Справа № 11- 559/2008 р. Головуючий у 1-й інстанції - Терещенко
Категорія: ст. 115 ч. 1 Доповідач -
У Х В А Л А

і м е н е м У к р
а ї н и

2008 року жовтня «14» дня колегія суддів судової палати з
кримінальних справ апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого: Безверхого О.М.,

суддів: Гончарова М.В.,
Матуса В.В.,

з участю прокурора:
Кононової Л.Ф.,

адвоката: ОСОБА_1,

засудженого: ОСОБА_2,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Суми
кримінальну справу за апеляціями адвоката ОСОБА_1 та засудженого ОСОБА_2 на вирок
Білопільського районного суду від 31 липня 2008 р. яким,

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

раніше не судимий

засуджений за ст. 115 ч. 1 КК України на 10 (десять)
років позбавлення волі.

Постановлено стягнути з засудженого
ОСОБА_2 на користь потерпілої ОСОБА_3 30000 грн. на відшкодування моральної
шкоди та на користь експертної установи 469 грн. 20 коп. витрат на проведення
експертизи.

В С Т А Н О В И Л А :

У відповідності з вироком суду ОСОБА_2 визнаний винним і
засуджений за те, що 3 березня 2008 року близько 14 години, знаходячись у
власному будинку с. Ганнівка-Вирівська Білопільського району Сумської області
та перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, під час сварки з ОСОБА_4, з
метою позбавлення життя ОСОБА_4 наніс
два удари ножем у бік ОСОБА_4, але потерпілий ухилився від ударів ножем і ці
удари ножем попали у двері. Не зупинившись на цьому, ОСОБА_2, прововжуючи свої
дії, направленні на позбавлення життя ОСОБА_4 умисно, зі значною силою наніс
удар у праву сторону грудної клітини
потерпілого, заподіявши проникаючу рану передньої поверхні грудної клітини з
пошкодженням правої легені та дуги аорти, що ускладнилася двохстороннім
гематораксом та гострим малокрів'ям органів, від яких ОСОБА_4 помер на місці.

В поданих апеляціях:

·
адвокат
ОСОБА_1 не оспорюючи протиправних дій
ОСОБА_2 у зв'язку з якими він позбавив життя ОСОБА_4 вважає, що суд
прийшов до невірного висновку в частині кваліфікації дій ОСОБА_2 за ст. 115 ч.
1 КК України. Адвокат посилається і на те, що обвинувачення грунтується на
доказах, які слідством отримані незаконним шляхом. Зокрема, перші допити
ОСОБА_2 проводились без адвоката під тиском працівників міліції, зазначає і те,
що ножеве поранення ОСОБА_4 ОСОБА_2 завдав не тим ножем, який був вилучений з
будинку ОСОБА_2 Адвокат посилається також на порушення кримінально-процесуального
закону, які на його думку, допущені органами досудового слідства та судом, тому
просить скасувати вирок суду, а справу
направити на додаткове розслідування;

·
засуджений
ОСОБА_2 вказує на те, що він не хотів вбивати
потерпілого ОСОБА_4, вважає, що це сталося через необережність, тому в
його діях є склад злочину передбачений
ст. 119 КК України. Вказує на те, що під час досудового слідства до
нього застосовувались незаконні методи ведення слідства, у звя'зку з чим він
обмовив себе, тому просить скасувати вирок суду, а справу направити на
додаткове розслідування.

Заслухавши доповідача про обставини справи і зміст
апеляцій, засудженого ОСОБА_2 і адвоката ОСОБА_1, які підтримали апеляції і
прохали направити справу на додаткове розслідування, міркування прокурора про
залишення вироку без зміни, а апеляції - без задоволення, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що задоволенню
вони не підлягають.

Перевіркою матеріалів кримінальної справи встановлено, що
висновки суду про винність ОСОБА_2 у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_4 за
обставин встановлених судом та викладених у вироку, підтверджені явкою з
повинною (а.с. 17 т.1), показаннями ОСОБА_2 як підозрюваного (а.с. 117 т.2) і
обвинуваченого (а.с. 127 т. 2), в тому числі
і тими, що були дані ним при відтворенні обстановки та обставин
події (а.с. 131 т.1), даними
протоколів огляду місця події (а.с. 20 - 33 т.1) та огляду трупу ОСОБА_4 (а.с.
51 - 59 т.1), висновками
судово-медичних, цитологічної та криміналістичної експертиз (а.с. 142 -
144, 148, 152 т.1), (а.с. 58 - 61, 66 - 71 т. 2), а також показаннями
свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, та
інших, яким суд дав всебічну, повну і об'єктивну оцінку.

Зокрема, із явки з повинною, показань ОСОБА_2 як підозрюваного,
обвинуваченого, та його ж показань при відтворенні обстановки і обставин події
вбачається, що саме він 3 березня 2008 року близько 14 год., знаходячись у
власному будинку і перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, під час сварки
зі своїм знайомим ОСОБА_4, який вимагав у нього спиртне він взяв кухонний ніж і
двічі намагався вдарити ОСОБА_4, але він ухилився і ці два удари ножем попали у
двері. Третій удар ножем він наніс у грудну клітину потерпілого ОСОБА_4 Коли вийняв ніж із тіла
ОСОБА_4, то потерпілий впав на підлогу в
бік кладової. Поклавши ніж у ящик столу, він закрив ящик. Через деякий час
прийшла до будинку дружина потерпілого ОСОБА_3 і виявила мертвого
чоловіка.

Доводи апеляцій про те, що ці показання ОСОБА_2 давав у
зв'язку із застосуванням до нього незаконних методів ведення слідства, колегія
суддів вважає безпідставними.

Як видно із матеріалів справи, зазначені доводи були
предметом перевірки прокуратури Білопільського району, за наслідками якої
постановою заступника прокурора Білопільського району від 30 травня 2008
року відмовлено в порушенні кримінальної
справи відносно працівників Білопільського РВ УМВС України в Сумській області -
слідчого ОСОБА_8, дільничого інспектора міліції ОСОБА_9, оперуповноважених СКР
ОСОБА_10 і ОСОБА_11 за відсутностю в їх діях складу злочинів, передбачених ст.
ст. 364 ч. 3, 365 ч. 2, 372 ч. 2, 374 ч. 2, 373 ч. 2 КК України.

З урахуванням зазначеного процесуального рішення суд
першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що підстав для сумніву
у добровільності явки з повинною ОСОБА_2
та правдивості його показань як підозрюваного та обвинуваченого і при
відтворенні обстановки та обставин події, немає.

Відсутні такі підстави і у апеляційного суду, оскільки із
протоколів допиту ОСОБА_2 як
підозрюваного та як обвинуваченого і при відтворенні обстановки і обставин
події вбачається, що свої показання він давав добровільно, у спокійній
обстановці.

Вивченням протоколів і відеозапису відтворення обстановки і обставин події з участю ОСОБА_2
встановлено, що слідчі дії проведені відповідно до кримінально-процесуального
закону і порушень норм закону, на які посилається в апеляціях адвокат і
засуджений не встановлено.

Із акта судово-медичного обстеження № 67 від 4 березня 2008 року вбачається, що
на момент обстеження тілесних ушкоджень у ОСОБА_2 не виявлено (а.с. 148 т.1).

Зазначене свідчить про надуманість доводів адвоката і
засудженого про застосування до ОСОБА_2 незаконних методів слідства після
затримання, явки з повинною, допиту як підозрюваного, обвинуваченого та
проведення відтворення обстановки і обставин події.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку
про те, що суд першої інстанції обгрунтовано поклав в основу вироку як належні
та допустимі докази винності засудженого ОСОБА_2, його явку з повинною,
показання як підозрюваного та обвинуваченого, у тому числі - дані ним і при
відтворенні обстановки і обставин події, оскільки ці докази об'єктивно і в
деталях узгоджуються із даними протоколу огляду місця події, а також із висновками
судово-медичних, цитологічної та медико-криміналістичної експертиз.

Так, із протоколу огляду місця події вбачається, що в
будинку ОСОБА_2 в с. Ганнівка-Вирівська Білопільського району виявлений труп
ОСОБА_4 з ножевим пораненням грудної клітини
(а.с. 20 -
33 т.1) та вилучений ніж.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи,
смерть ОСОБА_4 настала від
проникаючого поранення правої легені та дуги аорти, що ускладнилася
двохстороннім гематораксом та гострим малокрів'ям органів (а.с. 142 - 144 т.1).

За висновком судово-цитологічної експертизи на ножі,
вилученому в будинку ОСОБА_2, виявлена кров людини, яка могла походити від
потерпілого ОСОБА_4 (а.с. 58 - 61 т.2).

У відповідності з висновком судово-криміналістичної експертизи
колото-різане пошкодження на лоскуті шкіри трупа ОСОБА_4 могло бути спричинено
клинком ножа, вилученого в будинку ОСОБА_2 (а.с. 66 - 71 т.2).

Відповідно до висновку додаткової судово-медичної
експертизи механізм утворення тілесних ушкоджень продемонстрований ОСОБА_2 під час відтворення
обстановки та обставин події співпадає з механізмом та локалізацією тілесних
ушкоджень, які виявлені при судово-медичному обстеженні трупа ОСОБА_4 (а.с. 152
т.1).

За таких обставин, зазначений ніж, на якому залишились
сліди злочину, правильно визнаний знаряддям спричинення потерпілому ОСОБА_4
тілесних ушкоджень.

Отже, посилання в апеляції адвоката на те, що це не той
ніж не відповідає матеріалам справи.

Безпідставні також доводи апеляцій про порушення права на
захист засудженого тому, що органи досудового слідства одразу після затримання
ОСОБА_2 не забезпечили його захисником.

Як убачається із матеріалів справи, зокрема із протоколів
роз'яснення прав і обов'язків підозрюваному від 4 березня 2008 року ОСОБА_2
були роз'яснені права та обов'язки в тому числі і його право мати захисника і
побачення з ним до першого допиту (а.с. 115 т.2), але він у своїй заяві (а.с.
116 т.2) вказав, що він відмовляється від захисника, оскільки має вищу юридичну
освіту і працював слідчим в органах прокуратури. 19 травня 2008 року ОСОБА_2
надав клопотання про забезпечення його захисником і в цей же день постановою
слідчого став приймати участь в якості захисника ОСОБА_1, який має посвідчення
адвоката (а.с. 104, 105 т.2).

Таким чином, колегія суддів вважає, що порушення права на
захист засудженого не було.

Але слід зазначити, що на протязі слідства з моменту
призначення захисника у справі покази ОСОБА_2 почали змінюватись.

То він зазначив, що бачив біля потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_12,
який на його думку і міг вбити потерпілого, то він захищався від нападу
ОСОБА_4, а в суді заявив, що він вбив потерпілого з необережності.

Всі ці доводи ОСОБА_2 були раніше перевірені слідчим, а
потім судом і не знайшли свого підтвердження, а тому суд першої інстанції
правильно розцінив як обраний ОСОБА_2 спосіб захисту.

Суд правильно встановив і мотив умисного вбивства,
вказавши, що ОСОБА_2 під час сварки з ОСОБА_4 на грунті неприязних стосунків
скоїв умисне вбивство ОСОБА_4 На це вказував і сам ОСОБА_2, про це свідчать і
самі фактичні обставини справи.

Оцінивши докази в їх сукупності суд обгрунтовано дійшов
висновку про те, що дії ОСОБА_2 були спрямовані на умисне вбивство потерпілого
ОСОБА_4, оскільки про це свідчить кількість, характер та локалізація виявленого
у потерпілого тілесного ушкодження.

Наносячи ножем із значною силою удар у життєвоважливий
орган - грудну клітину, ОСОБА_2 усвідомлював суспільно-небезпечний характер
свого діяння, передбачав його суспільно-небезпечні наслідки і бажав їх настання.

За таких обставин, доводи апеляцій адвоката і засудженого
про відсутність у ОСОБА_2 умислу на вбивство ОСОБА_4 та перекваліфікацію його
дій на ст. 119 КК України, є безпідставними.

Висновок суду про те, що ОСОБА_2 скоїв умисне вбивство
ОСОБА_4 під час сварки є обгрунтованим і його дії судом правильно кваліфіковані
за ст. 115 ч. 1 КК України, тому підстав для скасування вироку і направлення
справи на додаткове розслідування
колегія суддів не вбачає.

Перевіркою матеріалів справи також встановлено, що органами
досудового слідства та судом не допущено порушень кримінально-процесуального
закону, які б тягнули безумовне скасування вироку щодо ОСОБА_2

Покарання засудженому ОСОБА_2 призначено судом відповідно
до ст. 65 КК України з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних
про його особу, та обставин, що обтяжують та пом'якшують покарання, а тому є
необхідним та достатнім для його
виправлення та попередження нових злочинів і підстав для пом'якшення немає.

Керуючись ст. ст. 362, 366, 377 КПК України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Вирок Білопільського районного суду від 31 липня 2008
року відносно ОСОБА_2 залишити без зміни, а його апеляцію та апеляцію адвоката
ОСОБА_1 - без задоволення.

Головуючий: Безверхий О.М.

Судді: Гончаров
М.В.

Матус В.В.