Справа №1-278 2007р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2007 року
Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючої -
судді Сировєтнік Т.І.

при секретарі -
Кириченко О.В.

з участю
прокурора - Семеняченко
Н.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальну
справу за обвинуваченням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженцяІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, українець, освіта середня-технічна,
одружений, не працює, проживає АДРЕСА_1, не судимий,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України,

Встановив:

Згідно рішення
Автозаводського райсуду
м. Кременчука №22437 від 30.06.2004 року ОСОБА_1
зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/4 частини з усіх видів
доходу на користь ОСОБА_3. Достовірно знаючи про винесене судом рішення,
ОСОБА_1 злісно ухиляється від сплати аліментів на утримання дочки: офіційно не
працює, не повідомляє ВДВС Автозаводського РУЮ про фактичне місце роботи,
проживання, на попередження державного виконавця не реагує, не являючись з 2004 року на виклики
державного виконавця, матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Станом
на 1.01.2007 року
заборгованість по аліментам складає 8318
грн. 12 коп.

В судовому
засіданні підсудний ОСОБА_1 вину в скоєнні інкримінуємого йому злочину визнав
повністю, підтвердивши факт злісного ухилення від сплати аліментів на дочку на
користь потерпілої ОСОБА_3., оскільки не працював, проживав на випадкові
заробітки, працюючи неофіційно, на виклики державного виконавця не з'являвся,
про зміну місця проживання та роботи не повідомляв, аліменти не сплачував,
внаслідок чого утворилася заборгованість.

Крім повного
визнання вина підсудного підтверджується дослідженими в судовому засіданні
доказами, а саме показами потерпілої ОСОБА_3., яка підтвердила факт несплати
аліментів підсудним, неотримання з боку підсудного ніякої матеріальної допомоги
спочатку з 2004 року на
дочку, факт укривання ним місця своєї роботи та проживання.

Показами свідка
ОСОБА_4., яка пояснила, що згідно виконавчого провадження, яке знаходиться в її
виконанні з 23.07.2004 року,
підсудний був офіційно ознайомлений та попереджений про порядок та умови сплати
ним аліментів на утримання неповнолітньої дочки на користь стягувачки - ОСОБА_3., але аліменти
підсудним не сплачувалися з 2004
року, про що підсудному було винесено офіційне попередження. До середини 2005

2

року підсудний адресу місця проживання не повідомляв,
спілкувався з державним виконавцем по телефону, тільки обіцяючи сплатити заборгованість,
але до даного часу заборгованість, яка становить 8318 грн. 12
коп. не сплатив.

Враховуючи
покази підсудного, суд знаходить, що він правильно розуміє обставини справи, і
суд не має сумнівів в добровільності та істинності його позиції, яка ним не оспорюється.
Тому суд дослідив докази в скороченому порядку без виклику свідка та повного
дослідження письмових матеріалів справи.

Наведені докази
є належними, допустимими, достовірними та достатніми для визнання підсудного
винним у вчиненні встановленого судом злочину.

Тому, умисні дії
ОСОБА_1, виражені в злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду
аліментів, суд кваліфікує за ч.1 ст.164 КК України.

Обговорюючи
питання про призначення підсудному покарання, суд враховує тяжкість скоєного
злочину, який є злочином невеликої тяжкості, особу підсудного, який посередньо
характеризується за місцем проживання, пом'якшуючі та обтяжуючі покарання
підсудного обставини.

Обставинами, що
пом'якшують покарання підсудному, суд вважає скоєння злочину вперше, повне
визнання своєї вини, щире каяття в скоєному, сімейний стан - знаходження на
утриманні 2-х неповнолітніх
дітей.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного, суд не
знаходить.

За висновком ЛКК підсудний в лікуванні від алкоголізму та
наркоманії не потребує.

На підставі вище
викладеного суд доходить до висновку про достатність виправлення та
перевиховання підсудного без ізоляції його від суспільства, застосувавши йому
покарання у вигляді обмеження волі на строк в межах санкції статті, за якою
його визнано винним, та звільнивши від відбування покарання на підставі ст.75
КК України з іспитовим строком та покладенням обов'язків згідно ст.76 КК
України.

Керуючись ст.ст.323,324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_1 визнати
винним за ч.1 ст.164 КК України, призначивши покарання 1 рік обмеження
волі.

Згідно
ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання
з іспитовим строком на 1
рік, поклавши обов'язок повідомляти органи кримінально-виконавчої системи
про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід
ОСОБА_1. до набрання вироком чинності залишити підписку про невиїзд.

На вирок може
бути подана апеляція до апеляційного суду Полтавської області на протязі 15 діб через
Автозаводський райсуд м.
Кременчука.