Справа № 161/3409/13-к
Провадження № 1-кп/161/88/13
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 27 березня 2013 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді - Сівчука А.Є.,

за участю секретаря - Петрової В.О.

прокурора - Біляк Н.М.

захисника - ОСОБА_1

представника цивільного позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Луцьку кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, працюючого підвожчиком СТзОВ «Романів», проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого, -

- за ст.185 ч.2 КК України, -

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_7, неодруженого, працюючого підвожчиком СТзОВ «Романів», проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_8, раніше не судимого, -

- за ст.185 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 09.02.2013 року, близько 04.30 год., в с. Романів Луцького району Волинської області, умисно, переслідуючи корисливу зацікавленість та мету таємного викрадення чужого майна, за попередньою змовою між собою, перебуваючи на території ферми № 1 СТзОВ «Романів», де вони працюють підвожчиками кормів, таємно викрали з сіносховища два тюки сіна вагою 300 кг. та вартістю 240 грн. з розрахунку вартості одного тюка сіна вагою 150 кг. 120 грн., чим заподіяли СТзОВ «Романів» матеріальну шкоду на загальну суму 240 грн.

Допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнали повністю та показали, що, дійсно, у вказані час, місце та спосіб вчинили зазначений злочин. Завдані матеріальні збитки відшкодовані повністю. У вчиненому обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щиро розкаялися, просили суд суворо їх не карати.

Крім повного визнання вини обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_5 їх вина у вчиненому повністю підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового процесу, зокрема:

- показами даними в судовому засіданні представником цивільного позивача ОСОБА_2, який підтвердив факт крадіжки, що мало місце 09.02.2013 року з сховища СТзОВ «Романів» двох тюків сіна. Просив суд суворо не карати ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Відповідно до ст. 349 КПК України, при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, судом ухвалено не досліджувати інші докази по справі, оскільки вони не оспорюються учасниками судового розгляду.

Аналізуючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України.

Таким чином, обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4, своїми умисними діями, спрямованими на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) за попередньою змовою між собою, вчинили злочин, передбачений ст.185 ч.2 КК України.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання відносно обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4, кожного зокрема, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, всі обставини справи та дані про особу обвинувачених.

До обставин, що помякшують покарання обвинувачених, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, що обтяжують їх покарання, суд не вбачає.

Враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не судимі, свою вину визнали повністю та щиро розкаялися у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, добровільно відшкодували завдані збитки, мають постійне місце проживання та роботи, характеризуються виключно позитивно, представник цивільного позивача просив сурово не карати обвинувачених, а також враховуючи їх молодий вік, зобовязалися в подальшому дотримуватись бездоганної поведінки, тому суд приходить до висновку, що їх виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Керуючись ст.ст.368, 371, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнати винними у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців, кожному.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо вони протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинять нового злочину і виконають покладені на них обовязки:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи чи навчання;

- періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: