АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 526/517/15-к Номер провадження 11-сс/786/235/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5
за участі:
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000665 від 17.10.2014 року за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 01.05.2015 року,-
В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Гадяцького РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_9 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 29.06.2015 року щодо
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 .
Приймаючи таке рішення слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ч.1, ч.2 ст. 190, ч.2, ч.3 ст. 186 КК України. Вказав, що застосування до ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів не є можливим, оскільки наявні ризики які дають підстави вважати, що підозрюваний зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на потерпілих у кримінальному провадженні.
Крім того, слідчим суддею враховано, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад 5 років; ніде не працює; раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів та на даний час підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1, ч.2 ст. 186 КК України на території Сумської області, за що розшукується Буримським РВ УМВС України в Сумській області.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя прийшов до висновку, що більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть
забезпечити належної поведінки підозрюваного.
В апеляції захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та обрати відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Апелянт посилається на відсутність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 , відсутність даних про вплив ОСОБА_8 на потерпілих та свідків, відсутність жодних відомостей про те, що ОСОБА_11 намагався переховуватися від слідчого. Наголошує та тому, що слідчим суддею не враховано дані про особу ОСОБА_8 який є не судимим, не зловживає наркотичними засобами та алкогольними напоями, позитивно характеризується за місцем проживання, має малолітню дитину та батька-інваліда.

Заслухавши суддю-доповідача; захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 на підтримання доводів апеляції; заперечення прокурора ОСОБА_6 який стверджує, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у семи епізодах злочинної діяльності щодо самотніх осіб віком від 70 до 91 року, має аналогічні епізоди на території Миргородського, Лохвицького та Зіньківського районів Полтавської області, а також Буримського району Сумської області де був оголошений у розшук; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів прийшла до висновку, що апеляція не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься в положеннях ст.ст. 177,178,183 КПК України.
Згідно зазначених норм, наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. При розгляді питання про необхідність взяття під варту судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи і, зокрема, такі фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні Гадяцького РВ УМВС України в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000665 від 17.10.2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст.190, ч.2,3 ст.186 КК України.
25.03.2015 року захиснику ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру ОСОБА_8 ..
25.03.2015 року оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_8 .
Слідчий СВ Гадяцького РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Гадяцького району ОСОБА_6 до Гадяцького районного суду Полтавської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 .
26.03.2015 року слідчим суддею Гадяцького районного суду Полтавської області дано дозвіл на затримання ОСОБА_8 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою
30.04.2015 року ОСОБА_8 було затримано на підставі ухвали слідчого судді та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1, 2 ст.190, ч.2,3 ст.186 КК України.
Ухвалою слідчого судді клопотання слідчого задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою на шістдесят днів без визначення розміру застави.

Слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце, підтверджуються достатніми, на даному етапі розслідування доказами, і у висновках, які зробив орган досудового слідства, чогось необґрунтованого чи довільного не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Розглядаючи клопотання про застосування виняткового запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 у виді тримання під вартою, слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст.190, ч.2,3 ст.186 КК України, а також обґрунтував наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Це можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, наявність постанови Буримського РВ УМВС України в Сумській області про оголошення ОСОБА_8 у розшук за підозрою аналогічних злочинів, можливість тиску на потерпілих, які є особами похилого віку.

Враховуючи викладене, твердження захисника стосовно відсутності у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України є безпідставними та такими, що суперечать зібраним органом досудового розслідування матеріалам.

Безпідставними є також доводи щодо можливості застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту оскільки приймаючи рішення про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суддя тим самим виключив можливість того, що незастосування такого запобіжного заходу або більш м`які запобіжні заходи зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_8 .

З викладеного вбачається, що слідчий суддя, при прийнятті рішення про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, які досліджені та оцінені суддею в судовому засіданні. На даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним прокурором під час розгляду клопотання, що виключає можливість обрання відносно ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу.

Неспроможними є доводи апеляції щодо неврахування слідчим суддею даних про особу підозрюваного, оскільки в цій частині вони спростовуються змістом оскаржуваної ухвали, згідно якої слідчий суддя врахував, що підозрюваний ніде не працює та не може у законний спосіб утримувати малолітню дитина та батька-інваліда.

Доводи апелянта щодо безпідставного не визначення розміру застави також спростовуються змістом ухвали з якого вбачається, що слідчий суддя врахував, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства до однієї з потерпілих, а тому не визначив розмір застави із посиланням на ч.4 ст.183 КПК України.

Порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді та скасування або зміни щодо підозрюваного запобіжного заходу, не встановлено.

Таким чином, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст.404,422 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 01.05.2015 року щодо обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :
ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14