Рівненський міський суд Рівненської області
Справа № 1-699/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2011 року Рівненський міський суд Рівненської області

В складі:

Головуючого судді -Крижової О.Г.

при секретарі -Гриценюк М.А.

участю прокурора - Рожука Ю.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1 освітою, неодруженого, не працюючого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_1, зул.О.Ольжича, 13, раніше засудженого Рівненським міським судом 30 серпня 2011 року за ч.2 ст.15, ч.2 :т.186 КК України до 4 років позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України,

встановив:

19 грудня 2010 року, ОСОБА_1, перебуваючи на подвірї будинку №12 по вул.Пржевальського в м.Рівне, маючи умисел на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, користуючись відсутністю спостереження зі сторони власника та інших сторонніх осіб, таємно викрав дві чавунні труби, які належать гр.ОСОБА_2, чим спричинив останній матеріального збитку на загальну суму 500 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 10 лютого 2011 року, ОСОБА_1, перебуваючи на подвірї будинку №12 по вул.Пржевальського в м.Рівне, маючи умисел на викрадення чужого майна з корисливих мотивів, діючи повторно, шляхом вільного доступу, користуючись відсутністю спостереження зі сторони власника та інших сторонніх осіб, таємно викрав дві чавунні труби, які належать гр.ОСОБА_2, чим спричинив останній матеріального збитку на загальну ему 500 грн.

Будучи допитаним в якості підсудного ОСОБА_3 повністю визнав вину. Показав, що 19 грудня 2010 року та повторно 10 лютого 2011 року з подвіря будинку №12 по вул.Пржевальського в м.Рівне таємно викрав дві чавунні труби, які належать гр.ОСОБА_2, чим спричинив останній матеріального збитку на загальну суму 500 грн.

В скоєному щиро розкаюється, зібраних досудовим слідством доказів не заперечує, зауважень щодо них не має. При обранні йому покарання просить врахувати щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, те що він повністю усвідомив свою вину і, що в подальшому не буде вчиняти злочини.

Просить суд не призначати йому покарання позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально - виконавчій установі.

Відповідно до частини 3 статті 299 Кримінального процесуального кодексу України суд, за клопотанням учасників судового розгляду визнав за недоцільне досліджувати докази стосовно всіх фактичних обставин справи, тому що вони ніким не оспорюються.

При цьому суд з'ясував, що підсудний правильно розуміє зміст фактичних обставин справи і немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції.

Також суд роз'яснив, що учасники судового розгляду будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Вина підсудного у вчиненні злочинів знайшла своє підтвердження в суді. Злочинні дії підсудного ОСОБА_3 кваліфіковані згідно чинного законодавства за ст.185 ч,2 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно. Цивільний позов в кримінальній справі не заявлявся.

Визначаючи вид та міру покарання підсудному, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, обставини та наслідки його вчинення, особу підсудного, характеризуючі його дані. Повне визнання вини, каяття у вчиненому та сприяння досудовому слідству.. Обтяжуючих покарання підсудної обставин суд не вбачає.

Оцінюючи зазначені обставини в сукупності, суд прийшов до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення підсудного та попередження нових його злочинів буде покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням звільнення від відбування покарання із випробуванням на підставі ст.ст.75,76 КК України.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину за ч.2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді двох років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів зарахувати засудженому покарання за попереднім вироком та остаточно призначити покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного вироком покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю на два роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обовязки.

На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого наступні обовязки на період іспитового строку :

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально- виконавчої системи;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання і роботи;

- періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

До вступу вироку в силу закону запобіжний захід змінити з тримання під вартою на підписку про

невиїзд.

З під варти звільнити в залі суду.

На вирок може бути подана апеляція в апеляційний суд Рівненської області через місцевий суд протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя Рівненського міського суду О.Г.Крижова