В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.01.2015 року місто Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря - ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої: ОСОБА_5 , представника потерпілої ОСОБА_6 ,

представника позивача Вінницької міської ради ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №13 в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002473 від 11.04.2014 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сорокотяженці Немирівського району Вінницької області, українця, громадянина України, непрацюючого, з вищою освітою, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 13.11.1997 року Вінницьким РВ УМВС України у Вінницькій області, РНОКПП НОМЕР_2 , раніше не судимого,
- у вчиненні злочину передбаченому ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
10.04.2014 року, біля 19 год. 10 хв., ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Дачия Логан», державний номер НОМЕР_3 , рухаючись в правій смузі руху проїзної частини дороги вулиці Привокзальної в напрямку вулиці Островського зі сторони вулиці Коцюбинського, в районі будинку №14 у м. Вінниці, не переконавшись, що перед передньою частиною невстановленого автомобіля, який зупинився перед нерегульованим пішохідним переходом в лівій смузі руху в попутному напрямку, зліва на право проїзну частину переходив пішохід ОСОБА_5 , та не надавши перевагу останній, продовжив свій рух, внаслідок чого, з необережності, допустив на неї наїзд на вищевказаній розмітці нерегульованого пішохідного переходу.

Внаслідок даної пригоди згідно з висновком судово-медичного експерта №707 від 29.05.2014 року : «у ОСОБА_5 під час перебування на стаціонарному лікуванні у МКЛ ШМД м. Вінниці з 10 по 18.04.2014 року були виявлені об`єктивні ознаки тілесних ушкоджень у вигляді сполучної травми тіла: закритий перелом правої лобкової та сідничної кістки тазу без зміщення, забій (травматичний набряк) м`яких тканин та садна лобно-скроневої ділянки справа, забійна рана ділянки правого надбрів`я, садна пальців правої кисті, які належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки за своїм характером потягли тривалий розлад здоров`я (понад 21 день).

Таким чином, водій ОСОБА_4 порушив вимоги п.п. 4.16а, 18.4 Правил дорожнього руху України, згідно з якими: «Пішохід має право: а) на перевагу під час переходу проїзної частини позначеними нерегульованими пішохідними переходами, а також регульованими переходами за наявності на те відповідного сигналу регулювальника чи світлофора»; «Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах повинні зменшити швидкість, а у разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».

Порушення вимог п.п. 4.16а, 18.4 Правил дорожнього руху України ОСОБА_4 знаходиться в причинному зв`язку з наслідками.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, у вчиненому розкаявся, суду пояснив, що він дійсно вчинив злочин за обставин викладених в обвинувальному акті. Так, він 10.04.2014 року рухався за кермом автомобіля по вул. Привокзальній в м. Вінниці по правій частині дороги. Були сутінки та йшов дощ. Його автомобіль обігнав білий мікроавтобус та в цей час із-за автобуса вибігла потерпіла та він не встиг зупинити свій автомобіль, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 . Він керував автомобілем будучи в тверезому стані, меж дозволеної швидкості не перевищував.

Одразу було викликано швидку допомогу та працівників міліції, потерпілу забрали до лікарні.

Цивільний позов прокурора про відшкодування витрат МКЛ ШМД на лікування потерпілої не визнав, зазначивши, що надання медичної допомоги в Україні являється безкоштовним згідно Конституції України, а тому він не вбачає підстав стягувати дані витрати з нього.

Цивільний позов потерпілої про відшкодування на її користь матеріальної шкоди визнав, не визнав цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди та витрат на правову допомогу.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні суду пояснила, що 10.04.2014 року, коли вона біля 19:00 години йшла на роботу, вона попала а дорожньо-транспортну пригоду, а саме: коли вона почала переходити проїжджу частину дороги на пішохідному переході, вона подивилась, що зліва машин немає та з правої сторони їхав білий бус, який зупинився перед пішохідним переходом. коли вона почала переходити дорогу, її збив автомобіль. Підтримала свій цивільний позов про відшкодування завданої злочином матеріальної та моральної шкоди, а також про відшкодування витрат на правову допомогу.

Представник позивача ОСОБА_7 підтримала позов прокурора.
Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд вважає недоцільним досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники процесу. З`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, на підставі допиту обвинуваченого, потерпілої та дослідження наданих стороною обвинувачення доказів суд приходить до висновку про винність обвинуваченого у вчиненні злочину.
Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю, а його дії органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч.1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Зокрема, судом враховано особу ОСОБА_4 , який являється особою раніше не судимою (т.1 а.с. 99), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т.1 а.с.101), позитивно характеризується за місцем проживання (т. 1 а.с. 100).

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає повне визнання своєї вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, обставин, які пом`якшують та обтяжують його покарання, думки потерпілої щодо виду та міри покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливе без його ізоляції від суспільства, а покарання необхідне та достатнє для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових злочинів в майбутньому слід призначити у виді обмеження волі на строк в межах санкції ч.1 ст. 286 КК України з позбавленням права керування транспортними засобами, звільнивши його від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, із покладенням обов`язків, передбачених п. п. 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України.
Обговорюючи цивільний позов прокурора про стягнення з ОСОБА_4 на користь Вінницької міської ради 2823 грн. 23 коп. в рахунок відшкодування витрат комунального закладу Міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги на лікування потерпілої ОСОБА_5 суд відповідно до положень ч. 1 ст. 1206 ЦК України вважає, що він підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки він повністю доводиться доказами дослідженими в судовому засіданні (довідка від 13.05.2014 р. а.с. 14, 127), особа яка вчинила злочин зобов`язана відшкодувати витрати закладу здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, водночас вказане відшкодування повинно бути стягнено на користь міського бюджету м. Вінниці.
Переходячи до цивільного позову позивача ОСОБА_5 до відповідача ОСОБА_4 , співвідповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Так, згідно ст. ст. 22, 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок ДТП, є шкода пов`язана з лікуванням потерпілого та моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 23 ЦК України - особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає серед іншого й у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Так судом встановлено, та не заперечується сторонами, що 11.02.2014 року між ОСОБА_4 та ПАТ «Страхова група «ТАС» укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності чинний на час дорожньо-транспортної пригоди 29.05.2014 року(а.с. 85).

Згідно розрахунку витрат на лікування, обґрунтованими та документально підтвердженими витратами на лікування є витрати на суму 1380 грн. 22 копійки (а.с. 6-10, 63-69), які підлягають стягненню з відповідача ПАТ «Страхова група «ТАС», без врахування витрат на пожертвування, благодійну допомогу та протезування у лікаря стоматолога, оскільки вони не є належними та обґрунтованими витратами на лікування, а отже в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Вирішуючи цивільний позов позивача про стягнення з відповідачів ОСОБА_4 та ПАТ «Страхова група «ТАС» завданої моральної шкоди суд виходить з положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», а також положення статті 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно якого Страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

А отже, позовні вимоги в частині стягнення завданої моральної шкоди в розмірі 30000 грн., суд виходячи з принципів виваженості, розумності й справедливості вважає завеликими та такими, що підлягають зменшенню до 20000 грн. Розмір відшкодування моральної шкоди ґрунтується на моральних стражданнях й фізичному болі які позивачка зазнала внаслідок травмування та порушення нормальних життєвих зв`язків, водночас судом враховано й матеріальний стан обвинуваченого.

Враховуючи викладене, на користь позивача ОСОБА_5 з відповідача ПАТ «Страхова група «ТАС» у відшкодування завданої моральної шкоди слід стягнути 5 відсотків страхової виплати за шкоду заподіяну здоров`ю, що становить 1380,22 грн.*5%=69,01 грн. В свою чергу з відповідача ОСОБА_4 слід стягнути різницю вказаної суми та загального розміру відшкодування завданої злочином моральної шкоди 20000-69,01=19930,99 грн.

Щодо наявності витрат на правову допомогу та їх розмір, суд зазначає наступне.

Статтею 33 Правил адвокатської етики, схвалених Вищою кваліфікаційною комісією адвокатури при Кабінеті Міністрів України 01.10.99 року, єдиною допустимою формою отримання адвокатом за надання правової допомоги клієнту є гонорар. Гонорар, отримуваний адвокатом за надання правової допомоги повинен бути законним за формою і порядком внесення і розумно обґрунтованим за розміром. При визначенні обґрунтованого розміру гонорару, беруться до уваги обсяг часу і роботи, що вимагаються для належного виконання доручення. Розмір гонорару і порядок його внесення мають бути чітко визначені в угоді про надання правової допомоги.

Згідно із положенням ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані документи про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, акт прийому-передачі виконаних робіт та ін.), а також документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам закону.

Надані потерпілою та представником потерпілої на підтвердження понесених витрат на правову допомогу: ордером серії КС №35933 та копією угоди про надання правової допомоги №03/14 (а.с. 21, 37-38), звітом по справі ОСОБА_5 з 05.05.2014 року по 10.09.2014 року (т.1 а.с. 57-58), додатком до наказу №1 від 08.01.2014 року Перелік вартості надання правової допомоги приватним адвокатом (юристом) (т.1 а.с. 59-61), копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю 3014/10 (т.1 а.с. 82), копією витягу з Єдиного реєстру адвокатів України (т.1 а.с 83) не свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги. Крім того, зазначена в звіті представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 заборгованість ОСОБА_5 по оплаті за надання правової допомоги в розмірі 2024,00 грн. (т.1 а.с. 58) до її сплати не являється фактично понесеними витратами.

Зазначені документи не є документами, оформленими у встановленому законом порядку, оскільки такими документами можуть вважатись, окрім договору про надання правової допомоги, акт прийому-передачі виконаних робіт, квитанції до прибуткового касового ордеру, платіжного доручення з відміткою банку або іншого банківського документу, касового чеку, оформлених у встановленому законом порядку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні цивільного позову ОСОБА_5 , у зв`язку із недоведеністю належними та допустимими доказами складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги.

Відповідно до положень ст. 124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути процесуальні витрати у відшкодування вартості проведених криміналістичних досліджень, оскільки вони були зумовлені розслідуванням вчиненого ОСОБА_4 злочину (т.1 а.с. 106).

Питання про долю речових доказів слід вирішити згідно з нормами ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 61, 65-67 КК України, ст. ст. 100, 124, 127-129, 349 ч.3, 368, 370, 373, 374 КПК України суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Цивільний позов прокурора задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь міського бюджету м. Вінниці (отримувач ГУК у Вінницькій області./ Вінницька обл.., 24060300, , Банк отримувача ГУ ДКСУ у Вінницькій області МФО 802014, р/р 0001) 2823 (дві тисячі вісімсот двадцять три) гривні 22 (двадцять дві) копійки у відшкодування витрат комунального закладу Міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги на лікування потерпілої від злочину - ОСОБА_5 .

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ПАТ «Страхова група «ТАС» (03062, м. Київ, пр. Перемоги, 65) на користь ОСОБА_5 1380 (одну тисячу триста вісімдесят) гривень 22 (двадцять дві) копійки. у відшкодування витрат пов`язаних з лікуванням потерпілої ОСОБА_5 .

Стягнути з ПАТ «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_5 69 (шістдесят дев`ять) гривень 01 (одну) копійку у відшкодування завданої злочином моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 19930 (дев`ятнадцять тисяч дев`ятсоттридцять) гривень 99 (дев`яносто дев`ять) копійок у відшкодування завданої злочином моральної шкоди.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави Україна витрати за проведення криміналістичних досліджень в сумі 393 (триста дев`яносто три) гривні 12 копійок.

Речовий доказ: автомобіль марки «Дачия Логан», д.н.з. НОМЕР_3 , переданий на зберігання ОСОБА_4 , після набрання вироком законної сили залишити власнику.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: