Провадження № 1-кп/487/149/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.02.2015 року Заводський районний суд м. Миколаєва

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві кримінальне провадження №0005060 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 14.12.1999 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ч. 1 ст. 229-6 КК України в ред. 1960 року до 1 року 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки та штраф 200 грн.; 24.01.2001 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ст. ст. 229-8, 43 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнився 30.11.2002 року по строку відбуття покарання; 03.07.2003 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 309 КК України в ред..2001 року до 2 років позбавлення волі; 24.10.2005 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнився 17.04.2007 року умовно-достроково на не відбутий строк 6 місяців 18 днів; 17.12.2009 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ч.3 ст. 185, ч. 2 ст.185, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого 07.03.2012 року по строку відбуття покарання, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, суд -

встановив:

Угода про визнання винуватості досягнута під час досудового розслідування.

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується у кримінальному правопорушенні з таких підстав: 03.11.2014р. близько 16 годин 15 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на перетині вулиць Скороходова та Мала Морська у місті Миколаєві, у наочно знайомого чоловіка на ім`я ОСОБА_5 , придбав ацетильований опій в одноразовому медичному шприці ємністю 5,0 мл, після чого поклав його у праву бокову кишеню чорної куртки та зберігав при собі для особистого вживання без мети збуту.

В той же день, 03.11.2014р. о 16 годині 40 хвилин біля будинку № 59 по вулиці Мала Морська в місті Миколаєві, співробітниками міліції Заводського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП, був затриманий ОСОБА_4 та доставлений до райвідділу міліції. В одному із службових кабінетів райвідділу міліції, при особистому огляді у правій боковій кишені чорної куртки ОСОБА_4 , був виявлений та вилучений одноразовий медичний шприц ємністю 5,0 мл з речовиною коричневого кольору, який він незаконно зберігав для особистого вживання без мети збуту.

Відповідно до висновку експерта № 194 від 04.11.2014р., надана на експертизу речовина в одноразовому медичному шприці ємністю 5,0 мл, вилучена у ОСОБА_4 , містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений - ацетильований опій. Маса ацетильованого опію в перерахунку на суху речовину становить 0,0181 г.

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинене повторно.

14.11.2014 року в даному кримінальному провадженні № 0005060 між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 і прокурор досягли угоди про визнання винуватості, підписали її, причому ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин, - суд розглянув справу відповідно до положень ст.473, ч.4 ст.474 КПК України.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд приходить до наступного:

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України, що відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що він цілком розуміє характер обвинувачення та повністю визнає свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України. Крім того зазначив, що розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ч. 2 ст.473 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, згодний з видом покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди.

Суд переконався, що затвердження угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, вчинене повторно.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 474, 475 КПК України, суд

З А С У Д И В :
Затвердити угоду від 14.11.2014 року укладену між старшим прокурором прокуратури Заводського району м. Миколаєва ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0005060 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, за яким призначити йому узгоджене між сторонами угоди про визнання винуватості від 14.11.2014 року покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України на засудженого ОСОБА_4 покласти наступні обов`язки:

· не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

· повідомляти в органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи;

· періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції (періодичність 1 раз в місяць).

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Речовий доказ по кримінальному провадженню: медичний шприц ємністю 5 мл з особливо небезпечною речовиною, ацетильованим опієм в перерахунку на суху речовину 0,0181 гр.), вилучений у ОСОБА_4 , і який знаходиться в камері схову Заводського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області суд вважає необхідним відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з залученням експерта у сумі 245 грн. 96 коп.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження вироку визначені ч.2 ст.473 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1