Справа № 462/735/13- к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2013 року Залізничний районний
суд м. Львова в складі:

головуючого-судді - Ригіної Л.М.

при секретарі - Петришин Г.

з участю прокурора - Тимо А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Львові
матеріали кримінального провадження №
0000027 про обвинувачення ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Липовець,
Яворівського району, Львівської
області, українця, громадянина України,
з середньо-спеціальною освітою,
працюючого автослюсарем в ПП "ОСОБА_3",
одруженого, раніше не судимого, який
зареєстрований в АДРЕСА_1 та
проживаючому за адресою: АДРЕСА_2

що обвинувачується у вчиненні
злочинів, передбачених ст.286 ч.1 КК
України, суд,-

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_1 28.11.2012 року
приблизно о 15.00 год., керуючи
автомобілем «RENO 21», державний номерний
знак НОМЕР_1 та рухаючись ним, при
виїзді від продуктового магазину, що
розташований на перехресті вулиць
Озерна-Повітряна в м.Львові, в напрямку
до проїзної частини, порушив вимоги Р.1
п.п. 1.5, 1.10 (в частині значення терміну
«прилегла територія»); Р.2 п.п.2.3
(підпункт «б»); Р.10 п.10.1, п.10.2, п.10.9
«Правил дорожнього руху України», які
виразились в тому, що він проявив
неуважність до дорожньої обстановки та
її змін, перед початком руху, не
звернувшись за допомогою до інших осіб
для забезпечення безпеки руху,
рухаючись транспортним засобом заднім
ходом, створив небезпеку учасникові
руху, здійснивши наїзд на пішохода
ОСОБА_2

Внаслідок наїзду автомобілем, пішохід
ОСОБА_2 отримав перелом виличного
паростка скроневої кістки черепа з
права, який згідно з висновком
судово-медичної експертизи №644/12 від
14.12.2012 року, відноситься до тілесного
ушкодження середньої тяжкості. Окрім
цього, ОСОБА_2 внаслідок наїзду на нього
автомобілем, отримав синяк на повіках
правого ока, синяк на тильній поверхні
лівої кисті, садна на тильній

поверхні правої кисті, на передній
поверхні правого колінного суглобу,
які згідно з висновком судово-медичної
експертизи №644/12 від 14.12.2012 року,
відносяться до легких тілесних
ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений
ОСОБА_1 винним себе визнав повністю,
послідовно та в повній мірі підтвердив
обставини вчиненого ним кримінального
правопорушення та пояснив, що 28.11.2012
року він на своєму автомобілі «Рено 21»,
державний номерний знак НОМЕР_1, яким
керує по довіреності, приїхав під
продуктовий магазин по вул. Повітряній
у м.Львові, що на перехресті з вул.
Озерна м.Львів і заїхав на площадку, де
встають автомобілі. Він припаркувався
передньою частиною до магазину, разом з
ним був його співробітник ОСОБА_4. Його
співробітник пішов в магазин за
продуктами, а він залишився в
автомобілі. Купивши продукти ОСОБА_4
сів в автомобіль, а він завів двигун при
цьому увімкнув нейтральну передачу.
Коли він включив увімкнув нейтральну
передачу його автомобіль почав
котитись назад, проїхавши два метри він
відчув контакт, задньої частини
автомобіля з якимось предметом, він
одразу зупинився, вийшовши з
автомобіля він побачив, що позаду
автомобіля було двоє чоловіків, один з
них лежав на землі, а інший стояв біль
нього та кричав. Вони допомогли
піднятись чоловікові, який лежав на
землі, коли цей чоловік піднявся, то
прийшов до тями, після чого він настояв
щоб відвести потерпілого в лікарню для
огляду, однак потерпілий відмовлявся
від цього. Після чого він допоміг сісти
потерпілому в автомобіль, вони
проїхали кілька метрів до
холодокомбінату, потерпілий
категорично почав заперечувати проти
того щоб їхати в лікарню та просив його
висадити, щоб він пішов додому. Він
перепитав чи потерпілого немає до
нього претензій та дав йому 100 грн. на
медичні препарати. Після чого він
поїхав по своїм справам. Через деякий
час його викликав слідчий, він приходив
одного разу до потерпілого, однак
дружина потерпілого його прогнала.

Матеріальних та моральних збитків
ОСОБА_2 він не відшкодував. Щиро
розкаюється у вчиненому, просить
суворо його не карати та не позбавляти
його права керування транспортними
засобами.

Крім визнання вини самим
обвинуваченим, вина його доведена
зібраними матеріалами кримінального
провадження та поясненнями
потерпілого ОСОБА_2

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні
пояснив, що він йшов по вул. Повітряній
у м.Львові він проходив по тротуару
біля продуктового магазину. В якийсь
момент він відчув удав з лівої сторони,
що було пізніше він не пам'ятає. Він
отямився, коли вже був в автомобілі за
кілька метрів від магазину біля
холодокомбінату на автостоянці. Він не
зрозумів, де він є, а тому вийшов з
автомобіля та пішов додому. Він не
пригадує чи розмовляв з обвинуваченим
після того як вийшов з автомобіля, та чи
обвинувачений давав йому якісь кошти.
Вдома йому стало погано і родичі
викликали карету швидкої медичної
допомоги. Обвинувачений не відшкодував
йому завдану матеріальну та моральну
шкоду. Просить суворо його не карати та
не позбавляти його волі, а також не
позбавляти його права керування
транспортними засобами.

Суд вважає, що вина обвинуваченого
доведена зібраними матеріалами
кримінального провадження, які
учасники судового провадження не
оспорюють та вважають їх дослідження в
судовому засіданні недоцільним.

Судом встановлено, що учасники
судового провадження правильно
розуміють зміст цих обставин.

Заслухавши думку учасників судового
провадження, роз'яснивши їм зміст ч. 3
ст. 349 КПК України про те, що в такому
випадку вони будуть позбавлені права
оспорювати ці обставини в апеляційному
порядку, суд вважає недоцільним
дослідження доказів щодо цих обставин
і визнає фактичні обставини справи
доведеними наявними у матеріалах
кримінального провадження доказами.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх
сукупності суд приходить до висновку,
що вина обвинуваченого ОСОБА_1 у
вчиненому повністю доведена, а його
неправомірні дії слід кваліфікувати за
ч.1 ст. 286 КК України, оскільки він своїми
діями вчинив порушення правил безпеки
дорожнього руху, будучи особою, яка
керує транспортним засобом, що
спричинило потерпілому середньої
тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні покарання
обвинуваченому ОСОБА_1 суд враховує:
ступінь тяжкості вчиненого злочину,
його особу, те що він раніше не судимий,
за місцем реєстрації характеризується
позитивно, те що матеріальна та
моральна шкода потерпілому не
відшкодована, думку потерпілого, який
просить не позбавляти обвинуваченого
волі, а також обставини, що пом'якшують
покарання, до яких суд відносить щире
каяття обвинуваченого, активне
сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують
обвинуваченому покарання судом не
встановлено.

Суд вважає за необхідне обрати
обвинуваченому покарання у вигляді
штрафу.

Оцінюючи пояснення потерпілого про те,
щоб обвинуваченого не позбавляти права
керування транспортними засобами, суд
не приймає його пояснення до уваги,
оскільки вважає за доцільне позбавити
обвинуваченого права керування
транспортними засобами.

Суд вважає, що обране покарання буде
достатнім і необхідним для його
виправленні і попередження нових
злочинів.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

з а с у д и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та
призначити йому покарання у вигляді
штрафу в розмірі 400 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, що
становить 6800 грн. /шість тисяч вісімсот
грн../ з позбавленням права керування
транспортними засобами на строк - два
роки.

Строк відбуття покарання рахувати з
моменту вступу вироку в законну силу.

Міру запобіжного заходу - особисте
зобов'язання - залишити до вступу
вироку в законну силу.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави - 1201
грн. 00 коп. /одна тисяча двісті одна
грн../ витрат за проведення експертизи.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Львівської області
через Залізничний районний суд м.
Львова протягом 30 днів з дня його
проголошення.

Суддя:

Вирок є оригінало