В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.03.2015 місто Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 04.08.2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005573 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Літин Вінницької області, українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
06.11.2014 року Калинівським районним судом Вінницької області за ч.1 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки з покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 в період часу з 02.08.2014 року по 03.08.2014 року, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , побачив на столі в кімнаті ноутбук марки «SAMSUNG RV508», що належить ОСОБА_6 . В цей момент у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізовуючи свій умисел, ОСОБА_5 , керуючись жагою легкої наживи, скориставшись відсутністю ОСОБА_6 , таємно, шляхом вільного доступу, викрав зі столу кімнати, ноутбук марки «SAMSUNG RV508», чорного кольору, вартість якого відповідно до висновку експерта НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області №733 від 09.09.2014 року складає 1800 гривень. В подальшому з місця злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 1800 гривень.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочинів визнав та суду пояснив, що він проживав з потерпілою ОСОБА_6 . Одного дня він перебував в квартирі сам та вирішив викрасти ноутбук, який належить ОСОБА_6 . Після цього він викрав ноутбук та здав його у ломбард. Вказане вчинив, оскільки йому були потрібні кошти погасити кредит. Цивільний позов не визнав, оскільки ноутбук потерпілій повернуто. В судових дебатах позов потерпілої визнав, просив час розрахуватись з потерпілою, проте цього не зробив.

Потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що вона проживала разом з ОСОБА_5 близько трьох-чотирьох місяців до скоєння ним злочину відносно неї. ОСОБА_5 її часто бив, обікрав її матір. Одного дня ОСОБА_5 залишився вдома сам, а вона пішла на роботу. По поверненні з роботи вона виявила, що з квартири зникли золоті прикраси та ноутбук. Всі золоті прикраси вона в квартирі не ховала, вони зберігались на видному місці. Пізно ввечері до дому прийшов ОСОБА_5 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння та на її запитання де речі повідомив, що він віддав ноутбук на ремонт брату та пообіцяв, що скоро поверне. В цей час вона виявила закладну з ломбарду, стала вимагати від ОСОБА_5 пояснення, проте він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вдарив її, зібрав речі та пішов з квартири, не повернувши ключ від вхідних дверей. Потім потерпіла змінила замок та звернулась до міліції з заявою про вчинення кримінального правопорушення. ОСОБА_5 неодноразово викрадав в неї золоті вироби до цього, здавав їх в ломбард, але вона його пробачала та з заявами до міліції не зверталась. Цивільний позов підтримала в повному обсязі, просила його задоволити, а також просила призначити ОСОБА_5 сувору міру покарання.

З досліджених доказів, що надані прокурором під час судового провадження, вбачається, що з заявою про вчинення кримінального правопорушення 04.08.2014 року звернулась ОСОБА_6 . Згідно заяви, вона просить прийняти міри до невідомої особи, яка в період часу з 02.08.2014 року по 03.08.2014 року, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 здійснив крадіжку ноутбука моделі «SAMSUNG», вартістю 3500 гривень, що підтверджується протоколом про вчинення кримінального правопорушення від 04.08.2014 року.
Відомості вказаної заяви внесені до ЄРДР 04.08.2014 року, що підтверджується відповідним витягом.
Відповідно до заяви ОСОБА_5 він добровільно передав працівникам міліції ноутбук чорного кольору марки «SAMSUNG RV508» разом з зарядним пристроєм.
Згідно висновку експерта НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області № 733 від 09.09.2014 року ринкова вартість ноутбука марки «SAMSUNG RV508» на момент проведення експертизи могла складати 1800 гривень.
Відповідно до постанови про визнання речового доказу та передачу його на зберігання від 12.09.2014р., ноутбук чорного кольору марки «SAMSUNG RV508» визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0005573 та передано на зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_6 .
Згідно розписки ОСОБА_6 від 12.09.2014 року отримала на зберігання ноутбук марки «SAMSUNG RV508» для подальшого зберігання, зобов`язувалась не проводити ремонтних робіт, не відчужувати його до прийняття рішення у кримінальному провадженні.
Відповідно до постанови про виділення матеріалів досудового розслідування від 01.10.2014 року виділено з матеріалів досудового розслідування № 0005573 матеріали відносно вчинення невідомою особою кримінального правопорушення, а саме крадіжки виробів з жовтого металу, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, направлено в СВ ВМВ УМВС України у Вінницькій області для реєстрації в журналі єдиного обліку та подальшого внесення в єдиний реєстр досудових розслідувань.
Аналіз вказаних доказів, а саме показань обвинуваченого та пояснень потерпілої свідчить, що винуватість ОСОБА_5 є доведеною. Так, суд приймає до уваги як належний та допустимий доказ у справі показання обвинуваченого, який в судовому засіданні визнав, що дійсно в серпні 2014 року він вчинив крадіжку ноутбука. Вказані показання узгоджуються з показаннями потерпілої, яка підтвердила свідчення ОСОБА_5 та вказала на нього, як на особу, яка вчинила крадіжку ноутбука. При цьому, суд приймає до уваги, що ОСОБА_5 повідомив суду всі обставини вчинення злочину, місце, час та спосіб заволодіння чужим майном, вартість викраденого та такі показання повністю узгоджуються з свідченнями потерпілої та письмовими доказами у справі. Таким чином, досліджені письмові докази, показання ОСОБА_5 та потерпілої є належними та допустимими доказами у справі, які є достатніми для висновків суду про наявність в діях ОСОБА_5 складу злочину та надання правової кваліфікації дій обвинуваченого.

Суд, оцінивши сукупність доказів у справі та надавши юридичну оцінку діям ОСОБА_5 кваліфікує його дії за ч.2 ст. 185 КК України, як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинений повторно.

При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_5 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину,особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
З досліджених судом доказів, що надані прокурором під час судового провадження вбачається, що згідно повідомлення від 07.08.2014 року ОСОБА_5 у нарколога та психіатра на обліках не перебуває.
Відповідно до довідки-характеристики виконавчого комітету Літинської селищної ради Літинського району Вінницької області від 07.08.2014 року ОСОБА_5 проживає АДРЕСА_1 . За місцем проживання ОСОБА_5 характеризується позитивно.
З вимоги ІЦ УМВС України у Вінницькій області від 16.08.2014 року відносно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачається, що обвинувачений судимий вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 06.11.2014 року за ч.1 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки з покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України. Згідно вказаного вироку ОСОБА_5 вчинено крадіжку 15.06.2014 року, що свідчить про наявність кваліфікуючої ознаки злочину повторність.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 на момент вчинення злочину не судимий, вчинив повторно умисний корисливий злочин середньої тяжкості, вину у вчиненні злочину визнав, після порушення кримінальної справи повернув потерпілій ноутбук, не працює.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є визнання вини, яке можливо оцінити як щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.

З урахуванням конкретних обставин справи, обставин за яких було вчинено злочин, цинічність поведінки обвинуваченого по відношенню до потерпілої з якою він спільно проживав, особи обвинуваченого, який не працює, веде паразитичний спосіб життя, вчинив крадіжку майна потерпілої з метою отримати кошти для вживання алкогольних напоїв, викрадене майно повернув лише за втручанням працівників міліції, думки потерпілої, яка просила суд суворо покарати обвинуваченого, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі, оскільки призначенні інших видів покарань визнано судом недостатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових злочинів засудженим.

Враховуючи, що ОСОБА_5 раніше судимий 06.11.2014 року Калинівським районним судом Вінницької області за ч.1 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки з покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 КК Українита вчинив злочин до постановлення вказаного вироку, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому остаточне покарання у відповідності до вимог ч. 4 ст. 70 КК України.

При вирішенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування шкоди завданої злочином, а саме матеріальної шкоди в сумі 8720 гривень, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 128 КПК України, ст. 1177 ЦК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого та шкода завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що ноутбук чорного кольору марки «SAMSUNG RV508» потерпілій повернуто, що підтверджується її розпискою, а матеріали відносно викрадення у потерпілої виробів з жовтого металу досудовий слідством виділено в окреме провадження.
Враховуючи зазначене, а також приписи ч. 1 ст. 337 КПК України, згідно яких судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд дійшов висновку, що цивільний позов потерпілої в частині відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, задоволенню не підлягає.
Крім того, з обвинуваченого слід стягнути судові витрати у справі, які згідно із довідкою про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні до висновку експерта від 09.09.2014 року №733 витрати на проведення експертизи становлять 307,45 гривень.
Також, вирішити питання про речові докази відповідно до ст. 100 КПК України.
Крім того, зважаючи на наявність ризиків, передбачених ст. 177, 194 КПК України, а саме можливості обвинуваченого переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також приймаючи до уваги данні, що свідчать про переховування обвинуваченого від суду, неодноразове застосування до нього приводів, оголошення в розшук, суд приймає рішення про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою.

Керуючись ст. 185 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України вирок Калинівського районного суду Вінницької області від 06.11.2014 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст.185 КК України виконувати самостійно.
До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

Строк покарання ОСОБА_5 рахувати з часу його затримання, тобто з 19 березня 2015 року.

В задоволенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, завданої злочином відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення експертизи у кримінальному провадженні в сумі 307,45 грн. (триста сім гривень 45 копійки).

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме ноутбук чорного кольору марки «SAMSUNG RV508», залишити потерпілій ОСОБА_6 .

На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, що перебуває під вартою протягом 30 днів з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: