У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду
України

у складі:

головуючого

Присяжнюк Т.І.,

суддів

Глоса Л.Ф. і Федченка О.С.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 3 липня 2007 року кримінальну справу за
касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на судові рішення щодо нього.

Вироком
Октябрського районного суду м.
Полтави від 5 липня 2005 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження,

уродженця
та жителя м. Полтави, неодноразово судимого, останній раз 11.03.1999 року за
ст. ст. 229-2, 43 КК України на 2 роки 3 місяці позбавлення волі,

засуджено:

- за ч. 3 ст.
307 КК України на 10 років позбавлення волі з конфіскацією 12 частини майна;

- за ч. 3 ст. 28
і ч. 2 ст. 306 КК України на 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке
є його власністю.

На підставі ст. 70
КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_1 визначено остаточне покарання у виді
позбавлення волі строком на 10 років з конфіскацією майна, яке є його
власністю.

За ч. 3 ст. 28 і ч. 2 ст. 317 КК України ОСОБА_1
виправдано за відсутністю в його діях складу злочину.

Зазначеним вироком також засуджено ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, щодо яких касаційне подання та скарги не внесені.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 2
лютого 2007 року вирок щодо ОСОБА_1
змінено: дії засудженого перекваліфіковано із ч. 3 ст. 307 КК України на ч. 2
ст. 307 КК України та пом'якшено покарання до 7 років позбавлення волі. Вирок
суду в частині засудження за ч. 3 ст. 28 і ч. 2 ст. 306 КК України скасовано за
відсутністю в його діях складу злочину.

З урахуванням внесених судом апеляційної інстанції змін
до вироку районного суду ОСОБА_1
визнаний винуватим та засуджений за незаконне придбання, зберігання,
перевезення, виготовлення наркотичних засобів з метою збуту, а також за збут
наркотичних засобів, вчинені повторно, за попередньою змовою групою осіб в
період з липня 2003 року по жовтень 2003 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 вважає, що досудове слідство
та судовий розгляд справи проведено однобічно, необ'єктивно, неповно, а
висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає про те, що
на досудовому слідстві до нього застосовувалися недозволені методи слідства,
було порушено його право на захист, він не брав участі у судових дебатах,
судове слідство не фіксувалося технічними засобами. Просить судові рішення щодо нього скасувати,
а справу направити на новий судовий
розгляд.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів не
знаходить підстав для її задоволення.

За змістом касаційної скарги, засуджений оспорює фактичні
обставини справи, які були предметом оцінки суду першої та апеляційної
інстанцій, і перегляду відповідно до вимог ч.1 ст.398 КПК України у касаційному
порядку не підлягають, а тому колегія суддів виходить із встановлених судом
фактичних обставин злочинів, у вчиненні яких ОСОБА_1 визнаний винним.

Суд належно обґрунтував свої висновки про доведеність
винуватості ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, за які його засуджено, доказами, які
отримано згідно з вимогами кримінально-процесуального законодавства та які
наведені у вироку.

На обґрунтування свого висновку, суд послався на
показання інших засуджених по справі, свідків, на дані, що містяться у
протоколах пред'явлення для впізнання, огляду, виявлення та вилучення
наркотичних засобів, висновки судово - хімічних експертиз, і сумніву у їх достовірності немає.

Твердження засудженого про порушення
його права на захист спростовуються даними, які містяться у протоколах
роз'яснення йому процесуальних прав як підозрюваного та обвинуваченого, де
він власноручно зробив записи про
відмову від захисника, а при судовому розгляді справи, як убачається із даних,
що містяться у протоколі судового засідання,
інтереси ОСОБА_1 захищав захисник ОСОБА_6.

Доводи засудженого про те, що до нього
застосовувалися недозволені методи слідства, є безпідставними, оскільки при
перевірці справи не встановлено даних, які б могли про це свідчити. Натомість
впродовж всього досудового слідства
засуджений своїми власноручними підписами засвідчував, що показання ним дані
без будь-якого примусу з боку працівників міліції. Крім того, ці його доводи
були ретельно перевірені судом першої і апеляційної інстанції і свого
підтвердження не знайшли.

Не заслуговують на увагу і доводи
касаційної скарги засудженого про необхідність скасування вироку з підстав
позбавлення його права брати участь у судових дебатах, оскільки, як убачається
із протоколу судового засідання, ОСОБА_1
таким правом скористався.

Посилання засудженого на те, що судове слідство не
фіксувалося технічними засобами, не може бути підставою для скасування вироку,
оскільки засуджений не заявляв такого клопотання під час судового розгляду
справи.

Як видно із матеріалів справи, такі ж, як і в касаційній
скарзі, твердження засуджений висловлював у своїй апеляції. Апеляційним
судом при перевірці даної кримінальної
справи в апеляційному порядку прийнято правильне рішення. Свої висновки, з
якими погоджується колегія суддів, із цього питання суд належним чином
умотивував. Вони підтверджені доказами, які суд апеляційної інстанції ретельно
перевірив і належним чином оцінив.

Злочинні дії ОСОБА_1 кваліфіковані
правильно.

Призначаючи покарання засудженому, суд урахував характер
і ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про його особу. Обране покарання є
необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових
злочинів.

Істотних порушень норм КПК України на досудовому слідстві
та при судовому розгляді справи не допущено.

Колегія суддів не
знаходить підстав для зміни чи скасування судових рішень щодо ОСОБА_1

Не вбачаючи підстав для задоволення касаційної скарги
засудженого, колегія суддів не знаходить підстав і для призначення справи до
касаційного розгляду з викликом осіб, зазначених у ст. 384 КПК України.

Керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

відмовити у задоволенні касаційної скарги засудженого
ОСОБА_1.

Судді:

Присяжнюк Т.І. Федченко О.С.
Глос Л.Ф.