Справа
№ 1-29/2008р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2008 року
Бобринецький районний суд
Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді Бабича О.П.

при секретарі - Момонт Г.М.

з участю прокурора - Фесенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бобринець, в залі засідань Бобринецького районного суду справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с Остров, Ляховичського району, Брестської
області, українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, раніше
не судимого, проживає в АДРЕСА_1

по ч. 1 ст. 164 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 вчинив злісне
ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини
(аліментів), при слідуючих обставинах.

Згідно з рішенням Бобринецького районного суду
Кіровоградської області № 2-366 від 29.08.2007 року з ОСОБА_1 стягнуто аліменти
на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), з 10.08.2007
року по 17.10.2011 рік щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на
дитину відповідного віку до настання повноліття сина, тобто до 17.10.2011 року.

З серпня
місяця 2007 року по 01.02.2008 року ОСОБА_1, умисно, злісно ухиляється від
сплати аліментів. В 2007 році громадянин ОСОБА_1, офіційно ніде не працював та
до Бобринецького районного центру зайнятості з питань пошуку роботи не
звертався та на обліку не перебував, але працював по найму у людей м. Бобринець
та отримані кошти витрачав на свої потреби, але всупереч рішення суду аліменти
на утримання свого сина ОСОБА_3 не сплачував.

В цьому ж
році ОСОБА_3 по усній домовленості працював у громадянина ОСОБА_4, де виконував
різні види сільгоспробіт, та отримував кошти в розмірі 120 грн., але аліменти
не сплачував.

На даний час
ОСОБА_1 ніде не працює, навмисно офіційно на роботу не влаштовується, а
проживає за рахунок тимчасових заробітків, в Бобринецький районний центр
зайнятості з питання працевлаштування не звертався, всупереч рішенню
Бобринецького районного суду, злісно ухиляється від сплати аліментів, при цьому
неодноразово попереджався ВДВС Бобринецького районного управління юстиції про
кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів.

Таким чином,
внаслідок злісного ухилення ОСОБА_1 від сплати аліментів на утримання сина
ОСОБА_3, на користь ОСОБА_2, заборгованість по виконавчому листу № 2-366 від
30.08.2007 року становить:

- серпень
2007 року = 126,68 грн.,

- вересень 2007
року = 178,50 грн.,

- жовтень 2007
року = 181,20 грн.,

- листопад 2007
року = 181,20 грн.,

- грудень 2007
року = 181,20 грн.,

- січень 2008
року = 198,90 грн.

а всього 1047,68 грн.

Допитаний в
судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України визнав повністю і пояснив, що з 1993 року
по 1995 рік він перебував у шлюбі з ОСОБА_2. В 1993 році в них від спільного
проживання народився син ОСОБА_3. Рішенням Бобринецького районного суду
Кіровоградської області № 2-366 від 29.08.2007 року з нього було стягнуто
аліменти на утримання неповнолітньої дитини: тобто сина ОСОБА_3, в розмірі ¼ заробітку (доходу) щомісячно на користь його матері ОСОБА_2, до повноліття
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, тобто до 2011 року. З серпня 2007 року по
01.02.2008 року він ухилявся, від сплати аліментів, так як у 2007 році офіційно
ніде не працював та до Бобринецького районного центру зайнятості з питань
пошуку роботи не звертався, на обліку не перебував, але працював по найму у
людей у м. Бобринці, отримані кошти витрачав на власні потреби і всупереч
рішення суду аліменти на утримання свого сина ОСОБА_3 не сплачував.

Також
підсудний ОСОБА_1 пояснив, що в 2007 році по усній домовленості він працював у
громадян: ОСОБА_4, де виконував різні види сільгоспробіт, та отримував кошти в
розмірі 120 грн., у ОСОБА_5 за що отримував гроші в сумі 60 грн., ОСОБА_6 за що
отримував гроші в сумі 40 грн., ОСОБА_7 за що отримував кошти в сумі 20 грн.

Свою вину у
вчиненому злочині він усвідомлює, щиро розкаюється, просить суворо його не
карати та запевнив суд, що в найближчий час погасить заборгованість перед
потерпілою, оскільки уже знайшов собі роботу.

У відповідності до ст.299 КПК
України, за згодою учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним
досліджувати письмові та речові докази по справі, оскільки всі фактичні обставини
справи ніким не оспорюються. При цьому суд з'ясував, чи правильно підсудний
розуміє зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності та істинності
його позиції, а також роз'яснив йому, що в такому випадку він буде позбавлений
права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Суд, вислухавши сторони
обвинувачення та захисту, приходить до
висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.164 КК
України знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і його діяння правильно
кваліфіковане, як злісне ухилення від
сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

При призначенні покарання суд
враховує ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, який законом
віднесений до категорії невеликої
тяжкості і за своїм характером не несе великої суспільної небезпеки, оскільки
тяжких наслідків не настало.

Особа винного за місцем
проживання характеризується позитивно.

Обставиною справи, що
пом'якшує покарання підсудного - є його щире каяття.

Обставин, які б обтяжували
покарання підсудного - судом встановлено не було.

На підставі викладеного, суд визнає необхідним та достатнім призначити
йому покарання в межах санкції статті обвинувачення з послідуючим звільненням
його від призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України, оскільки його
виправлення можливе без реального відбуття покарання, шляхом встановлення йому іспитового терміну
та покладення одного з обов'язків, передбачених ст.76 КК України.

Керуючись ст.ст.321-328 КПК
України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Підсудного ОСОБА_1 визнати
винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України і
призначити йому покарання за даною
статтею у виді одного року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України
звільнити ОСОБА_1 від призначеного покарання з випробуванням, якщо він на
протязі одного року, встановленого йому
іспитового терміну не вчинить нового злочину та у відповідності до ст. 76 КК України буде
повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну свого місця
проживання.

Апеляція на вирок може бути
подана через Бобринецький районний суд до апеляційного суду Кіровоградської
області протягом 15 діб з моменту проголошення вироку.

Суддя /підпис/

Копія вірна:

Суддя О.П.Бабич