УКРАЇНА АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-1390/33 2007 р. Головуючий у 1 інстанції - ГафякВ.М.
Категорія ст. 185 ч.З КК України Доповідач - Батрак В.В.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року січня
місяця 12 дня колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Полтавської
області в складі:

головуючого-судді
- Батрака В.В., суддів - Копитько Л.І.,
Віщика В.М., з участю прокурора -
Черниша A.M., захисника - ОСОБА_1,
засудженого - ОСОБА_2

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м.Полтаві кримінальну справу за апеляцією
помічника прокурора М.Кременчука з внесеними змінами та засудженого ОСОБА_2 на
вирок Автозаводського районного
суду м.Кременчука від 28
вересня 2006 року.
Цим вироком

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,

уродженець і мешканець АДРЕСА_1, українець, гр-н України, освіта
середня, непрацюючий, неодружений, маючий
на утриманні малолітню дитину, судимий:

- 09.01.1998 року
Автозаводським районним судом м.Кременчука Полтавської області за ст.229-6 ч. 1 КК України (1960 р.) на 1 рік 6 місяців
позбавлення волі і на підставі ст.46-1 КК України виконання вироку відстрочено
терміном на 1 рік; - 01.10. 1999 р. Автозаводським районним судом м.Кременчука Полтавської
області за ст.ст.229-6 ч.2, 44,
140 ч.2 КК України (з застосуванням
ст.ст.42, 43 КК України на 5 р.З міс. позбавлення волі; 08.12.1999
р. вирок суду змінено -
міра покарання пом'якшена до 2
років 6 місяців
позбавлення волі; 01.12.2000р. звільнений
умовно-достроково на 2 місяці 15 днів

·
06.09.2001 p. Автозаводським районним судом М.Кременчука за
ст.309 ч.2 КК України на 2
роки позбавлення волі і на підставі ст.75 КК України звільнений від
відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

·
05.02.2002 р. Крюківським районним судом М.Кременчука
Полтавської області за ст.185 ч.2 КК України з застосуванням ст.71 КК України на 4 роки позбавлення волі, 08.05.2002 р. ухвалою Полтавського
апеляційного суду вирок суду змінено, міра покарання пом'якшена до 2 років
позбавлення волі;

·
26.09.2002 р. Кременчуцьким районним судом
Полтавської області за ст.40 ч.2 КК України (1960 р.) з
застосуванням ст.42 ч.З КК України на 2 роки З місяці позбавлення волі, звільнений 27.02.2004 р. по відбуттю покарання;

·
07.02.2005 р. Крюківським районним судом
м.Кременчука Полтавської області за ст.309 ч.2 КК України на 3 роки позбавлення волі і на підставі ст.75 КК України
звільнений від відбування покарання
з іспитовим строком на 2 роки, -

засуджений за ст.185 ч.2 КК України
на 2
роки позбавлення волі, за ст.185 ч.З КК України на 3 роки позбавлення волі і на підставі смт.70 ч. 1 КК України за сукупністю
злочинів на 3 роки 6 місяців позбавлення волі у кримінально-виконавчій
установі.

Вирок
Крюківського районного суду м.Кременчука від 07.02.2005 р. виконувати самостійно.

Стягнуто
з засудженого на користь потерпілої ОСОБА_3 400 грн. і потерпілої ОСОБА_4 500 грн. у відшкодування нанесених збитків.

За
вироком суду ОСОБА_2 визнаний винним і засуджений за скоєння злочинів за
слідуючих обставин.

Наприкінці
липня 2001 р.
близько 23 год. ОСОБА_2
з метою крадіжки чужого майна прибув до
АДРЕСА_2, де через розбите віконне скло проник до житла потерпілого
ОСОБА_3, звідки викрав аудіомагнітофон „Філіпс" вартістю 150 грн.,
електронний годинник „Електроніка" -
50 грн., туфлі чоловічі -
70 грн., м'ясорубку алюмінієву та дві сковороди на суму 30 грн., а всього
на загальну суму 300 грн. і з
місця скоєння злочину зник. Викраденим
розпорядився на свій розсуд.

Продовжуючи
свій злочинний намір, ОСОБА_2 в цю ж ніч за попередньою змовою з особою,
матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, через розбите скло
вдруге проникли до житла потерпілого ОСОБА_3 і викрали телевізор „Соні
Трінітрон" вартістю 1200
грн. З викраденим телевізором вони зникли з місця скоєння злочину і розпорядились
викраденим на свій розсуд.

19 листопада 2005 року
близько 9 год шляхом
вільного доступу ОСОБА_2 викрав із кімнати квартири АДРЕСА_1 аудіомагнітофон
„Масон" вартістю 70
грн., плойку „Євро-люкс" -
55 грн., фен
„Рендфорд" - 50 грн.,
жіночі ботинки - 100 грн.,
жіночі штани - 20 грн.,
два жіночі світери - 120
грн. і 90 грн.,
золоту сережку - 130 грн., а
всього майна на 705 грн., що
належало потерпілій ОСОБА_4, яка проживала в квартирі матері засудженого, як
квартирант.

Викраденим засуджений ОСОБА_2 розпорядився
на свій розсуд.

В апеляції помічника прокурора М.Кременчука з внесеними змінами ставиться
питання про внесення уточнень до вступної частини вироку суду, вважати датою
першої судимості ОСОБА_2 вирок Автозаводського районного суду м.Кременчука від 09.01.1998 p., а не 1988 p., як
зазначено у вироку; мірою покарання, призначеного за вироком Автозаводського
районного суду від 01.10.1999
р. слід вважати 2 роки і 6 місяців
позбавлення волі, а не 5 років 3 місяці, оскільки ухвалою
Полтавського обласного суду від 08.12.1999 р. вирок суду було змінено, міру
покарання пом'якшено до 2 років 6 місяців;
зазначити, що ОСОБА_2 був судимий 26.09.2002
р. не Крюківським районним судом м.Кременчука, а Кременчуцьким районним
судом Полтавської області.

Засуджений ОСОБА_2
в своїй апеляції просить вирок суду скасувати, а справу направити на додаткове
розслідування, оскільки органами досудового
слідства здійснювався на нього тиск і він змушений був визнати свою
вину, хоча і не скоював цих крадіжок. З урахуванням знаходження на його
утриманні неповнолітньої дитини та захворювання туберкульозом, міру запобіжного заходу змінити на підписку про невиїзд.

Заслухавши
доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_2 і його захисника ОСОБА_1, думку
прокурора щодо вироку, підтримуючого апеляційне подання з внесеними змінами,
перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів
вважає, що апеляція засудженого не підлягає задоволенню, а апеляція помічника
прокурора м.Кременчука з внесеними змінами
підлягає задоволенню з таких підстав.

Викладені у
апеляції доводи ОСОБА_2 про непричетність його до вчинення зазначених злочинів
є безпідставними, оскільки вони спростовуються наведеними у вироку доказами.

ОСОБА_2, вказуючи на свою непричетність до злочинів, протягом всього
досудового слідства, а також при відтворенні обстановки і обставин скоєного, в
судовому засіданні вину свою в скоєних злочинах визнавав повністю, розповідав і
показував, як і при яких обставинах він здійснював ці злочини.

Ці
показання засудженого ОСОБА_2 узгоджуються з показаннями потерпілих, свідків,
протоколами огляду місця пригоди, огляду викрадених та вилучених предметів,
викрадених та вилучених у засудженого предметів, протоколом очної ставки.

Суд обгрунтовано зі слів потерпілих визначив і вартість
викраденого, оскільки частина його була
реалізована засудженим на його розсуд, вилучена вона в процесі
досудового слідства не була і проти його вартості не заперечував засуджений.

Як вбачається із матеріалів справи, і це підтверджується
доказами, яким суд дав належну оцінку у вироку - ОСОБА_2 обгрунтовано засуджений
за крадіжки майна потерпілих ОСОБА_3 і ОСОБА_4

Тому твердження засудженого у апеляції про
необґрунтованість його засудження не
грунтується на матеріалах справи і є безпідставними.

Дії ОСОБА_2 правильно кваліфіковані за ст.ст.185 ч.З і 185 ч.2 КК України.

Посилання в апеляції засудженого на те, що до нього застосовувались
недозволені методи ведення слідства, у зв'язку з чим він давав визнавальні показання у вчиненні зазначених злочинів
необгрунтовані.

Даних, які б свідчили про те, що до ОСОБА_2 могли застосовуватись такого характеру методи слідства, у справі немає.

Крім того, така заява з боку засудженого ОСОБА_2 перевірялась прокуратурою
і підтвердження не знайшла. Про що 08.08.2006
р. винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи відносно
працівників міліції (матеріали перевірки а.с. 297-304).

Суд при призначенні покарання ОСОБА_2 врахував характер і ступінь
суспільної небезпечності вчинених ним злочинів та дані, що характеризують його
особу, те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, злочин
вчинив в період звільнення від покарання з випробуванням, а тому колегія суддів
вважає, що суд обгрунтовано призначив йому покарання у вигляді позбавлення
волі.

У вступній частині вироку судом допущено ряд неточностей, на що звертається
увага судової колегії у внесених змінах до апеляції і вони підлягають
виправленню.

Разом з тим, в апеляції прокурора не приведено мотивів, які давали б
підстави до скасування вироку суду і постановления
нового, а тому він залишається без змін.

Керуючись
ст.ст.365, 366 КПК
України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію помічника прокурора М.Кременчука з
внесеними змінами задовольнити, а апеляцію засудженого ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Ввести у
вступну частину вироку Автозаводського районного суду М.Кременчука від 28 вересня 2006 року стосовно ОСОБА_2 уточнення.

Вважати
датою першої судимості ОСОБА_2 за вироком Автозаводського
районного суду М.Кременчука 09 січня 1998 року, а не 1988 року, як зазначено у вироку; мірою покарання за вироком
Автозаводського районного суду М.Кременчука від 01.101999 року слід вважати 2
роки і 6 місяців позбавлення волі, а не 5 років 3 місяці, як зазначив суд; зазначити,
що ОСОБА_2 був судимий 26.09.2002
р. не Крюківським районним судом М.Кременчука,
а Кременчуцьким районним судом Полтавської області.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Судді:
Батрак В.В., Копитько Л.І., Віщик В.М.