УХВАЛА

Іменем України

22
листопада 2007 року Колегія суддів судової палати з кримінальних справ
Автономної Республіки Крим у складі:

головуючого
- Топчій В.М.

суддів- Рижової І.В., Язєва С. О.

за участю
прокурора - Сулейманової Д.Н.

розглянув у
відкритому судовому засіданні
в м. Сімферополі апеляційну
скаргу представника потерпілого ОСОБА_3 на вирок Джанкойського міськрайонного
суду АР Крим від 12 жовтня 2007
року, яким:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
громадянина України, який мешкає
АДРЕСА_1, раніше не судимого

засуджено за
ч.2 ст.
121 КК України на 8 років позбавлення волі.

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1
засуджено за те, що він, 25.05.2007р. приблизно о 23 годині, находячись у стані алкогольного сп'яніння, в ході сварки на грунті особистих неприязних
відносин, на вул. Центральної у с. Ближньогородське Джанкойського району завдав
ОСОБА_2 декілька ударів металевою трубою
у різні частини тіла, спричинивши тяжкі
тілесні ушкодження, від яких вона
померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у лікарні.

В
апеляційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_3 просить вирок суду
скасувати, а справу направити на новий
судовий розгляд.

Свої
доводи мотивує тим, що суд грубо порушив
вимоги кримінально-процесуального закону,
оскільки про відновлення судового слідства потерпілий та його
представник повідомлені не були, вони не
приймали участі у повторних судових -дебатах,
чим було порушено їхні процесуальні права.

Крім
того, вважає, що суд мав підстави для призначення покарання
із застосуванням ст. .69 КК України, оскільки засуджений щиро розкаявся у вчиненні
злочину, визнав свою вину, раніше до кримінальної відповідальності не
притягувався, позитивно
характеризується, має на утриманні
неповнолітню дитину.

Справа №11-1872/2007р. Головуючий

Категорія:
ч.2 ст.
121 KK України у
1 інстанції: Глебов О.А.

Доповідач: Рижова І.В.

Заслухавши
доповідь судді, думку прокурора, який вважав за необхідне апеляційну скаргу
представника потерпілого залишити без задоволення, а вирок - без змін, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає.

Винність
засудженого ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому злочину за обставин, зазначених у вироку, підтверджується сукупністю зібраних та
досліджених у судовому засіданні доказів,
яким судом надана належна правова оцінка та вірна кваліфікація за
ч.2 ст. 121 КК України, що не заперечується в апеляції.

Як
вбачається з протоколу судового засідання,
після виступу усіх учасників процесу у судових дебатах, у тому числі потерпілого ОСОБА_4 та його
законного представника ОСОБА_3, які
висловили свою думку про міру покарання (а.с. 218, 219). 10.10.2007р. було відновлене
судове слідство, але слухання справи
було відкладено на 11.10.2007р. у зв'язку з відсутністю адвоката ОСОБА_5, про що не заперечували учасники судового
розгляду, у тому числі потерпілий та
його представник (ах.223). Вказані обставини спростовують доводи апеляції про
необізнаність ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про відновлення судового слідства.

Таким
чином, будучи повідомленими про день та
час слухання справи, потерпілий ОСОБА_4
та його законний представник ОСОБА_3 11.10.2007р. у судове засідання не
з'явились, про причини неявки суд не
повідомили. З урахуванням думки учасників процесу, розгляд справи було продовжено за відсутності
не з'явившихся осіб (а.с. 226).

За таких
обставин, враховуючи не явку без
поважних причин, раніше висловлену
апелянтами думку про міру покарання, суд
першої інстанції, на думку колегії
суддів, не допустив при провадженні по
справі грубих порушень кримінально-процесуального законодавства, які тягнуть за собою скасування вироку.

Як
вбачається з вироку, призначаючи
покарання, суд першої інстанції врахував
тяжкість злочину, особу-засудженого, який позитивно характеризується, має на утриманні неповнолітню дитину, як пом'якшуючи - визнання вини та щире
каяття, думку потерпілого про призначення
покарання, так і обтяжуючу покарання
обставину - скоєння злочину у стані алкогольного сп'яніння.

При цьому, особа винного та сукупність пом'якшуючих
покарання обставин, враховані судом у
значної ступіні, та призначено
покарання, ближче до мінімального
розміру санкції інкримінованої статті.

На
підставі наведеного, а також конкретних
обставин справи, призначене засудженому
покарання, на думку колегії суддів, відповідає вимогам ст. 65 КК України, та підстав для застосування ст. 69 КК України, про що ставиться питання в апеляції, не вбачається.

Керуючись ст.
ст. 365-366 КПК України, колегія судів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_3
залишити без задоволення, а вирок
Джанкойського мїськрайонного суду АРК від 12 жовтня 2007 року щодо ОСОБА_1 без
змін.