Справа № 466/256/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2015 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника адміністрації Личаківської ВК №30 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеоконференц зв`язку спільне клопотання адміністрації Личаківської виправної колонії (№30) управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області та спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, уродженця м. Тернопіль, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого: 13 грудня 1994 року Тернопільським міським судом за ст. ст. 140 ч. 2, 46-1 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна з відстрочкою виконання вироку на 1 рік; 22 грудня 2003 року Тернопільським міським судом за ст. ст. 185 ч. 4, 185 ч. 3, 70 ч. 1 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнений 04 серпня 2005 року згідно ст. 3 п «б» Закону України «Про амністію» від 31.05.2005 року,-

у с т а н о в и в:

Вироком Тернопільського міськрайонного суду від 02 жовтня 2008 року ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 309 ч. 1, 186 ч. 2, 185 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 70 ч. 4 КК України засуджено до 4 років позбавлення волі.

Вироком Тернопільського міськрайонного суду від 22 червня 2009 року ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 187 ч. 4 КК України із застосуванням ст. 70 ч. 4 КК України засуджено до 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Початок строку покарання - 07 серпня 2008 року, кінець строку покарання - 07 лютого 2017 року.

На день розгляду справи засуджений ОСОБА_5 відбув 6 (шість) років 5 (п`ять) місяці 29 днів. До кінця строку відбування покарання залишилось 2 (два) роки 01 (один) день.

Адміністрація Личаківської виправної колонії у Львівській області (№30) та спостережна комісія Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради звернулись до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 як такому, що став на шлях виправлення.

В обґрунтування подання зазначають, що засуджений ОСОБА_5 перебуваючи під вартою у Чортківському СІЗО з 10.08.2008 року порушень режиму утримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, адміністрацією слідчого ізолятора не заохочувався.

Відбуваючи покарання в Сокальській виправній колонії (№47) з 25 грудня 2009 року порушень вимог режиму не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Адміністрацією СІЗО не заохочувався.

В 2011 році з метою здобуття професії закінчив СНЦ-47 та здобув кваліфікацію «Слюсара з ремонту автомобілів» третього розряду.

Після прибуття в ЛВК №30 06.03.2013 року, був працевлаштований на підприємстві установи в дільниці виробництва борошна, порушень вимог режиму відбування покарання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, адміністрацією установи заохочувався п`ять разів.

В 2014 році з метою здобуття професії закінчив ЛНЦ-30 та здобув кваліфікацію «Апаратника борошномельного виробництва» другого розряду.

На заходи виховного впливу реагує позитивно, робить правильні висновки із свого злочинного минулого, запевняє, що більше на шлях скоєння злочину не стане, відбув 3/4 строку покарання, встановлений порядок відбування покарання більшу частину не порушував, на думку адміністрації Личаківської виправної колонії №30 у Львівській області та спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради довів своє виправлення.

Перевіривши представлені матеріали, оглянувши матеріали особової справи та відомості про поведінку засудженого, заслухавши представника адміністрації виправної колонії, пояснення засудженого, висновок прокурора про відмову в задоволенні клопотання, суд вважає, що у поданні слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ст. 81 ч. 2 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, однак на шлях виправлення не став та після звільнення знову вчинив злочин, за який в даний час відбуває покарання в Личаківській виправній колонії № 30. Наявність у нього за час відбування покарання п`яти заохочень, на думку суду, не свідчать про те, що він довів своє виправлення, оскільки належне виконання засудженим законних вимог представників адміністрації виправної колонії під час відбуття покарання, його належна поведінка є для нього обов`язком впродовж всього строку відбування покарання.

Суд вважає також, що адміністрація не надала достатніх доказів того, що ОСОБА_5 своєю поведінкою та сумлінним ставленням до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчив успішність процесу виправлення. Належне виконання засудженим законних вимог представників адміністрації виправно-трудової установи під час відбуття покарання, його належна поведінка та сумлінне відношення до праці є для нього обов`язком впродовж всього строку відбуття покарання.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 81 КК України та ст.ст. 537, 539 КПК України,-

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання адміністрації Личаківської виправної колонії №30 управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Львівській області та спостережної комісії Шевченківської державної районної адміністрації Львівської міської ради про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 відмовити у зв`язку з його безпідставністю.

На ухвалу протягом семи днів з дня її проголошення прокурор має право подати апеляцію до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова, а засуджений протягом семи діб з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1