Справа № 1-кп/760/356/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 лютого 2015 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника малолітньої потерпілої ОСОБА_4 ,

та обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження №0007636 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вишгорода Київської області, українки, громадянки України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.304 КК України,-

в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 вчинила правопорушення проти громадського порядку та моральності при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_5 з невстановленої слідством дати та часу, починаючи з 2013 року по 04.09.2014, маючи злочинний умисел з корисливих спонукань, з метою незаконного збагачення, вплинувши психічним тиском на малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є особою, що не досягла віку, з якого настає кримінальна відповідальність, шляхом підкупу, умисно схилила останню до систематичного жебракування, випрошування у сторонніх осіб грошей на вулицях міста Києва, тим самим втягнула малолітню ОСОБА_6 у заняття жебрацтвом.

В подальшому, в невстановлених слідством місцях міста Києва, малолітня ОСОБА_6 під приводом вигаданої її матір`ю ОСОБА_5 історією про те, що її матір не може ходити, а її батько на війні, систематично жебракувала, випрошувала гроші у сторонніх осіб та віддавала матері, яка, в свою чергу, давала їй винагороду.

Так, 02.09.2014, 03.09.2014 та 04.09.2014 в період часу з 14 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. на проїзній частині перехрестя бул. Чоколівського та вул. Уманської в м. Києві малолітня ОСОБА_6 у неохайному зовнішньому вигляді без супроводу дорослих, випрошувала гроші у сторонніх осіб, тобто займалась жебракуванням за вказівкою матері, а в цей час остання перебувала на зупинці громадського транспорту по бул. Чоколівському, 38, але в ході затримання малолітньої ОСОБА_6 04.09.2014 приблизно о 18 год. 00 хв. працівниками ВКМСД Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві, ОСОБА_5 зникла в невідомому напрямку.

Допитана в ході судового розгляду ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала повністю, підтвердила фактичні обставини, як вони викладені в обвинувальному акті, розкаялась та показала, що примушувала свою малолітню доньку ОСОБА_6 жебракувати у зв`язку з тяжким матеріальним становищем, оскільки вона має трьох малолітніх дітей. На даний час обстановка в сім`ї змінилася, вона пішла працювати, хоча й неофіційно, дочка ОСОБА_6 ходить в школу. Просила суворо її не карати та надати можливість виховувати дітей в нормальних сімейних умовах.

За згодою учасників судового провадження, згідно з ч.3 ст.349 КПК України, після допиту обвинуваченої, суд визнав недоцільним дослідження доказів зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, крім матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої.

При цьому судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, суд переконався у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З урахуванням викладеного, суд приходить висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй правопорушенні доведена повністю, і її умисні дії, які виразились у втягненні малолітньої особи матір`ю, на яку покладено обов`язки щодо виховання дитини, у зайняття жебрацтвом, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 304 КК України.

Обираючи обвинуваченій ОСОБА_5 вид та міру покарання, суд враховує тяжкість вчиненого нею кримінального правопорушення та дані про її особу, яка в силу ст. 89 КК України раніше не судима, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, за місцем реєстрації характеризується посередньо, заміжня, має трьох малолітніх дітей.

Згідно зі ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , є її щире каяття.

Згідно зі ст.67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , є вчинення злочину з використанням малолітнього.

Отже, з урахуванням наведеного, суд вважає необхідним призначити обвинуваченій ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде необхідним для її виправлення та попередження вчинення нею нових правопорушень.

Разом з тим, враховуючи дані про особу ОСОБА_5 , її критичне ставлення до вчиненого і щире каяття, суд дійшов висновку про можливість виправлення останньої без відбування покарання, а тому на підставі ст. 75 КК України звільнити її від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,-

з а с у д и в:
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 304 КК України та призначити їй покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки та покласти на неї обов`язки, передбачені п.п.2,3,4 ст.76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально - виконавчої інспекції; повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без зміни домашній арешт.

Вирок набирає законної сили через 30 (тридцять) днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1