н.с. 619/5333/14-к
н.п. 1-кп/619/178/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 квітня 2015 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дергачі кримінальне провадження щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Первомайський Харківської області, громадянки України, не працюючої, з середньою освітою, одруженої, судимої 19.11.2013 року Дергачівським районним судом Харківської області за ч.2 ст.185 КК України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
02.11.2013 року о 02 годині ОСОБА_4 , знаходилася в житловому контейнері, що розташований на території ПП Курило в с.Південний Дергачівського району Харківської області, діючи повторно, умисно, з корисних мотивів, впевнившись, що її злочинні дії ніким помічені не будуть, шляхом вільного доступу виявила мобільний телефон Nokia Asha310 та гроші в сумі 1600 гривень, які таємно викрала, в подальшому розпорядилася викраденим на свій розсуд, чим заподіяла потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 2289 гривень.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна вчинене повторно.
Обвинувачена ОСОБА_4 вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України визнала повністю, розкаялась, підтвердила фактичні обставини справи.
Показання обвинуваченої повністю відповідають фактичним обставинам справи, які вона не заперечує. З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вищенаведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, її дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.
При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, який відповідно до вимог ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про ОСОБА_4 , яка не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, на час скоєння кримінального правопорушення раніше не судима, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання, якими відповідно до ст. 66 КК України є визнання вини підсудною, щире каяття у вчиненому, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі.
Оскільки ОСОБА_4 вчинила злочин до ухвалення вироку Дергачівського районного суду Харківської області від 19.11.2013 року, до призначеного покарання необхідно частково приєднати невідбуте покарання за вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 19.11.2013 року, згідно ч.4 ст.70 КК України.
При цьому суд вважає можливим застосувати до ОСОБА_4 положення ст. 75 КК України, та звільнити її від відбування призначеного покарання з іспитовим строком із накладенням на неї обмежень, передбачених ст. 76 КК України.
Обвинуваченою в судовому засіданні заявлено клопотання про звільнення від покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році», з огляду на те, що вона має дитину, якій не виповнилося 18 років.
Прокурор у судовому засіданні проти задоволення даного клопотання не заперечував.
Згідно ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.
Відповідно до положень ч.2 ст. 86 КК України, ч. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
Суд вважає, що клопотання обвинуваченої про застосування до неї амністії згідно п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» і звільнення її від покарання підлягає задоволенню, оскільки вона скоїла злочин, якій не є особливо тяжким, на день набрання чинності цим Законом має дитину, якій не виповнилося 18 років, а саме ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до положень КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.349, 368, 369-371, 373-376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити їй покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, до покарання призначеного ОСОБА_4 за новим вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 19.11.2013 року, остаточно призначити покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Відповідно до положень ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з іспитовим строком - 2 (два) роки.
Згідно вимог ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: 1) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; 2) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання внаслідок акту амністії - на підставі п. в ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році».
Речові докази: мобільний телефон Nokia Asha310, стілець для бару, які знаходяться на зберіганні у потерпілого, вважати повернутими власнику.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Копія вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1