Справа № 344/7507/15-к
Провадження № 11-сс/779/138/2015
Категорія ст. 309 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22.06.2015р. про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого СВ прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_7 від 30.04.2015р. про закриття кримінального провадження №0000120, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.09.2013р., у зв`язку із відсутністю в діях правоохоронних органів складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_8

заявника ОСОБА_6

в с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22.06.2015р. відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого від 30.04.2015р. про закриття кримінального провадження №0000120, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.09.2013р., у зв`язку із відсутністю в діях правоохоронних органів складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що з матеріалів провадження та оскаржуваної постанови слідчого вбачається, що під час досудового розслідування слідчим було проведено всі можливі слідчі дії, дана відповідна правова оцінка встановленим під час досудового розслідування обставинам, та не здобуто достатніх даних, які б вказували на наявність складу кримінальних правопорушень в діях ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 . Слідчий суддя встановив, що слідчим було прийнято постанову про закриття кримінального провадження з дотриманням вимог КПК України, та підстав для задоволення скарги ОСОБА_6 не вбачав. Також слідчий суддя дійшов висновку, що лист Територіальної Державної інспекції з питань праці в Івано-Франківський області від 28.11.2014р., що міститься у матеріалах кримінального провадження, може бути досліджений на відповідність нормам КПК України, як отриманий з порушенням норм матеріального та процесуального права, тільки на стадії судового слідства у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_6 :

- прохає ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову старшого слідчого СВ прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_7 від 30.04.2015р. про закриття кримінального провадження №0000120, у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду обставинам справи;

- посилається на те, що слідчий суддя не зазначив обставини, які підтверджують законність дій слідчого щодо непроведення окремих слідчих дій за її клопотанням, не дав оцінку всім обставинам провадження на які зроблено нею посилання та не мотивував з яких підстав вони відхилені.

- зазначає, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) внесені відомості тільки про вчинення кримінально правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 364 КК України, відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 172, 366 КК України органами досудового розслідування не внесені;

- вважає, що досудове розслідування проведено необ`єктивно, неповно, невсесторонньо та упереджено, а постанова про закриття кримінального провадження від 30.04.2015р. є протиправною, оскільки слідчим в порушенням норм КПК України, не проведено всіх необхідних слідчих дій, не досліджено всіх обставин кримінального провадження, не оцінено доказів з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку, що вплинуло на неприйняття слідчим відповідного процесуального рішення про вчинення правоохоронними органами кримінальних правопорушень, передбачених ст. 172, ч. 3 ст. 364, ст. 366 КК України;

- посилається на те, що слідчим не вилучено чи витребувано: 1) із адміністративної комісії при виконавчому комітеті Калуської міської ради адміністративної справи відносно ОСОБА_17 ; 2) із Калуської міжрайонної прокуратури: подання прокурора м. Калуша від 29.08.2012р.; журналів вхідної та вихідної кореспонденції за період з 29.01.2013р. по 07.03.2013р.; 3) із Калуського MB УМВС в Івано-Франківській області: відповіді на подання прокурора м. Калуша від 29.08.2012р. та копії відповідних протоколів, наказів виданих на підставі даного подання Калуським УМВС; журналу реєстрації вхідної кореспонденції, де зареєстровані її рапорти щодо незалучення її, як матері двох дітей до понадурочних робіт у святкові та вихідні дні; її особової справи, у тому числі послужний список ОСОБА_6 , копії рапортів та наказів щодо надання її відпустки, як матері 2-х дітей до 14 років за 2010-2014р.р.; журналів вхідної та вихідної кореспонденції за період з 08.07.2012р. по 01.09.2012р. 4) із Калуської районної прокуратури журналів вхідної та вихідної кореспонденції за період з 08.07.2012р. по 01.09.2012р.; 5) з Калуського міськрайонного суду: з матеріалів кримінального провадження №0000189 копії всіх наявних документів за період з 16.08.2012р. по 03.09.2012р. або довідку про відсутність таких документів; копії документів за період з 08.10.2012р. по 28.02.2012р. та копію протоколу допиту ОСОБА_6 та ОСОБА_18 ; копію протоколу допиту ОСОБА_18 , де він зазначає про вчинення злочину ОСОБА_19 ; 6) з ГУ Міндоходів в Івано-Франківській області документів, на підставі яких було звільнено ОСОБА_18 , а також первинних документів, які стали підставою для складення таких документів;

- вказує, що слідчим не допитано: 1) посадових осіб Калуського MB УМВС відповідальних за підготовку та видачу наказів щодо надання відпусток; посадових осіб, які здійснювали розгляд подання прокурора м. Калуша від 29.08.2012р.; працівників, які реєстрували вхідну кореспонденцію у період з 08.07.2012р. по 01.09.2012р.; 2) працівників Калуської районної прокуратури, які реєстрували вхідну кореспонденцію у період з 08.07.2012р. по 01.09.2012р.; 3) особу, в якій знаходилися матеріали про відмову в порушенні кримінальної справи на предмет того, чому їх не було надано на реєстрацію протягом 15 днів, та хто давав вказівку не реєструвати дані матеріали; копії документів за період з 03.09.2012р. по 11.09.2012р.; 4) як свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ; 5) як потерпілого ОСОБА_18 ; 6) посадових осіб ГУ Міндоходів в Івано-Франківській області на предмет встановлення керівників, які давали злочинні вказівки;

- вважає, що слідчим не встановлено достовірних причини ненадання їй відпустки як матері 2-х дітей до 14 років за 2012 рік та не з`ясовано, з яких причин, при відсутності будь-якого порушення з її боку, на неї було накладено дисциплінарне стягнення,;

- в апеляційній скарзі апелянт також засвідчують про грубе порушення законодавства про працю з боку начальника Калуського МВ УМВС в Івано-Франківській області ОСОБА_19 , та про наявність в його діях ознак кримінальних правопорушень, передбачених ст. 172, ч. 1 ст. 364 КК України;

- вважає, що слідчий порушив вимоги діючого законодавства в частині невнесення відомостей про кримінальні правопорушення, що вчиненні начальником Калуського МВ УМВС в Івано-Франківській області ОСОБА_19 за ст. 172, ч. 1 ст. 364 КК України до ЄРДР, та непред`явлення останньому підозри з цього приводу;

- також засвідчує той факт, що слідчий суддя належним чином не обґрунтував своє рішення щодо надання слідчим доручення про проведення позапланової виїзної ревізії органу, в функції якого не входить здійснення контролю за дотриманням законодавства про працю;

- вважає, що висновки слідчого судді в частині того, що питання допустимості доказів чи визнання доказів недопустимими вирішується судом, а не слідчим суддею, тільки на стадії судового розгляду у кримінальному провадженні, а не під час здійснення судового контролю на стадії досудового розслідування, суперечать вимогам ст. 303 КПК України;

- на думку апелянта, слідчий суддя необ`єктивно з`ясував обставини справи та не оцінив докази у відповідності зі ст. 94 КПК України та в порушення вимог ст. 370 КПК України належним чином не обґрунтував свій висновок при постановленні ухвали, переконливо не довів, чому одні докази покладені в основу ухвали, а інші відхилені та не враховані.

В судовому засіданні апеляційного суду апелянт ОСОБА_6 підтримала доводи апеляційної скарги, та просила її задовольнити, прокурор ОСОБА_8 вважав рішення суду першої інстанції законним, просив залишити його без змін.

З`ясувавши обставини провадження, заслухавши доводи учасників судового провадження, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, ухвалу слідчого судді слід залишити без змін з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Із змісту ст. 284 КПК України вбачається, що закриття кримінального провадження як форма закінчення досудового розслідування має місце за наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, встановлених в результаті повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим показань, речей та документів, які стосуються провадження, у їх сукупності.

Розглядаючи скаргу ОСОБА_6 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0000120, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.09.2013р., у зв`язку із відсутністю в діях правоохоронних органів складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, слідчий суддя перевірив дотримання старшим слідчим СВ прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_7 вимог кримінального процесуального законодавств та дійшов обґрунтованого висновку, що процесуальні рішення та викладені в них висновки слідчого відповідають вимогам кримінального процесуального закону і ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.

Обставин, які б викликали сумнів у повноті, всебічності та неупередженості дослідження кримінального провадження не встановлено, а тому прийняте слідчим рішення є таким, що відповідає загальним засадам кримінального провадження, обґрунтованим та законним.

Щодо доводів апелянта у апеляційній скарзі про те, що старшим слідчим не вчинено належних дій для перевірки її доводів, то колегія суддів вважає, що це є правом слідчого визначати під час проведення перевірки, які саме слідчі дії слід проводити.

Виходячи з викладеного вище, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку, що заявником не було доведено обставин, на які вона посилається у скарзі, оскільки під час кримінального провадження, старшим слідчим були вжиті всі відповідні заходи для встановлення істини.

При закритті кримінального провадження було дотримано процесуального порядку винесення постанови, оскаржувана постанова була винесена з проведенням усіх необхідних для прийняття такого рішення процесуальних дій. Прийнята старшим слідчим постанова відповідає загальним засадам кримінального провадження, є обґрунтованою та законною.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді в частині того, що питання допустимості доказів чи визнання доказів недопустимими вирішується судом на стадії судового розгляду у кримінальному провадженні, а не слідчим суддею, під час здійснення судового контролю на стадії досудового розслідування, тому доводи апелянта в цій частині є неспроможними.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону України, які були б підставою для скасування оскаржуваного рішення, а також порушень, які б перешкоджали слідчому судді повно та всебічно розглянути справу та винести законне та обґрунтоване рішення у даній справі, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим суддею при розгляді скарги ОСОБА_6 дотримано вимог ст. ст. 306, 307 КПК України, тому ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, та підстав до задоволення поданої апеляційної скарги не вбачає.

Доводи апелянта про те, що органами досудового розслідування, у порушення вимог діючого кримінального законодавства, не було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення правоохоронними органами кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 172, 366 КК України, вже були предметом розгляду як слідчим суддею під час досудового розслідування, так і колегією суддів під час апеляційного розгляду, зокрема ухвалами слідчих суддів Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04.11.2013р. та 30.12.2013р. та ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області від 12.12.2013р. (а.п. 238-239 т. 2).

Так, ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області від 12.12.2013р. перевірені доводи апелянта щодо незаконності ухвали слідчого судді від 27.11.2013р. в частині відмови у задоволенні доводів ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого з приводу невнесення в ЄРДР відомостей про вчинення працівниками Калуського МВ УМВС та Калуської міжрайонної прокуратури кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 172, 366 КК України, згідно її заяви від 16.08.2013р. Ухвала набула законної сили з моменту її проголошення, та повторна перевірка аналогічних обставин, діючим законодавством не передбачена.

Суд апеляційної інстанції переглядає дотримання слідчим суддею вимог кримінального законодавства щодо здійснення прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування.

В даному випадку апеляційна скарга подана на ухвалу слідчого судді щодо закриття слідчим кримінального провадження стосовно вчинення правоохоронними органами кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України та саме в рамках цього обвинувачення апеляційний суд перевіряє законності, обґрунтованості і вмотивованості судового рішення, відповідно до вимог ст. 370 КПК України.

Апеляційна інстанція погоджується з висновком слідчого судді в частині того, що при проведенні досудового розслідування слідчий на власний розсуд, з урахуванням конкретних обставин справи та внутрішнього переконання, визначає достатність та об`єм слідчих дій, які слід провести для прийняття вмотивованого рішення.

Стаття 303 КПК України визначає 4 види бездіяльності слідчого та прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. В цей перелік входить й бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Як вбачається з матеріалів провадження, з цих підстав, за скаргами ОСОБА_6 , слідчими суддями були неодноразово скасовані попередні постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

Так, ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03.07.2014р. скасовано постанову старшого слідчого СВ прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_22 від 27.01.2014р. про закриття кримінального провадження. Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що висновки слідчого не повністю відповідають зібраним по справі доказам, що свідчить про недостатність перевірки обставин справи (а.п. 2 т. 3).

На виконання вказаної узвали, старшим слідчим були проведені певні дії, а саме допитано працівників Калуського МВ УМВС України ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 . Крім того, постановою слідчого від 15.04.2014р. призначено проведення службового розслідування за фактами невплати ОСОБА_6 заробітної плати та премії до «Дня працівників міліції», залучення її до понадурочних робіт у святкові та вихідні дні, ненадання відпустки, як матері 2-х дітей віком до 14 років. Висновки службового розслідування містяться у матеріалах кримінального провадження (а.п. 5-50 т. 3).

Ухвалою слідчого судді від 30.10.2014р. скасовано постанову старшого слідчого СВ прокуратури Івано-Франківської області від 27.08.2014р. про закриття провадження. Однією з підстав для скасування було те, що під час досудового розслідування не перевірено фактів порушення вимог законодавства про працю в Калуському МВ УМВС України в Івано-Франківської області (а.п. 139 т. 3).

Безпідставними є також доводи апеляційної скарги про проведення позапланової виїзної ревізії органом, в функції якого не входить здійснення контролю за дотриманням законодавства про працю та про грубе порушення законодавства про працю з боку начальника Калуського МВ УМВС в Івано-Франківській області ОСОБА_19 , та про наявність в його діях ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ст. 172 КК України.

Відповідно до листа начальника Територіальної державної інспекції з питань праці в Івано-Франківській області ОСОБА_30 (далі ТДІзПП в Івано-Франківській області) від 28.11.2014 за №01-21/2528, Територіальної державної інспекції з питань праці здійснює контроль за додержанням законодавства про працю та загальнообов`язкове державне соціальне страхування в частині забезпечення реалізації прав працівників шляхом проведення перевірок роботодавців та робочих органів виконавчих дирекцій фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. Відповідно до ч. 1 КЗпП України - Кодекс законів про працю України регулює трудові відносини працівників. Чинність КЗпП України не поширюється на громадян, які проходять службу в органах внутрішніх справ, зокрема у відділеннях Управління МВС України, оскільки трудовий договір з зазначеними категоріями осіб не укладається і вони не перебувають у трудових відносинах, а проходять службу, тому підстав для проведення перевірки Територіальною державною інспекцією з питань праці немає (а.п. 142 т. 3).

Враховуючи викладене, слідчий звернувся до суду із клопотання про проведення перевірки Державною фінансовою інспекцією в Івано-Франківській області, яке ухвалою слідчого судді від 18.12.2014р. задоволено, надано дозвіл на проведення Державною фінансовою інспекцією в Івано-Франківській області позапланової виїзної ревізії з окремих питань фінансово-господарської діяльності Калуського МВ УМВС України в Івано-Франківській області за період 2012-2013р.р. (а.п. 157-162 т. 3).

Результати ревізії задокументовані актом №830/21/2 від 02.02.2015р., відповідно до якого, фінансових порушень, що призвели до втрат фінансових та матеріальних ресурсів не виявлено (а.п. 164-211 т. 3).

В ході проведеної ревізії, слідчим 03.03.2015р. було допитано в якості свідків працівників Калуського МВ УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_24 та ОСОБА_31 з питань фінансово-господарської діяльності Калуського МВ УМВС України в Івано-Франківській області (а.п. 213-225 т. 3).

Якщо, на думку апелянта, порушення оплати праці є триваючим у часі кримінальним правопорушенням та продовжуються на теперішній час, то ОСОБА_6 має право звернутись з відповідною заявою за захистом своїх прав до компетентних органів.

Доводи апелянта щодо необхідності проведення експертизи з питань трудового законодавства є також неспроможними, оскільки встановлення таких порушень не потребує спеціальних знань. В той же час, проведення судової експертизи можливо тільки за умови якщо є відповідні відомості, що можуть свідчити про вчинення такого кримінального правопорушення, з обов`язковим їх внесенням до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Проте, матеріали кримінально провадження вказаних відомостей не містить, що унеможливлює перевірку доводів апелянта з цього приводу судом апеляційної інстанції.

Вищенаведеним спростовуються доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 щодо необ`єктивності, неповноти та упередженості досудового розслідування.

Доводи апелянта щодо незаконності притягнення її до дисциплінарної відповідальності також є неспроможними.

Так, відповідно до вимог ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор вправі вносити подання на виявлені під час перевірки порушення вимог закону для їх усунення та притягнення винних осіб до відповідальності. В свою чергу, відділ міліції вправі, у разі незгоди з поданням прокурора оскаржити його висновки до вищестоящого прокурора чи до суду. Проте, подання прокурора про притягнення бо дисциплінарної відповідальності працівників Калуського МВ УМВС, зокрема й ОСОБА_6 , оскаржено не було.

Факт щодо законності дій правоохоронних органів під час притягнення до дисциплінарної відповідальності винних осіб, був перевірений слідчим в ході досудового розслідування, а саме слідчим були досліджені та витребувані необхідні документи, яким надано відповідну правову оцінку в постанові про закриття кримінального провадження.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що слідчим не витребувані певні документи, та не допитані певні особи, не відповідають дійсності, оскільки для дослідження фактів, викладених заявницею у заяві про злочин, органами досудового розслідування були витребувані всі необхідні документи, а також допитані особи, показання яких мають значення для встановлення істини у справі.

Стосовно доводів апелянта в частині щодо невизнання її потерпілою у кримінальному провадженні, то при апеляційному перегляду встановлено, що заявниця зверталася до слідчого з клопотанням про визнання її потерпілою у даному кримінальному провадженні, однак слідчий на підставі вимог КПК України двічі виносив постанови про відмову в задоволенні вказаних клопотань, а саме 11.09.2013р. та 27.08.2014р., про що заявниці були надані письмові відповіді та ці процесуальні рішення слідчого до суду не оскаржувались (а.п. 23, 38 т. 1, а.п. 64, 65 т. 3).

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження.

Після дослідження матеріалів судової справи та матеріалів по перевірці заяв ОСОБА_6 колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість доводів апелянта про незаконність ухвали слідчого судді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22.06.2015р. про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого СВ прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_7 від 30.04.2015р. про закриття кримінального провадження №0000120, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.09.2013р., у зв`язку із відсутністю в діях правоохоронних органів складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4