УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2007
року колегія суддів судової палати з кримінальних справ

Апеляційного
суду міста Києва у складі:

головуючого -
судді Дембовського С.Г.,

суддів:
Скавроніка В.М., Гонти Л.С.,

прокурора
Рабінчук Т.І.,

захисника
засудженого ОСОБА_1. - ОСОБА_2.,

розглянувши
кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь в

розгляді справи
судом першої інстанції, на постанову Печерського районного

суду міста Києва
від 11 жовтня 2007 року,

встановила:

Цією постановою
направлена на додаткове розслідування кримінальна

справа з
обвинувачення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не
судимого, у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 185, ч.3, 309 ч. 2, 313 ч.
1, 217 ч. 1 КК України;

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, не судимого, у вчиненні злочинів,
передбачених ст. ст. 185 ч. 3, 186 ч. 2 КК України;

ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, не судимого, у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 185 ч. 3,
186 ч. 2 КК України;

ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_4, не судимого, у вчиненні злочинів, передбачених ст. 309 ч. 2 КК
України;

ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, не судимого,

у вчиненні
злочинів, передбачених ст.
309 ч. 2 КК України;

і

ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_6, не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 309 ч. 2 КК
України.

Як
вказано у постанові, орган досудового
слідства допустив таку неповноту та неправильність досудового слідства,
які не можуть бути усунуті в судовому засіданні і потребують додаткового
розслідування справи.

Так
пред'явлене засудженим обвинувачення є неконкретним, таким, яке не знайшло
свого підтвердження даними, що містяться в матеріалах кримінальної справи.

Всупереч
вимогам ст. 64 КПК України орган досудового слідства взагалі не встановив
фактичні обставини скоєних підсудними ОСОБА_1., ОСОБА_5., ОСОБА_6. і ОСОБА_7.
діянь, пов'язаних з незаконним виготовленням і зберіганням психотропних
речовин, які їм інкриміновані.

Так,
органом досудового слідства вказані підсудні обвинувачуються в тому, що вони
27.01.2007 року приблизно о 23 год.,
знаходячись у квартиріАДРЕСА_1 в м. Києві з медичних препаратів: спирту,
йоду, пігулок «Тріфед» та сірників за допомогою спеціального обладнання за
попередньою змовою з метою спільного вживання незаконно виготовили особливо
небезпечну психотропну речовину ~ кустарно виготовлений препарат з норефедрину,
який містить катіон, та зберігали його за вказаною адресою.

Згідно з
протоколом огляду місця події від 28.01.2007 року, в період часу з 00 год. 55 хв. до 2 год. 05 хв. працівник
ВД Печерського РУ ГУ МВС
. України в м. Києві ОСОБА_8, який проводив дізнання, за згодою ОСОБА_1. в
столі та під кріслом в кімнаті квартири за вказаною адресою, де останній
проживав, виявив в присутності понятих і вилучив шприц 5 мл. із рідиною
світло-жовтого кольору, дві туруни, в яких в подальшому також виявлено кустарно
виготовлений препарат із норефедрину

Як
вказав слідчий в пред'явленому вказаним підсудним обвинуваченні, дві
лабораторні пробірки, конічна лабораторна колба, емальований ківшик, дві
тарілки, два шприци, місткістю два мілілітри, в яких в подальшому виявлено
кустарно виготовлений препарат із норефедрину, під час проведення вказаного
місця події не вилучались.

Крім того, в порушення встановленого законом порядку,
28.01.2007 року, в період часу з 14 год.
до 15 год. 15 хв.,
в цій же квартиріАДРЕСА_1 в м. Києві, без згоди на то особи, яка в ній мешкала
- ОСОБА_1., іншими працівниками міліції, за участі понятого, який фактично не
був учасником огляду, проведено огляд не тільки кімнати, а й кухні, яка є
приміщенням комунальної квартири. Огляд кухні проводився без наявності згоди
ОСОБА_1. та інших мешканців квартири, які мають на кухні власні речі та
користуються нею.

На думку суду, слідчий не дав
належної оцінки порядку
та законності отримання речових доказів в підтвердження вини ОСОБА_1.,
ОСОБА_5., ОСОБА_6. і ОСОБА_7., а поклав їх в основу пред'явленого їм
обвинувачення.

За
даними, що містяться в протоколі огляду місця події від 28.01.2007 року,
складеному оперуповноваженим Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві Драпеєм A.M., під час огляду,
проведеного за вказаною адресою виявлено і вилучено 5 інсулінових шприців,
місткістю 1 мл. кожний, 6 шприців, місткістю по 2 мл., 2 шприці, місткістю по 5
мл. та інші предмети. Проте, питання приналежності вказаних предметів
конкретним особам не з'ясовувалось.

За
висновком експерта 2 шприці, місткістю по 1 мл. містили психотропну речовину -
кустарно виготовлений препарат з норефедрину, масою 0, 003 г. та 0, 002 г.

Разом з
тим, стверджує суд, згідно з пред'явленим обвинуваченням, вказана психотропна
речовина виявлена у вилучених дознавачем Драпеєм A.M. інших
двох шприцах, місткістю по 2 мл., що не відповідає дійсності.

Згідно з
висновком експертизи № 355х від 22.02.2007 року предметом експертного
дослідження серед інших речей був і емалевий ківшик, який містив кустарно
виготовлений препарат із норефедрину, масою 0, 059 г., вилучений з квартири
АДРЕСА_1 в м. Києві, виготовлення та зберігання якого без мети збуту
інкриміноване ОСОБА_1, ОСОБА_5., ОСОБА_6. і ОСОБА_7

Проте,
згідно з даними протоколів огляду місця події, виявлення та вилучення від
28.01.2007 року, з помешкання ОСОБА_1. емалевий ківшик не вилучався. Не
підтверджував в судовому засіданні факт його вилучення і свідок ОСОБА_9, який
вказаний в протоколах, як понятий.

Органом
досудового слідства не перевірено дані про походження даного предмета, приналежність
його певним особам, конкретне місце його вилучення, а також з якою метою його
використано.

Суд в
своїй постанові вказав на те, що органом досудового слідства не встановлено,
хто саме і які конкретно дії по виготовленню психотропної речовини здійснював
кожен з присутніх в кімнаті ОСОБА_1. 27-28.01.2007 року, які предмети з тих, в
яких в подальшому була вона виявлена, використовував та в якому саме місці
квартири залишив їх.

Крім
того, орган досудового слідства порушив права на захист обвинувачених ОСОБА_5,
ОСОБА_6. і ОСОБА_7., оскільки ознайомив їх з постановами про призначення
судових експертиз лише після того, як отримав їх висновки.

ОСОБА_1.
та ОСОБА_3. обвинувачуються
в таємному викраденні чужого майна, що належить потерпілій ОСОБА_10., втім його
вартість визначена лише зі слів останньої, хоча потерпіла заявляла про
наявність в неї документів, які підтверджують вартість викрадених речей.

Не встановлена дійсна вартість мобільного телефону
«Сіменс А52», якого згідно з обвинуваченням викрали у потерпілого ОСОБА_11.

підсудні ОСОБА_3. і ОСОБА_4.
Встановлено, що вказаний телефон тривалий час знаходився в користуванні, однак
товарознавча експертиза з цього приводу не призначалася.

Однією з
підстав направлення кримінальної справи на додаткове розслідування суд вказав
не встановлення особи обвинуваченого ОСОБА_7., зокрема фактичного місця його
проживання, якого з цих же причин не було належним чином повідомлено про час і
місце попереднього, розгляду справи судом та не викликано в судове засідання.

В матеріалах
справи відсутні належним чином завірені копії вироків щодо обвинувачених
ОСОБА_1. та ОСОБА_6. та копії Форми №1 на обвинувачених ОСОБА_5. і ОСОБА_3., паспорти яких у
справі відсутні, що свідчить про неповноту встановлення особи вказаних
підсудних.

Крім
того обвинувальний висновок, у справі не відповідає вимогам ст. 223 КПК
України: в ньому не наведений зміст показань обвинуваченого ОСОБА_5, в
резолютивній частині відсутні відомості про наявність чи відсутність судимостей
у ОСОБА_3.

Суд
виклав в постанові низку оперативно-розшукових заходів та слідчих дій, які
необхідно здійснити під час проведення додаткового розслідування справи для
виконання вимог ст. ст. 22, 64 КПК України про забезпечення повного, всебічного
і об'єктивного дослідження справи, серед яких встановлення та допит всіх
мешканців та оперативних працівників міліції, які виїжджали на огляд місця
події, проведення відтворення обстановки і обставин події, призначення
додаткових судових експертиз, пред»явлення ОСОБА_1 та іншим обвуваченим конкретного
обвинувачення в новій редакції, складання обвинувального висновку тощо.

В
апеляції прокурор, який брав участь в розгляді справи судом першої інстанції,
просить постанову суду скасувати, а кримінальну справу направити на новий
судовий розгляд в іншому складі суду, вказавши на те, що всупереч вимогам ст.
67 КПК України суд не встановив всі обставини справи, проте послався на докази,
які не були досліджені в судовому засіданні. В порушення вимог ст. 281 КПК
України судом в постанові про направлення кримінальної справи на додаткове
розслідування не зазначено жодних фактів неповноти та неправильності досудового
слідства, які б не могли бути усунуті в судовому засіданні, зокрема
неконкретність пред'явленого обвинувачення могла бути усунута в судовому засіданні
шляхом допиту свідка ОСОБА_12, експертів, інших свідків, дослідження матеріалів
справи, що судом не було зроблено.

На думку
прокурора, суд також порушив процесуальний принцип змагальності, як основну
засаду кримінального судочинства, оскільки він позбавив учасників судового
розгляду можливості оглянути речові докази у справі, свободи в наданні суду
сторонами додаткових доказів в підтвердження чи спростування вини підсудних і у
доведенні перед судом їх переконливості.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, яка
підтримала апеляцію прокурора, що брав участь в розгляді справи судом першої

інстанції,
захисника, який проти апеляції заперечував, перевіривши матеріали кримінальної
справи, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає за необхідне
залишити апеляцію прокурора, який брав участь в розгляді справи судом першої
інстанції, без задоволення, а постанови суду без зміни, з наступних підстав.

Відповідно
до вимог ст. 22 КПК
України прокурор, слідчий і особа, яка провадить дізнання, зобов'язані вжити
всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об'єктивного
дослідження обставин справи, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті,
що виправдують обвинуваченого, а також обставини, що пом'якшують і обтяжують
його відповідальність.

Згідно
із статтею 64 КПК України, обставинами, що підлягають доказуванню в
кримінальній справі, зокрема вказані: подія злочину (час, місце, спосіб та інші
обставини вчинення злочину).

Проте
орган досудового слідства не виконав вказаних вимог кримінально-процесуального
закону, не встановив зазначені у постанові суду обставини вчинення
обвинуваченими інкримінованих їм злочинів.

Пред'явлене
їм обвинувачення є неконкретним, таким, яке не знайшло свого підтвердження
даними, що містяться в матеріалах кримінальної справи.

Всупереч
вимогам ст. 64 КПК України орган досудового слідства взагалі не встановив
фактичні обставини скоєння підсудними ОСОБА_1., ОСОБА_5., ОСОБА_6. і ОСОБА_7.
діянь, пов'язаних з незаконним виготовленням і зберіганням психотропних
речовин, які їм інкриміновані.

Колегія
суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, викладеними ним в
оскарженій постанові про направлення кримінальної справи на додаткове
розслідування, про необхідність шляхом здійснення оперативно-розшукових заходів
встановити всіх осіб, які залучалися до проведення огляду м'ясця події в
кімнаті та на комунальній кухні квартири, в якій мешкає ОСОБА_1., і в якій він
з іншими підсудними виготовляв, зберігав та вживав психотропні речовини, а
також інших мешканців вказаної квартири, допитати їх як свідків про відомі їм
обставини у справі, зокрема про те, де, в якому місці і в якому стані
знаходився посуд (ківшик та інше обладнання), за допомогою якого виготовлялися
психотропні речовини, де знаходилися шприці з їх компонентами і т. ін.

Крім
того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що
пред'явлене підсудним обвинувачення є неконкретним, таким, яке не відповідає
вимогам ст. 132 КПК України, що унеможливлює постановления судом законного та обґрунтованого
рішення у справі.

Під час додаткового слідства органу досудового слідства
необхідно в повному обсязі виконати вимоги суду першої інстанції, зокрема
пред'явити підсудним обвинувачення в інкримінованих злочинах в новій редакції,
обов'язково вказавши в постановах про пред'явлення обвинувачення, які саме дії
і за яких саме обставин вчинив кожний з обвинувачених, дати їм

правильну
юридичну оцінку, скласти обвинувальний висновок з дотриманням вимог ст. 223 КПК
України.

Колегія
суддів зазначає, що суд першої інстанції при
постановленні рішення про направлення кримінальної справи на
додаткове розслідування дотримався вимог ст. 281 КК України, оскільки у справі
дійсно допущена така неповнота та неправильність досудового слідства, які за
своїм обсягом, характером та специфікою оперативно-пошукових, слідчих та інших
процесуальних дій, що належить здійснити для забезпечення повного і всебічного
з'ясування обставин справи, не можуть бути усунуті в судовому засіданні.

Таким
чином, доводи апеляції прокурора про те, що суд сам мав можливість усунути
допущену неповноту і неправильність досудового слідства в судовому засіданні є
необгрунтованими і задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.
ст. 365, 366, 382 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляцію прокурора, який брав участь в розгляді справи
судом першої інстанції, залишити без задоволення, а постанову Печерського
районного суду міста Києва від 11 жовтня 2007 року про направлення кримінальної
справи щодо ОСОБА_1 та ін. на додаткове розслідування - без зміни.