Справа №487/2364/15-к
Провадження №1-кп/487/290/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.06.2015 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду Заводського району м. Миколаєва кримінальне провадження №1-кп/487/290/15 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, має середню освіту, неодружений, працює керівником ВКП Авіста-2014, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 13.04.2011 р. засуджений Заводським районним судом м. Миколаєва за ч. 1 ст. 190, ч. 3 ст. 185, 70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням строком на 2 роки, 05.12.2011 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 263, ст. 71 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі, звільнився 10.07.2014 р. з Арбузинської ВК Миколаївської області (№83) за ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 02.07.2014 р. на підставі ст. 2 Закону України Про амністію від 08.04.2014 р.,-

обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, має середню освіту, неодружений, не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимий: 16.03.2010 р. засуджений Заводським районним судом м. Миколаєва за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням строком на 2 роки, 11.10.2012 р. Заводським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільнився 03.07.2014 р. з Арбузинської ВК Миколаївської області (№83) за ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 25.06.2014 р. на підставі ст. 2 Закону України Про амністію від 08.04.2014 р.,-

обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 та ОСОБА_7 23.02.2015 р., перебуваючи в стані алкогольного сп*яніння, маючи корисливий умисел на відкрите заволодіння чужим майном, за попередньою змовою, а ОСОБА_7 , діючи повторно, вчинили кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_7 23.02.2015 р. о 23.25 год. побачили торгівельний кіоск, розташований в АДРЕСА_4 , після чого у них виник злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна, при цьому ОСОБА_5 та ОСОБА_7 розподілили ролі кожного. Згідно розробленого злочинного плану ОСОБА_5 повинен був знаходитися біля вікна вказаного кіоску і там очікувати ОСОБА_7 , який повинен був зайти до приміщення кіоску, розташованого по АДРЕСА_4 , та відкрито заволодіти чужим майном і згодом передати його ОСОБА_5 . Того ж вечора, приблизно о 23.30 год. ОСОБА_7 , діючи згідно розробленого плану, разом з ОСОБА_5 підійшли до вищевказаного кіоску, де ОСОБА_7 зайшов до приміщення кіоску і з застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров*я, наніс рукою по одному удару в область голови ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , після чого останні присіли на підлогу, та відкрито заволодів майном ОСОБА_4 , а саме: грошовими коштами в сумі 380 грн. ОСОБА_7 викрадені гроші передав через вікно кіоску ОСОБА_5 , після чого ОСОБА_7 і ОСОБА_5 спільно з місця скоєня злочину зникли, розпорядившись викраденим на свій розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_7 і ОСОБА_5 заподіяли потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 380 грн.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою провину визнав частково, та пояснив, що 23.02.2015 р. близько 23.00 год. вони разом з ОСОБА_7 відпочивали в кафе-маркеті «Лунный свет», де вживали спиртні напої, потім вийшли на вулицю. Петровський направився до кіоску, але навіщо, і що ОСОБА_10 там робив, йому відомо не було. Як ОСОБА_10 потрапив до кіоску, він не бачив. Він очикував ОСОБА_10 на вулиці біля кіоску, стояв поруч з вікном. Що робив ОСОБА_10 в кіоску, він зрозумів вже потім, коли взяв у ОСОБА_10 гроші, але що це за гроші, він його не питав. Попередньо з ОСОБА_10 він ні про що не домовлявся. Хто бив вікна в кіоску, йому не відомо. Гроші, які приніс ОСОБА_10 , вони витратили на спиртні напої. В судовому засіданні 11.06.2015 р., після допиту в суді потерпілої та свідків, обвинувачений ОСОБА_11 пояснив, що 23.02.2015 р. в період часу з 23.00 до 24.00 год. вони разом з ОСОБА_10 підходили до кіоску з метою пограбування, але він до кіоску не заходив. ОСОБА_10 запропонував йому стояти біля вікна кіоску, стежити, щоб нікого не було. Як заходив ОСОБА_10 до кіоску, він не бачив, оскільки стояв з боку, але розмови в кіоску чув. Після того як ОСОБА_10 зайшов до кіоску, минуло 2-3 хвилини, і він ( ОСОБА_10 ) передав йому гроші, вони пішли. Вдруге вони підходили до кіоску, і ОСОБА_10 розбив вікно, після чого їх затримали. Він щиро кається, шкоду потерпілій відшкодував.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні свою провину визнав частково, та пояснив, що 23.02.2015 р. близько 23.00 год. вони разом з ОСОБА_11 вживали спиртні напої в барі «Лунный свет», потім він вийшов на вулицю, щоб купити сигарети в кіоску. ОСОБА_11 йшов позаду. Він ( ОСОБА_10 ) зайшов до кіоску, в якому двері були відчинені, та почав вимагати гроші, фізичне насильство при цьому він не застосовував. Гроші він передав ОСОБА_11 через вікно кіоску, але навіщо, пояснити не може, оскільки був у стані сп*яніння. Гроші вони витрачали разом з ОСОБА_11 на спиртні напої. Попередньої домовленості з ОСОБА_11 не було, навіщо він заходив до кіоску, ОСОБА_11 теж не знав. Потім він вдруге повернувся до кіоску та розбив скло, навіщо це зробив, не пам*ятає через стан сп*яніння. В судовому засіданні 11.06.2015 р., після допиту в суді потерпілої та свідків, обвинувачений ОСОБА_10 пояснив, що вони з ОСОБА_11 домовилися про пограбування, з цією метою він переліз через огорожу, та постукав у двері кіоску, яку йому відчинили, і він зайшов до кіоску. ОСОБА_11 сказав, що буде чекати біля вікна кіоску. В кіоску він долонею вдарив по голові двох жінок, які там знаходилися, сказав, щоб вони присіли, та накрили голови рушником. Після чого він забрав гроші та передав їх Теліченкові через вікно. Щиро кається, шкоду потерпілій відшкодував.

Показання ОСОБА_5 і ОСОБА_7 в судовому засіданні 11.06.2015 р.. відповідають фактичним обставинам обвинувачення і підтверджується сукупністю досліджених судом належних, допустимих та узгоджених між собою доказів.

Так, потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що вона працює приватним підприємцем, здійснює торгівлю в кіоску, що розташований в м. Миколаєві, вул. Генерала ОСОБА_12 , зупинка 2 КП, працює почергово з ОСОБА_9 23.02.2015 р. о 23.30 год. їй зателефонувала ОСОБА_9 , та повідомила, що ОСОБА_10 забіг до кіоску, сказав, щоб нахилили голови, на нього не дивилися, і забрав гроші та передав їх у вікно Теліченкові, який сказав, що грошей мало, повинні бути ще гроші, після чого вони пішли. Двері до кіоску в цей час були відчинені, оскільки заносили столи, ОСОБА_10 стрибнув через калітку, ОСОБА_13 почула шум, тому відчинила двері, і ОСОБА_10 заскочив до кіоску. З кіоску викрали 380 грн., які підготували для оплати замовлення. О 23.50 год. ОСОБА_13 зателефонувала ій вдруге, і повідомила, що ОСОБА_10 з ОСОБА_11 повернулися: ОСОБА_10 стукав до кіоску і вимагав відчинити двері, а ОСОБА_11 розбив вікно. Коли вона розмовляла по телефону з ОСОБА_13 , то чула звук, як розбивається скло. Після другого дзвінка вона сама приїхала до кіоску, але ОСОБА_10 з ОСОБА_11 вже затримали співробітники міліції, вона побачила розбите скло, сліди крові. Матеріальна шкода в розмірі 380 грн. їй відшкодована, більше ніяких претензій до обвинувачених вона не має, просить обрати їм міру покарання, не пов*язану з позбавленням волі.
Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що вона працює барменом у кафе-барі ІНФОРМАЦІЯ_3 , яке розташоване в м. Миколаєві, 2 КП, ріг вул. Генерала ОСОБА_12 . 23.02.2015 р. вона знаходилася на роботі, о 19.30 год. до бару прийшли ОСОБА_10 з ОСОБА_11 , які вживали спиртні напої по пляшці пива і 300 грамів горілки на особу. ОСОБА_10 практично нікуди не виходив, тільки до туалету, та курити і розмовляти по телефону на вулицю. Приблизно о 23.00 год. ОСОБА_10 з ОСОБА_11 пішли за сигаретами, і після цього до бару не поверталися. За замовлення в барі вони розрахувалися у повному обсязі. З ОСОБА_10 вони знайомі, він відомий їй тільки з позитивної сторони, як чуйна людина, знає, що раніше він був судимий.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що 23.02.2015 р. перебувала на роботі в кіоску ПП ОСОБА_15 в м. Миколаєві, вул. Генерала Карпенко, 8, 2 КП, до неї о 15.00 год. зайшла подруга ОСОБА_8 , близько 23.20 год. вони разом заносили столи до кіоску, тому двері ще були відкриті, а коли хотіли зачинити ворота, до приміщення увірвався ОСОБА_10 , крикнув, щоб вони нахилили обличчя донизу, а біля вікна на вулиці стояв ОСОБА_11 і вимагав брати гроші. Петровський взяв 380 грн., які були відкладені на замовлення пива, передав їх Теліченкові, на що останній сказав: Щось дуже мало. Після того, як ОСОБА_10 з ОСОБА_11 пішли, вони закрили двері до кіоску. О 23.50 год. ОСОБА_11 повернувся і почав виламувати ногою кватирку, кидати каміння у скло, оскільки йому подалося, що вони забрали мало грошей. Двічі вона дзвонила ОСОБА_4 і повідомляла про те, що трапилося. Тілесні ушкодження їй заподіяні не були.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні впізнала присутніх в залі суду ОСОБА_10 і ОСОБА_11 як осіб, які заволоділи грошовими коштами в кіоску потерпілої ОСОБА_15 , і пояснила, що 23.02.2015 року близько 15-16.00 год. вона прийшла відвідати свою подругу ОСОБА_9 , яка працює в кіоску, розташованому біля кафе-бару Лунный свет». Приблизно о 23.30 год. вони заносили столи до кіоску, двері були відчинені. До кіоску забіг ОСОБА_10 , а ОСОБА_11 кричав через вікно: Бери у них гроші. ОСОБА_10 сказав, щоб вони нахилилися і не дивилися в обличчя, при цьому взяв її за потилицю і нахилив голову. ОСОБА_10 знайшов гроші та передав їх через вікно Теліченкові, який стояв на вулиці біля кіоску і командував ОСОБА_10 : Шукай гроші, десь іще повинні бути гроші. Після цього вони пішли, та хвилин через 20 повернулися знову, вона особисто бачила у вікно, як ОСОБА_11 ногою вибивав вікно у кіоску. Тілесні ушкодження їй заподіяні не були.
Крім того винність обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_5 підтверджується наданими стороною обвинувачення доказами:
-витягом з кримінального провадження №30001008;
-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_9 від 24.02.2015 р.;
-витягом №334 від 24.02.2015 р. з Миколаївського обласного наркологічного диспансеру, відповідно до якого ОСОБА_7 встановлений діагноз гостра інтоксикація внаслідок вживання алкоголю, не ускладнена;
-витягом №335 від 24.02.2015 р. з Миколаївського обласного наркологічного диспансеру, відповідно до якого ОСОБА_5 встановлений діагноз гостра інтоксикація внаслідок вживання алкоголю, не ускладнена;
-протоколом огляду місця події від 24.02.2015 р. з фототаблицею, відповідно до якого була оглянута місцевість біля торговельного кіоску, де знаходилися плями бурого кольору, схожі на кров, бите скло, а також вилучена чоловіча шапка;
-рапортом командира взводу №1 роти 33 ППС ММУ УМВС України в Миколаївській області лейтенанта міліції про затримання ОСОБА_7 та ОСОБА_5 ;
-заявою ОСОБА_9 , в якій вона просить не здійснювати перевірку щодо заподіяння тілесних ушкоджень;
-заявою ОСОБА_8 , в якій вона просить не здійснювати перевірку щодо заподіяння тілесних ушкоджень;
-протоколом пред*явлення свідку ОСОБА_9 особи для впізнання за фотознімками від 24.02.2015 р., відповідно до якого вона впізнала на фото №2 ОСОБА_7 як особу, яка в кіоску по вул. Генерала Каренка, 8 в м. Миколаєві заволоділа грошовими коштами;
-протоколом пред*явлення свідку ОСОБА_9 особи для впізнання за фотознімками від 24.02.2015 р., відповідно до якого вона впізнала на фото №2 ОСОБА_5 як особу, яка знаходилася біля вікна кіоску, розташованого по вул. Генерала Карпенка, 8 в м. Миколаєві;
-протоколом пред*явлення свідку ОСОБА_8 особи для впізнання за фотознімками від 24.02.2015 р., відповідно до якого вона впізнала на фото №2 ОСОБА_7 як особу, яка знаходилася в кіоску по вул. Генерала Каренка, 8 в м. Миколаєві і заволоділа грошовими коштами;
-протоколом пред*явлення свідку ОСОБА_8 особи для впізнання за фотознімками від 24.02.2015 р., відповідно до якого вона впізнала на фото №2 ОСОБА_5 як особу, яка знаходилася біля вікна кіоску, розташованого по вул. Генерала Карпенка, 8 в м. Миколаєві;
-протоколом пред*явлення свідку ОСОБА_14 особи для впізнання за фотознімками від 24.02.2015 р., відповідно до якого вона впізнала на фото №2 ОСОБА_5 як особу, яка о 23.00 год. знаходилася в барі Лунный светпо вул. Генерала Карпенко в м. Миколаєві, та розпивала спиртні напої з товарищем;
-протоколом пред*явлення свідку ОСОБА_14 особи для впізнання за фотознімками від 24.02.2015 р., відповідно до якого вона впізнала на фото №2 ОСОБА_7 як особу, яка о 23.00 год. знаходилася в барі Лунный светпо вул. Генерала Карпенко в м. Миколаєві, та розпивала спиртні напої з товарищем;
-протоколом затримання ОСОБА_5 як особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, від 24.02.2015 р.;
-протоколом затримання ОСОБА_7 як особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, від 24.02.2015 р.;
-протоколом огляду предметів від 25.05.2015 р.;
-постановою про визнання, долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів та передачу до камери зберігання від 25.03.2015 р. - спеціального сейф пакету №2880694, в якому знаходяться марлева серветка з нашаруванням речовини темно-бурого кольору, спеціального сейф пакету №0129382, в якому знаходяться в*язана шапка, мобільний телефон Самсунг;
-заявою ОСОБА_4 , в якій вона просить визнати її потерпілою;
-розпискою ОСОБА_4 про отримання в рахунок відшкодування шкоди 137 грн.
Таким чином, оцінивши та проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд встановив, що своїми умисними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж) за попередньою змовою групою осіб ОСОБА_5 скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України.

Суд також встановив, що ОСОБА_7 своїми умисними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб, скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України.

Обираючи покарання обвинуваченим ОСОБА_5 і ОСОБА_7 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч. 2 ст. 186 КК України, ступінь тяжкості вказаного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, дані щодо особи обвинувачених:

-обвинувачений ОСОБА_5 має судимості, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, з приводу зловживання опіатами перебуває на обліку в Миколаївському обласному наркологічному диспансері, за місцем мешкання характеризується посередньо, позитивно за місце мроботи;

-обвинувачений ОСОБА_7 має судимості, на обліку у лікаря-психіатра і лікаря-нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_7 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, відшкодування матеріальної шкоди.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_7 , відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп*яніння, рецидив злочину.

Враховуючи ступень тяжкості скоєного обвинуваченими ОСОБА_5 і ОСОБА_7 злочину, дані, що характеризують обвинувачених, обставини, за яких був скоєний злочин, суд вважає, що виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових злочинів можливе тільки з призначенням покарання у виді позбавлення волі.

Цивільній позов потерпілої ОСОБА_4 про стягнення майнової шкоди в розмірі 243 грн. підлягає залишенню без розгляду внаслідок добровільного відшкодування обвинуваченими матеріальної шкоди.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Речові докази - марлева серветка з нашаруванням речовини темно-бурого кольору, яка знаходиться в спеціальному сейф пакеті № 2880694, в*язана шапка, що знаходиться в спеціальному сейф пакеті №0129382, передані до камери зберігання речових доказів Заводського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, підлягають знищенню; мобільний телефон Самсунг, що знаходиться в спеціальному сейф пакеті №0129382, переданому до камери зберігання речових доказів Заводського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, підлягає поверненню ОСОБА_5 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_5 і ОСОБА_7 обчислювати з 25 лютого 2015 року.

Запобіжний захід ОСОБА_5 і ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити без змін у вигляді тримання під вартою.

Цивільній позов потерпілої ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_5 і ОСОБА_7 в солідарному порядку майнової шкоди в розмірі 243 грн. залишити без розгляду.
Речові докази - марлеву серветку з нашаруванням речовини темно-бурого кольору, яка знаходиться в спеціальному сейф пакеті № 2880694, в*язану шапку, що знаходиться в спеціальному сейф пакеті №0129382, передані до камери зберігання речових доказів Заводського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, знищити; мобільний телефон Самсунг, що знаходиться в спеціальному сейф пакеті №0129382, переданому до камери зберігання речових доказів Заводського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, повернути ОСОБА_5 .
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1