Справа № 190/90/15-к
Провадження №1-кп/190/27/15
ЄРДР №
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 лютого 2015 року м. П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.П`ятихатки обвинувальний акт у кримінальному провадженні №1кп/190/27/15 (ЄРДР №000014) за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, має середню технічну освіту, не працюючого, військовонезобов`язаного, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , згідно ст.89 КК України раніше не судимого, якому запобіжний захід не обирався, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Пустинка Красноармійськогоо району Донецької області, громадянина України, не одруженого, має середню технічну освіту, не працюючого, військовонезобов`язаного, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , згідно ст.89 КК України раніше не судимого, якому запобіжний захід не обирався, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачені ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 03.01.2015 року приблизно о 19год 30 хв, проходячи повз домоволодіння АДРЕСА_1 , керуючись раптово виниклим корисливим умислом на таємне викрадення чужого майна, в ході спільної розмови, під час якої ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_5 таємно викрасти будь-яке майно, що належить ОСОБА_6 , на що ОСОБА_5 погодився та таким чином вступив у попередню змову з ОСОБА_7 на скоєння крадіжки групою осіб. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливої зацікавленості, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 таємно, шляхом відчинення вхідних дверей, які на той час мали зламаний запираючий пристрій, проникли до приміщення житлового будинку, розташованого на території неогородженого домоволодіння за вищевказаною адресою по АДРЕСА_1 , яке в свою чергу належить ОСОБА_6 . Знаходячись в приміщенні коридору зазначеного житлового будинку ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 викрали металеву ванну білого кольору розміром 1,7м х 0,65 м, вартість якої згідно висновку експерта від 12.01.2015 року становить 1700 грн., яка стояла навпроти вхідних дверей до коридору та таз з оцинкованого заліза ємністю 60л, вартість якого згідно висновку експерта від 12.01.2015 року становить 80 грн., який стояв поруч з ванною. Обвинувачені ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 поставили таз у ванну та винесли з приміщення будинку. З викраденим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили своїми діями потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 1780 грн.
За обвинувальним актом вищевказані дії обвинуваченого ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі та підтвердив факти та обставини щодо вчинених ним діянь, викладених у обвинувальному акті, відмовившись на підставі ст.63 Конституції України від дачі показань.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 29.01.2015 року подав до суду заяву, яку в повному обсязі підтримав при судовому розгляді кримінального провадження, про визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, повністю, про визнання недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи на підставі ст.349 КПК України, неможливість оскарження обставин справи судом роз`яснено та обвинуваченим ОСОБА_4 зрозуміло, добровільність подання вказаної заяви та розуміння наслідків обвинуваченим перевірено в судовому засіданні. Прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 проти заяви обвинуваченого ОСОБА_4 не заперечували. Крім того, обвинувачений відмовився від послуг захисника, пояснивши, що відмова не пов?язана з його матеріальним становищем
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні за ч.3 ст.185 КК України визнав у повному обсязі та підтвердив факти та обставини щодо вчинених ним діянь, викладених у обвинувальному акті, відмовившись на підставі ст.63 Конституції України від дачі показань. Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 29.01.2015 року подав до суду заяву, яку в повному обсязі підтримав при судовому розгляді кримінального провадження, про визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, повністю, про визнання недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи на підставі ст.349 КПК України, неможливість оскарження обставин справи судом роз`яснено та обвинуваченим ОСОБА_5 зрозуміло, добровільність подання вказаної заяви та розуміння наслідків обвинуваченим перевірено в судовому засіданні. Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 відмовився від послуг захисника, пояснивши, що відмова не пов?язана з його матеріальним становищем.
Прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 проти заяви обвинуваченого ОСОБА_5 не заперечували.
Потерпілий ОСОБА_6 надав до суду заяву від 29.01.2015 року про розгляд кримінального провадження за його відсутності, зазначивши, що матеріальних претензій до обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не має.
Учасники кримінального провадження проти заяви потерпілого та проведення судового провадження за відсутності потерпілого не заперечували.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників процесу дослідження доказів щодо фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, а саме доказів на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинувачених, ухвалою суду визнано недоцільним. У зв`язку з чим суд не приводить недосліджені докази винуватості обвинувачених у мотивувальній частині вироку. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені та прокурор правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Також суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у таємному викраденні чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.
При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який вчинив тяжкий злочин, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не є військовозобов`язаним, згідно до ст.89 КК України раніше не судимий.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття обвинуваченого у скоєному правопорушенні та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд не зазначає.
При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд враховує ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який скоїв тяжкий злочин, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується незадовільно, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не є військовозобов`язаним, згідно ст.89 КК України є раніше не судимим.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , є щире каяття обвинуваченого у скоєному правопорушенні та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд не зазначає.
Призначаючи покарання, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 та обставини справи, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч.3 ст.185 КК України, та оскільки виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, із звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.ст.75,76 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховую особу обвинуваченого та обставини справи, у зв`язку з чим приходить до висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч.3 ст.185 КК України, та оскільки виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, із звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.ст.75,76 КК України.
При цьому суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових злочинів.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, витрати на залучення експерта відсутні, запобіжний захід обвинуваченим не обирався, речові докази згідно до ст.100 КПК України необхідно залишити потерпілому.
Керуючись ст.ст.100, 374-376 КПК України, суд
УХВАЛИВ
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Згідно ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку в два роки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , наступні обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Згідно ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку в два роки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази металеву ванну білого кольору розміром 1,7мх0,65м, таз з оцинкованого заліза ємністю 60л, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити ОСОБА_6 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через П?ятихатський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду
Суддя ОСОБА_1