що підтверджено доказами кримінального провадження, зокрема:

стабільними і послідовними показаннями у судовому засіданні потерпілої ОСОБА_12 про нанесення їй обвинуваченим ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, що, у свою чергу, погоджується з -

з висновками спеціаліста судово-медичного експерта №3966 від 20.09.2013 року(а.с.14) за результатами огляду потерпілої, яка під час огляду вказувала на те, що сусід хапав її під руки, штовхнув на сходи та вдарив кулаком по голові і скаржилась на головний біль і нудоту. При цьому спеціаліст дійшов до висновку, що у потерпілої виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців тулубу та верхньої кінцівки, що спричинені від дії твердого предмету, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень. З виписного епікрізу (а.с. 21) вбачається, що ОСОБА_12 перебувала на стаціонарному лікуванні в КЗ ДМКЛ №16 з 25.09.2013 року по 03.10.2013 року з діагнозом закрита черепно-мозкова травма, забиття м`яких тканин голови, струс головного мозку.

З висновками експерта №4463 е від 24.10.2013 року, з якого вбачається, що у потерпілої виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, двох синців в підключичній області ліворуч з переходом на ліву ключицю та по внутрішній поверхні лівого плеча у верхній третині, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що зумовили короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 діб, але не більше ніж три тижні.

Посилання в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_8 на відсутність в його діях складу злочину, що ніяких ударів не було, спростовується показаннями свідка ОСОБА_7 ,згідно яких їй були спричинені тілесні ушкодження, показаннями свідка ОСОБА_13 , згідно яких потерпіла зі своєю донькою в той же день розповіла їй, що її побив сусід, який також намагався скинути її зі сходів. При цьому потерпіла скаржилась на сильні болі в голові та показувала синець на плечі, подряпину на грудях та синець на руці, спричинені обвинуваченим та вищевказаними експертизами та медичними документами, з яких вбачається, що потерпіла вказувала на наявність тілесних ушкоджень, на головний біль і нудоту.

Вчинення злочину на грунті раптово виниклих неприязних стосунків, підтверджено показаннями свідка ОСОБА_14 , який пояснив, що являється дільничним інспектором Жовтневого РВ і 19.09.2013 року він був на чергуванні. На прохання потерпілої та її доньки він піднявся в квартиру потерпілої, де оглянули об`єми затоплення. Конфлікт між потерпілою та обвинуваченим виник, оскільки дійсно мало місце затоплення квартири потерпілої. Свідком самих подій на сходах він не був, але коли почув крик, вибіг і побачив, що ОСОБА_11 тримає потерпілу за куртку, трясе її та тягне до сходів, а вона противиться цьому. Він відтяг обвинуваченого від потерпілої. Через деякий час він прийшов до потерпілої, де відібрав дві заяви про затоплення і побиття. ОСОБА_15 показувала розірвану куртку, говорила, що болить голова і показувала синяк під лопаткою.

Порушення на стадії досудового слідства деяких вимог кримінально-процесуального закону, про які йде мова в зміненій апеляційній скарзі, не є суттєвими та не позбавляє доказової сили приведених у вироку доказів, які є допустимими доказами, не ставить під сумнів висновки суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 .

Твердження обвинуваченого в зміненій апеляційній скарзі про недопустимість доказів, оскільки подальші слідчі дії здійснювались після закриття кримінального провадження в рамках закритого кримінального провадження, є необґрунтованими, так як у постанові слідчого про закриття кримінального провадження від 31 жовтня 2015року не визначено, стосовно якої особи і за яким складом її винесено, на що також звернув увагу Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй ухвалі від 03 березня 2015 року.

Виходячи із оцінки зібраних по справі доказів, суд обґрунтовано кваліфікував скоєне ОСОБА_8 за ч.2 ст.125 КК України.

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано визнав ОСОБА_8 винним у вчинені на грунті раптово виниклих неприязних стосунків інкримінованого йому кримінального правопорушення та призначив йому покарання відповідно до положень Загальної частини КК України - у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього кодексу, що передбачає відповідальність за вчинені ним злочини, з належним урахуванням ступеня їх тяжкості, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Питання цивільного позову про стягнення з обвинуваченого грошових сум на відшкодування потерпілій шкоди вирішено правильно.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу в зміненій редакції обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2014 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня її проголошення.

Судді: