Справа № 375/142/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/505/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія Розділ 2 12.05.2015

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження № 0000426 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Рокитнянського районного суду Київської області від 05 березня 2015 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України,не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,-

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч. 1 КК України та призначено покарання у виді 150 годин громадських робіт.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 5 тисяч 865 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та 3 000 грн. процесуальних витрат, а всього 8 тисяч 865 грн.

ВСТАНОВИЛА:
Згідно вироку суду, 30 серпня 2014 року біля 22 год. ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_10 рухався на власному автомобілі марки ВАЗ 2115 реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Комінтерна в с.Ольшаниця Рокитнянського району Київської області і в цей час з подвір`я будинку АДРЕСА_2 , розташованого на протилежній стороні, на дорогу вийшов потерпілий ОСОБА_9 . З метою уникнути зіткнення обвинувачений скерував автомобіль правіше і зупинився, після чого вийшов з автомобіля і почав у підвищеному тоні робити зауваження потерпілому, а коли підійшов ближче, то наніс удар останньому кулаком правої руки в перенісся. Від отриманого удару потерпілий впав на асфальтове покриття на спину. Коли потерпілий почав підніматися обвинувачений знову наніс йому ще декілька ударів в область голови, від чого потерпілий знову впав на асфальтоване покриття.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №94 Д від 01.09.14 у ОСОБА_9 виявлені ушкодження: забій м`яких тканин на голові, крововиливи на обличчі, множинні садна на колінних суглобах, які утворилися від дії тупого предмета (предметів), можливо в результаті дії рук та ніг людини та відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.
Не погоджуючись з вказаним вироком суду, в частині цивільного позову адвокатом ОСОБА_7 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 була подана апеляційна скарга, в якій вона просить вирок суду в частині задоволення моральної шкоди та стягнення витрат на правову допомогу змінити, відмовивши в задоволенні цивільного позову.
Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції дійшов неправильного висновку, стягнувши з обвинуваченого необґрунтовано велику суму в рахунок відшкодування моральної шкоди, так як потерпілий не довів в суді, ту обставину, що він потерпів морально. Крім того, суд жодного обґрунтування стягнення на користь потерпілого моральної шкоди в сумі 8000 гривень в мотивувальній частині рішення не наводить.
Також апелянт зазначає, що судом неправомірно стягнуто з обвинуваченого витрати потерпілого в частині витрат на правову допомогу представника потерпілого в сумі 3000 грн., так як представником потерпілого в розрахунку суми гонорару кількість витраченого часу проставлено навмання, та окрім того до розрахунку внесено правову допомогу представника , що не відноситься до процесуальних дій.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника обвинуваченого, яка підтримала подану апеляцію з викладених у ній мотивів, прокурора, яка вважає, що вирок суду відповідає вимогам закону, розглянувши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до наступного.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, фактичні обставини справи та кваліфікація його дій є вірними та в апеляції ніким не оспорюються, а тому пов`язані з цим обставини колегією суддів не переглядаються.
Призначаючи покарання суд у відповідності до ст. 65 КК України з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, враховуючи обставину, що пом`якшує його покарання-його щире каяття, часткове відшкодування спричиненої шкоди, дійшов до законного та обґрунтованого висновку про призначення ОСОБА_8 покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 125 КК України, у виді громадських робіт в розмірі 150 годин.
Таке покарання, на думку колегії суддів, відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Перевіряючи доводи апелянта щодо неправильності вирішення цивільного позову, суд прийшов до висновку про те, що вони є необгрунтованими виходячи з наступних міркувань.
Відповідно до ст.1167 ЦК України і роз`яснень, які містяться в п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнововї) шкоди розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин, зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення втраченого здоров`я.
Вирішуючи цивільний позов, суд першої інстанції виходив з понесених потерпілим моральних страждань, яких він зазнав у зв`язку з вчиненням щодо нього злочину. Зокрема, ним взято до уваги обставини справи, враховано спричинені тілесні ушкодження, з приводу яких він лікувався та витратив кошти на лікування. Таке рішення суду грунтується на вимогах закону.
Крім того, судом першої інстанції враховано, що у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати, які, у відповідності з положеннями ст.118 КПК України складаються і з витрат на правовому допомогу.
Як вбачається з матеріалів справи , потерпілим було представлено договір про надання правової допомоги, розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу, та відповідно квитанцію про сплату послуг на суму 3000 грн., до прибуткового касового ордеру.
А тому колегія суддів ставиться критично до доводів апелянта щодо неправомірного стягнення з обвинуваченого витрат, які були понесені потерпілим в частині оплати правової допомоги в сумі 3000 грн.
За таких обставин рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а апеляційна скарга захисника адвоката ОСОБА_11 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_11 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Рокитнянського районного суду Київської області від 05 березня 2015 року щодо ОСОБА_8 без змін.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_2