Номер провадження 1-кп/754/794/14
У Х В А Л А
Іменем України
30.12.2014 року Деснянський районний суд м.Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2

провівши підготовче судове засідання в м.Києві по розгляду клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м.Балехів Долинського р-ну Івано-Франківської обл.,

громадянина України,

проживає: АДРЕСА_1 ,
за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.172 ч.1 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
Клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 за ст.272 ч.1 КК України надійшло до Деснянського районного суду м.Києва 26.12.2014р.

Прокурор просить постановити ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ст.172 ч.1 КК України в зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Обвинувачений ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_5 підтримують думку прокурора.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, потерпілого, дослідивши надані прокурором на обґрунтування клопотання матеріали, суд приходить до висновку про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, виходячи з наступного.

Згідно вимог ст.314 ч.3 п.2 КПК України у підготовчому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених, зокрема, частиною другою статті 284 КПК України, яка передбачає закриття судом кримінального провадження у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно вимог ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

ОСОБА_3 підозрюється в тому, що він, працюючи генеральним директором ТОВ ТІМЕКС, будучи відповідальним за дотримання вимог трудового законодавства, 29.04.2014р., знаходячись в офісному приміщенні по вул.Магнітогорській, 1 в м.Києві, грубо порушив вимоги ст.43 ч.4, ст.46 ч.1 Конституції України, ст.ст.21, 24, 48, 253, 46, 47, 49-2 КЗпП України, ст.29 ч.1 Закону України Про оплату праці, ст.56 Закону України Про пенсійне забезпечення, повідомив працівника ТОВ ОСОБА_5 , який займав посаду менеджера зі збуту, про необхідність піти у відпустку з 01.05.2014р., не маючи на меті надати можливість ОСОБА_5 повернутися до його трудових обов`язків після відпустки, та звільнив його наказом №ЦТ 14-16/К-2-024 від 12.08.2014р. за власним бажанням, при цьому не вчинивши всіх дій для юридично-законного звільнення ОСОБА_5 з ТОВ ТІМЕКС, офіційно не припинив трудові відносини з працівником ОСОБА_5 , не попередив персонально за два місяці про вивільнення з посади, і в день звільнення не видав належно оформлену трудову книжку, не ознайомив з наказом про звільнення, не вніс відповідний запис до неї, при цьому не отримавши заяву ОСОБА_5 про звільнення за власним бажанням, звільнив його за ст.38 КЗпП України, про що заніс дані до трудової книжки, не провів з ним розрахунок, не довів до відома державну службу зайнятості про звільнення ОСОБА_5 із зазначенням його професії, спеціальності, кваліфікації та розміру оплати праці, не забезпечив обов`язкове соціальне страхування вказаного працівника. Одночасно, за період з 01.05.2014р. по 12.08.2014р. , коли ОСОБА_5 не був офіційно звільнений з роботи та фактично не допущений до виконання своїх обов`язків, ОСОБА_3 не сплачував грошові кошти до Пенсійного Фонду України, Фонду соціального страхування на випадок безробіття, Фонду соціального страхування з втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, тим самим ОСОБА_3 грубо порушив встановлені вимоги законодавства про працю.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ст.172 ч.1 КК України як грубе порушення законодавства про працю.

ОСОБА_3 інкриміновано вчинення злочину невеликої тяжкості, він примирився з потерпілим, в повному обсязі відшкодував завдані ним потерпілому збитки.

Крім того, ОСОБА_3 раніше не судимий та до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується, учасники кримінального провадження не заперечують проти звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за примиренням з потерпілим.

За таких обставин, кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 за ст.172 ч.1 КК України підлягає закриттю в зв`язку зі звільненням його від кримінальної відповідальності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.284, 285, 286, 287, 288, 314 КПК України, ст.46 КК України, суд

УХВАЛИВ:
Задовольнити клопотання прокурора прокуратури Деснянського району м.Києва про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.172 ч.1 КК України.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ст.172 ч.1 КК України в зв`язку з примиренням з потерпілим.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 за ст.172 ч.1 КК України закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва через Деснянський районний суд м.Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Головуючий: