Номер справи137/979/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Літинський районний суд Вінницької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , який відбуває покарання у Літинській ВК 123, перебуваючи на дільниці соціальної реабілітації та маючи вільний вихід у місто, 12.01.2015 о 10:20 год, перебуваючи поряд з магазином «Україна», що по вул.Радянська, в смт.Літин Вінницької області незаконно придбав, а саме безоплатно отримав від товариша ОСОБА_6 , засудженого вироком від 16.04.2015, два згортки із психотропною речовиною - амфетамін для власного споживання, які поклав до кишені штанів, в які був одягнений, таким чином почав незаконно зберігати при собі. Приблизно о 10:30 12.01.2015 поряд із магазином «Україна», що по вул. Радянська, в смт. Літин Вінницької області, працівниками сектору карного розшуку Літинського РВ УМВС затримано ОСОБА_5 . Під час особистого огляду, в лівій зовнішній кишені штанів, в які був одягнутий ОСОБА_5 виявлено та вилучено два згортки прямокутної форми із фольгового паперу, один з яких обгорнутий прозорою полімерною плівкою, в середині даних згортків згідно висновку експерта № 35 від 22.01.2015 знаходилась порошкоподібна речовина, яка є психотропною речовиною, обіг якого обмежено - амфетамін загальною масою 0,1624 г (0,1491 г + 0,0133 г); відсотковий вміст амфетаміну в даних речовинах відповідно становить: 18,11 мас.% та 17,49 мас, яку ОСОБА_5 незаконно придбав та зберігав при собі без мети збуту до 12.01.2015.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання психотропних речовин, вчинене повторно без мети збуту.
16.04.2015 між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.
Як вбачається зі змісту укладеної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 309 КК України та покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 у виді позбавлення волі на строк 2 роки. Відповідно до ст.71 КК України за сукупністю вироків, з урахуванням покарання призначеного вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 29.07.2013, шляхом часткового складання призначених покарань, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі.
Прокурор ОСОБА_3 просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ним та обвинуваченим ОСОБА_5 та ухвалити вирок, яким визначити узгоджене сторонами покарання.
Обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що провину визнає повністю, добровільно уклав угоду та просить її затвердити. Захисник ОСОБА_4 також просив суд затвердити укладену угоду.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходив з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів .
Так, кримінальне правопорушення, за вчинення якого ОСОБА_5 оголошена підозра, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
При цьому суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, в тому числі право на судовий розгляд , під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Крім того, у судовому засіданні суд переконався, що угода про визнання винуватості укладена між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена сторонами добровільно, вона не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких обставин, ніж ті,що передбачені в угоді, дана угода відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Позиція Європейського суду з прав людини з даного приводу викладена у Постанові від 29 квітня 2014 року по справі «Нацвлішвілі і Тогонідзе проти Грузії». Де зазначено, що порушення прав та свобод людини відсунє, якщо у справі про затвердження угоди про визнання винуватості судом перевірено дотриманя вимог визначених у нормах національного законодавства та встановлена добровільність укладення угоди.
Враховуючи викладене, суд вважає, що угода від 16.04.2015 укладена між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 підлягає затвердженню та обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити узгоджену сторонами міру покарання.
Цивільний позов не заявлений.
Питання, щодо витрат за проведену експертизу та долю речового доказу - амфетамін масою 0,1624г вирішено згідно вироку Літинського районного суду від 16.04.2015, щодо ОСОБА_7 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374, 474 - 475 КПК України, - суд,
П Р И С У Д И В :
Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.
На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 29.07.2013 і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 2(двох) років 1(одного) місяця позбавлення волі.
Строк відбування покарання рахувати з 12.01.2015 року .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області протягом 30 діб з дня його проголошення з підстав передбачених ст. 394 КПК України.
Вручити копію вироку ОСОБА_5 та прокурору - негайно.

Суддя: ОСОБА_1