Роздільнянський районний суд Одеської області
_________________________________________________________________
Справа № 511/3692/14-к
Номер провадження: 1-кп/511/69/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.02.2015м.Роздільна

Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю:

прокурора - ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисника обвинуваченої ОСОБА_4 - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000413, внесеного до ЄРДР 10.09.2013 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Котовськ Одеської області, громадянки України, з вищою освітою, яка розлучена, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, яка працює інспектором прикордонного контролю ІНФОРМАЦІЯ_2 у спеціальному званні-прапорщик, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчинені злочинів, передбачених ст.. ст.. 364 ч.1, 332 ч.3 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Стрий Львівської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, у 2013 році перебував на посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ІНФОРМАЦІЯ_2 (в/ч НОМЕР_1 ) у званні прапорщика, одруженого, має на вихованні двох неповнолітніх дітей, який проживає за адресою - АДРЕСА_3 , зареєстрований за адресою - АДРЕСА_4 раніше засудженого вироком Біляївського районного суду Одеської області від 13.06.2014 за ст..ст.332 ч.3, 364 ч.1КК України з призначенням покарання, з застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади в правоохоронних органах на 2 роки, без конфіскації майна та зі штрафом 4250 гривень. Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Одеської області вирок змінено та призначено додаткове покарання за ст.364 ч.1 КК України у виді позбавлення права обіймати певні посади в правоохоронних органах строком на 1 рік 6 місяців. Остаточно призначено додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади в правоохоронних органах на 2 роки, засуджено до основної міри покарання призначеного вироком суду, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування призначеного вироком покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.332 ч.3 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця , м.Новомиргород Кіровоградської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який має на утриманні двох малолітніх дітей, засудженого вироком Біляївського районного суду Одеської області від 13.06.2014 за ст.332 ч.З КК України та призначено покарання, з застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади в правоохоронних органах на 2 роки, без конфіскації майна. Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Одеської області вирок змінено з виключенням посилання суду про призначення покарання додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади в правоохоронних органах на 2 роки, засуджено до основної міри покарання призначеного вироком суду, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування призначеного вироком покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_5 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.332 ч.3 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 з травня 2013 року наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 призначена на посаду інспектора прикордонної служби 2 категорії відділу прикордонної служби (ВПС) «Степанівка» та старшою прикордонного наряду місцевого пункту пропуску «Розалівка».

Згідно посадової інструкції, затвердженої начальником ВПС «Степанівка», прапорщик ОСОБА_4 , яка є співробітником правоохоронного органу, повинна при несенні служби:

не допускати вчинення злочинів та адміністративних правопорушень, у тому числі корупційних правопорушень;

не використовувати своє службове становище з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття обіцянки та пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб, не допускати впливу членів сім`ї або інших осіб на

виконання свої службових обов`язків, якщо їх інтереси не збігаються з покладеними завданнями або суперечать їм, а також не вчиняти інших корупційних правопорушень;

здійснювати прикордонний контроль і пропуск через державний кордон України осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна;

запобігати злочинам та адміністративним правопорушенням, протидію яким законодавством віднесено до компетенції Державної прикордонної служби України;

виявляти та затримувати осіб, які скоїли злочини та адміністративні правопорушення, протидія яким віднесена до компетенції Державної прикордонної служби України;

здійснювати самостійно або у взаємодії з представниками органів внутрішніх справ і Служби безпеки України в межах контрольованих прикордонних районів контролю за достиганням іноземцями та особами без громадянства, а також біженцями та особами, яким надано притулок в Україні, установлених правил перебування на її території;

здійснювати процесуальне оформлення правопорушень, віднесених законодавством України до компетенції Державної прикордонної служби України;

здійснювати перевірку у осіб, які прямують через державний кордон України, документів на право в`їзду в Україну або виїзду з України, здійснення в них відповідних відміток і у випадках, передбачених законодавством, тимчасове їх затримання або вилучення;

здійснювати контроль виконання режиму в пунктах пропуску через державний кордон;

з`ясовувати підстави в`їзду в Україну або виїзду з України у осіб, які перепинають державний кордон;

заносити інформацію щодо контролю осіб і транспортних засобів, які перетинають державний кордон, із застосуванням інтегрованої інформаційно-телекомунікаційної системи «Гарт».

ОСОБА_4 , як інспектор прикордонної служби та старша прикордонної зміни несе відповідальність згідно з Законом України «Про державну службу», Дисциплінарним статутом Збройних Сил України за неякісне або несвоєчасне виконання посадових завдань та обов`язків, бездіяльність або невикористання наданих йому прав порушення норм поведінки та обмежень, пов`язаних з проходженням військової служби, скоєння правопорушень та інших негативних проявив, вживання спиртних напоїв на службі.

Крім того, прапорщик ОСОБА_4 , як старша прикордонного наряду у місцевому пункті пропуску для автомобільного сполучення «Розалівка-Фрунзе (Нове), визначеним як пункт пропуску через українсько-молдавський державний кордон та спрощений пропуск громадян, які проживають у прикордонних районах, повинна дотримуватися вимог п.1 ст.10, п.п.1 ст.14 розділу 1 частини 2 «Інструкції з організації оперативно-службової діяльності відділу прикордонної служби Державної прикордонної служби України», затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України за №1040 від 29.12.2009, а саме:

старший наряду несе повну відповідальність за охорону призначеної ділянки, точне виконання наказу на охорону державного кордону, дії і дисциплінарну підпорядкованих йому на період служби прикордонників;

під час несення служби прикордонні наряди зобов`язані: запобігати злочинам та адміністративним правопорушенням, протидію яким законодавством віднесено до компетенції Державної прикордонної служби;

повинен виявляти і затримувати правопорушників, та доставляти їх до підрозділів відділу;

вносити відомості про осіб та транспортні засоби перетинання державного кордону України до комп`ютерної бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України» ПТК АПК «Гарт-1/II».

Ігноруючи вищевказані положення, а також положення Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991, Постанови Кабінету Міністрів України «Про прикордонний режим» за №1147 від 27.07.1998, Положення про відділ прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_6 », затвердженого начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , Тимчасової технологічної схеми пропуску осіб, транспортних засобів та особистих речей громадян через державний кордон у місцевому пункті пропуску для автомобільного сполучення «Розалівка-Фрунзе (Нове)», затвердженої розпорядженням начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , співробітник правоохоронного органу - Державної прикордонної служби прапорщик ОСОБА_4 в перших числах червня 2013 року на території Роздільнянського району Одеської області вступила зі знайомими їй мешканцями смт.Лиманське - ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в злочинну змову, направлену на незаконне переправлення через державний кордон України в Республіку Молдова, а потім в зворотному напрямку громадянина України ОСОБА_8 , який не мав права перетинати державний кордон України в напрямку Республіки Молдова на місцевому прикордонному пункту пропуску «Розалівка», у зв`язку з відсутністю у нього закордонного паспорту, а також тим, що не проживав в прикордонному районі.

За незаконні переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України до Республіки Молдова та у зворотному напрямку вказані особи мали отримати грошову винагороду в розмірі 300 доларів США.

Згідно спільно розробленого плану ОСОБА_6 повинен був організувати доставку ОСОБА_8 з м.Одеси до смт. Кучургани Роздільнянського району Одеської області, а потім доставити його до с.Степанівка, посадити в автомобіль громадянина Республіки Молдова ОСОБА_9 . В обов`язок останнього входило перевезення ОСОБА_8 через державний кордон України на територію Республіки Молдова. Також ОСОБА_6 повинен отримати першу частину грошової винагороди від ОСОБА_8 та розподілити її між співучасниками.

ОСОБА_5 , згідно злочинного плану, повинен був за допомогою мобільного зв`язку керувати діями своїх спільників - ОСОБА_4 , яка несла службу на місцевому пункті пропуску «Розалівка» ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_6 » ІНФОРМАЦІЯ_2 , та з ОСОБА_6 . На зворотному шляху ОСОБА_5 повинен був зустріти ОСОБА_8 та отримати від нього другу частину неправомірної грошової винагороди.

Старша прикордонного наряду у місцевому прикордонному пункті пропуску « ІНФОРМАЦІЯ_7 » відділу прикордонної служби (ВПС) « ІНФОРМАЦІЯ_6 » ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 згідно цього злочинного плану повинна була забезпечити безперешкодне незаконне перетинання ОСОБА_8 лінії державного кордону України на територію Республіки Молдова в автомобілі під керуванням ОСОБА_10 .

Так, 06 червня 2013 року приблизно о 07 год. 30 хв. ОСОБА_6 , діючи згідно злочинного плану, біля АЗС в смт.Кучургани Роздільнянського району Одеської області зустрівся з ОСОБА_8 , та доставив його на автомобілі «ВАЗ-21099», держномер НОМЕР_2 до с.Степанівка Роздільнянського району Одеської області. При цьому, ОСОБА_8 в салоні автомобіля передав ОСОБА_6 за незаконне переправлення його через державний кордон України першу частину грошової винагороди в сумі 150 доларів США, що за курсом Національного банку України складало 1.198 грн. 95 коп.

Біля села Степанівка їх очікував ОСОБА_10 , який пересадив ОСОБА_8 до салону свого автомобіля «ВАЗ-2106», держномер молдавської реєстрації - НОМЕР_3 , після чого вони приблизно о 08 год. 15 хв. прибули до місцевого прикордонного пункту пропуску «Розалівка», де несла службу прапорщик ОСОБА_4 , яка заздалегідь була попереджена ОСОБА_5 про необхідність за неправомірну грошову винагороду пропустити через державний кордон України без документів громадянина України ОСОБА_8 .

Приблизно о 08 годині 18 хв. 06.06.2013 ОСОБА_4 , будучи старшою прикордонного наряду та використовуючи своє службове становище всупереч інтересів служби, з метою отримання неправомірної вигоди, виконуючи злочинну домовленість та не здійснюючи належний прикордонний контроль, шляхом дачі вказівки про відкривання шлагбауму безперешкодно пропустила автомобіль «ВАЗ-2106», держномер НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_10 , та в салоні якого знаходився ОСОБА_8 , через лінію державного кордону України до території Республіки Молдова. При цьому вона навмисно не оглянула цей автомобіль та не дала для цього вказівку підлеглому інспектору прикордонної служби ОСОБА_11 , не перевірила документи у ОСОБА_8 , який не мав права перетинання кордону на цьому місцевому пункті пропуску. Крім того, ОСОБА_4 , нехтуючи своїми службовими обов`язками по охороні державного кордону України, навмисно не внесла відомості щодо перетинання державного кордону України ОСОБА_8 до комп`ютерної бази даних «Гарт».

Отриману грошову винагороду ОСОБА_6 у подальшому розподілив між собою, ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_4 .

Крім того, о 16 годині 27 хвилин 08.06.2013 ОСОБА_4 , будучі на службі на місцевому прикордонному пункті пропуску «Розалівка» та діючі за попередньою домовленістю зі своїми спільниками ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії, безперешкодно пропустила автомобіль «ВАЗ-2106», держномер С049АА під керуванням ОСОБА_10 , в салоні якого знаходився ОСОБА_8 через лінію державного кордону України. При цьому ОСОБА_4 внесла відомості щодо перетинання державного кордону України ОСОБА_8 до комп`ютерної бази даних «Гарт».

Після цього ОСОБА_10 доставив ОСОБА_8 в смт. Кучургани Роздільнянського району Одеської області, де останнього очікував ОСОБА_5 . Після чого останній отримав від ОСОБА_8 за безперешкодне переправлення його через державний кордон України з Республіки Молдова грошову винагороду в сумі 150 доларів США, що за курсом Національного банку України складало 1.198 грн. 95 коп., яку в подальшому ОСОБА_6 розподілив між собою, ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_4 .

Співробітник правоохоронного органу, в спеціальному званні прапорщика ОСОБА_4 своїми навмисними діями спричинила істотну шкоду охоронюваним законом державним інтересам України, які полягають в забезпеченні охорони її суверенітету, недоторканості та цілісності державних кордонів, а також підриві авторитету та престижу органів Державної прикордонної служби України.

Обвинувачена ОСОБА_4 вину у вчинені злочинів, передбачених ст.ст.364 ч.1, 332 ч.3 КК України визнала повністю, покаялася, повністю підтвердила фактичні обставини справи і суду пояснила, що на початку червня 2013 року їй зателефонував її знайомий ОСОБА_5 , який попросив допомогти переправити через Державний кордон України в Республіку Молдова і обратно одного чоловіка. При цьому ОСОБА_5 зазначив, що вести цю особу буде таксист з Молдови, якого вона добре знає, на своєму автомобілі ВАЗ 2106, оскількі він по декілька разів на день перетинає державний кордон. Також ОСОБА_12 запропонував їй грошову винагороду, яку повинен був їй надати водій автомобілю - ОСОБА_10 . Вона погодилася на таку пропозицію ОСОБА_12 із-за свого тяжкого матеріального становища. В телефоній розмові вони домовилися про дату перевезення цієї особи, а саме домовилися, щоб він перетинав кордон, коли вона буде на зміні. Так, 6 червня 2013 року вона була старшою прикордонного наряду, коли вона побачила автомобіль«ВАЗ-2106», держномер С049АА, яким керував ОСОБА_10 , то вона зрозуміла, що в ньому знаходиться особа про яку з нею домовлявся ОСОБА_13 . Вона дала вказівку про відкривання шлагбауму і безперешкодно пропустила автомобіль «ВАЗ-2106», держномер НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_10 , та в салоні якого знаходився ОСОБА_8 , через лінію Державного кордону України до території Республіки Молдова. При цьому вона навмисно не оглянула цей автомобіль та не дала для цього вказівку підлеглому інспектору прикордонної служби, не перевірила документи у ОСОБА_8 , який не мав права перетинати кордону на цьому місцевому пункті пропуску. Також, вона не внесла відомості, щодо перетинання державного кордону України ОСОБА_8 до комп`ютерної бази даних «Гарт». Потім 08 червня 2013 року, коли вона також була черговою, вона пропустила цей же автомобіль, в якому знаходився ОСОБА_8 в обратному напрямку.

Обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчинені злочину, передбаченого ст. 332 ч.3 КК України визнав повністю, покаявся, повністю підтвердив фактичні обставини справи і суду пояснив, що наприкінці травня 2013 року йому зателефонував ОСОБА_14 і запитав чи не має він можливості переправити через державний кордон України в Молдову особу без документів туди та в зворотньому напрямку, на що він сказав що спробує домовитися зі знайомою на погранзаставі. Він зателефонував ОСОБА_15 і запитав її чи має вона таку можливість. Коли він домовився із ОСОБА_16 і вони визначили дати 6 червня та 8 червня 2013 року, він зателефонував ОСОБА_17 і вони почали розробляти спільний план, про який зазначено в обвинувальному акті. Так, 06 червня 2013 року, згідно їхньої домовленності, приблизно о 07 год. 30 хв. ОСОБА_6 , зустрівся з ОСОБА_8 , в смт.Кучургани та доставив його до с.Степанівка. Біля села Степанівка їх очікував ОСОБА_10 , який пересадив ОСОБА_8 до салону свого автомобіля, після чого вони приблизно о 08 год. 15 хв. прибули до місцевого прикордонного пункту пропуску «Розалівка», де несла службу ОСОБА_4 , з якою він особисто зазделегіть домовився. Потім 08 червня 2013 року, коли водій ОСОБА_10 доставив ОСОБА_8 в обратному напрямку в смт. Кучургани Роздільнянського району і Власова пропустила його через державний кордон , він зустрів ОСОБА_8 від якого отримав за безперешкодне переправлення його через державний кордон України з Республіки Молдова грошову винагороду в сумі 150 доларів США. В своїх показах обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що погодився на пропозицію переправити незаконно особу через державний кордон України тільки із-за тяжкого матеріального становища.

Обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчинені злочину, передбаченого ст. 332 ч.3 КК України визнав повністю, покаявся, повністю підтвердив фактичні обставини справи і суду надав покази повністю ідентичні показам обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 і також зазначив суду, що скоїв цей злочин тільки із-за тяжкого матеріального становища.

Таким чином показання обвинувачених повністю відповідають фактичним обставинам справи, які вони не оспорюють.

З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вище наведених злочинах, а також враховуючи думку всіх учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ст. 349 ч.3 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, а її дії правильно кваліфіковані за ст. 364 ч.1 КК України, як зловживання службовим становищем, вчинене умисно, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе та іншої фізичної особи використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом державним інтересам та ст.. 332 ч.3 КК України, як незаконне переправлення осіб через державний кордон України, вчинене за попередньою змовою групою осіб, службовою особою з використанням службового становища, з корисливих мотивів.

Також суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, а їх дії правильно кваліфіковані за ст.. 332 ч.3 КК України, як незаконне переправлення осіб через державний кордон України, вчинене за попередньою змовою групою осіб, службовою особою з використанням службового становища, з корисливих мотивів.

При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до ст. 65-67 КК України, враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, особи винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, наслідки злочину.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є скоєння злочину групою осіб за попередньою змовою.

Обвинувачена ОСОБА_4 раніше не судима, вперше скоїла злочин, щиро розкаялася у вчиненому, на стадії досудового слідства сприяла розкриттю злочину, одна утримує двох неповнолітніх дітей (а.с.42,44), злочин скоїла в силу тяжкого матеріального становища.

З урахуванням особистості обвинуваченої ОСОБА_4 , а також приймаючи до уваги, що по справі є декілька пом`якшувальних її покарання обставин, а також враховуючи відсутність тяжких наслідків, суд вважає можливим до призначеного покарання, застосувати дію ст. 69 КК України, шляхом призначення покарання більш м`якого, ніж передбачено законом як основного так і додаткового.

Враховуючи повне визнання вини ОСОБА_4 , наявність пом`якшуючих обставин, суд приходить до висновку, що її виправлення можливе без ізоляції від суспільства і до неї при усіх зазначених обставинах, можливо застосувати вимоги ст.58 КК України, призначивши покарання для військовослужбовців у виді службових обмежень.

Обвинувачений ОСОБА_5 щиро розкаявся у вчиненому, на стадії досудового слідства сприяв розкриттю злочину, має задовільну характеристику по місцю проживання ( а.с.80 ), на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває (а.с.72 ), має на утриманні трьох неповнолітніх дітей ( а.с.97,98,99), на утриманні мати інвалід третьої групи( а.с.103), злочин скоїв в силу тяжкого матеріального становища.

Обвинувачений ОСОБА_6 щиро розкаявся у вчиненому, на стадії досудового слідства сприяв розкриттю злочину, має задовільну характеристику по місцю проживання (а.с.84 ), на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває (а.с.73 ), має на утриманні двох малолітніх дітей.( а.с.51,53), є інвалідом 3 групи (а.с.55), злочин скоїв в силу тяжкого матеріального становища.

З урахуванням особистості обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також приймаючи до уваги, що по справі є декілька пом`якшувальних їх покарання обставин, а також враховуючи відсутність тяжких наслідків, суд вважає можливим до призначеного покарання, застосувати дію ст. 69 КК України, шляхом призначення покарання більш м`якого, ніж передбачено законом як основного так і додаткового.

Тому при призначенні покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання, якими відповідно до ст. 66 КК України, є зокрема і визнання вини обвинуваченими, щире каяття у вчиненому, вчинення злочину в силу тяжкого матеріального становища, на підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі та можливим звільнити їх від відбування покарання, надавши іспитовий строк на підставі ст.75 КК України та поклавши на них обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Також судом встановлено, що злочин по даній справі ОСОБА_5 вчинив до винесення вироку від 13.06.2014 року, яким він засуджений Біляївським районним судом Одеської області за ст.. 332 ч.3 КК України з застосуванням ст.. 69 КК України у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади в правоохоронних органах на 2 роки, без конфіскації майна, за ст.. 364 ч.1 КК України у виді 2 років обмеження волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах на 2 роки та зі штрафом у сумі 4250грн. На підставі ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання ОСОБА_5 у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади в правоохоронних органах на 2 роки, без конфіскації майна та зі штрафом у сумі 4250грн. Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Одеської області від 31.07.2014 вирок змінено та призначено додаткове покарання за ч.1 ст.364 КК України у виді позбавлення права обіймати певні посади в правоохоронних органах строком на 1 рік 6 місяців. Остаточно призначено додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади в правоохоронних органах на 2 роки, засуджено до основної міри покарання призначеного вироком суду, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування призначеного вироком покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки. Тому йому належить призначити остаточне покарання за правилами ч.4 ст.70 КК України, застосувавши при цьому принцип поглинання покарань.

Також судом встановлено, що злочин по даній справі ОСОБА_6 вчинив до винесення вироку від 13.06.2014 року, яким вони засуджені Біляївським районним судом Одеської області за ст.. 332 ч.3 КК України з застосуванням ст.. 69 КК України у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади в правоохоронних органах на 2 роки, без конфіскації майна. , за ст.. 364 ч.1 КК України у виді 2 років обмеження волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах на 2 роки та зі штрафом у сумі 4250грн. Ухвалою колегії апеляційного суду Одеської області від 31.07.2014 вирок змінено з виключенням додаткового покарання у виді позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах на 2 роки, більш суворим, остаточно призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Тому йому належить призначити остаточне покарання за правилами ч.4 ст.70 КК України, застосувавши при цьому принцип поглинання покарань.

Цивільні позови по справі не заявлялися.

Речові докази по справі не приєднувалися.

Керуючись ст.ст. 368, 369-371, 373-376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбачених ст.ст.364 ч.1, 332 ч.3 КК України і призначити їй покарання:

за ст.364 ч.1 КК України, із застосуванням ст.. 69 КК України - 1 рік 6 місяців обмеження волі, без позбавленням права обіймати певні посади в правоохоронних органах та зі штрафом 4250грн. На підставі ст.. 58 КК України замінити ОСОБА_4 призначене покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі на службове обмеження для військовослужбовців строком на 1 рік 6 місяців з відрахуванням з її грошового забезпечення 10% у дохід держави.

за ст.. 332 ч.3 КК України, із застосуванням ст.. 69 КК України 2 роки позбавлення волі, без позбавленням права обіймати певні посади в правоохоронних органах та без конфіскації майна. На підставі ст.. 58 КК України замінити ОСОБА_4 призначене покарання у виді 2 років позбавлення волі на службове обмеження для військовослужбовців строком на 2 роки з відрахуванням з її грошового забезпечення 20% у дохід держави.

На підставі ст.70 ч.1 КК України призначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на 2 роки з відрахуванням з її грошового забезпечення 20% у дохід держави та зі штрафом у сумі 4250грн.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах на 2 роки 6 місяців, з конфіскацією майна.

На підставі ст.70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів по даному вироку та вироку Біляївського районного суду Одеської області від 13.06.2014 року та ухвалою колегії апеляційного суду Одеської області від 31.07.2014 року, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах на 2 роки 6 місяців, з конфіскацією майна.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 3 (три) роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.4 ч.1 ст.76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, з конфіскацією майна.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів по даному вироку та вироку Біляївського районного суду Одеської області від 13.06.2014 року та ухвалою колегії апеляційного суду Одеської області від 31.07.2014 року, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_6 . А покарання у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 3 (три) роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.4 ч.1 ст.76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Стягнути з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , судові витрати по 3950грн. ( акт №6453/08 3312 грн.00 коп.; акт №7039/23 3827 грн.20 коп.; акт №628/23 4710 грн. 40 коп.) на користь держави.

Запобіжний захід засудженим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили, залишити - особисте зобовязання.

Лазерні компакт диски залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченим та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1