Справа № 344/9177/15-к
Провадження № 1-кс/344/2490/15
У Х В А Л А
13 липня 2015 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

скаржника ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

представника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в ОВС Слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області в кримінальному провадженні № 0000002 про закриття провадження, -

ВСТАНОВИВ:
до Івано-Франківського міського суду звернувся ОСОБА_3 зі скаргою на постанову старшого слідчого в ОВС Слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області в кримінальному провадженні № 0000002 про закриття провадження. В скарзі вказано, що 16/06/2015 р. закрито провадження за його заявою про вчинення злочину ОСОБА_5 , постанова є невмотивованою, досудовим слідством не здійснено усі необхідні дії, які необхідно було здійснити, висновки слідчого суперечать фактичним обставинам. Тому скаржник просилв суд скасувати оскаржувану постанову.

В судовому засіданні скаржник підтримав скаргу з підстав, що в ній зазначені.

Слідчий заперечив скаргу з тих підстав, що допитана ОСОБА_5 надала пояснення про те, що вона не знала про те, що згода її чоловіка на тимчасовий вивіз дитини підроблена, МЗС надало відповідь, що згода на вивіз дітей в консульській установі України не посвідчувалась, копію згоди ОСОБА_5 не надала, оскільки вказала, що знищила оригінал.

Судом встановлено наступні обставини.

16/06/2015 р. слідчим закрито кримінальне провадження № 0000002 у зв`язку з тим, що в діях ОСОБА_5 відсутній склад злочину, передбачений в ст. 332, та в ст. 358 КК України. Оскільки вона не знала про підроблення згоди батька на вивіз дитини.

У змісті оскаржуваної постанови вказано, що ОСОБА_5 отримала згоду батька на вивіз дитини від невстановленої слідством особи і на підставі цього переправила дітей через пункт пропуску «Шегіні»; згода посвідчена консульством України в Республіці Італія.

Оригінал згоди досудовим слідством не отримано.

Відповідно до інформації МЗС від 04/04/2014 р. згода від імені скаржника на вивіз дітей в консульських установах України в Італії не посвідчувалась.

Отже ОСОБА_5 було допитано про те, чи вчинила вона злочин, на що вона повідомила, що не вчиняла злочину.

Обставині вивезення дітей без згоди батька, за умов повідомлення консульськими установами інформації про те, що така згода не посвідчувалась, досудовим слідством будь-якої оцінки не надано.

Відповідно до ст. 7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до п. 2 ст. 305 КПК України слідчий чи прокурор можуть самостійно скасувати рішення, передбачені пунктами 1, 2, 5 і 6 частини першої статті 303 цього Кодексу, припинити дію чи бездіяльність, які оскаржуються, що тягне за собою закриття провадження за скаргою. Однак суду не надано доказів про самостійне прийняття відповідного рішення слідчим.

Згідно ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого повинна складатися з вступної, мотивувальної та резолютивної частини.

Мотивувальна частина постанови повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Як вбачається з постанови слідчого про закриття кримінального провадження її мотивувальна частина не відповідає вимогам п. 2 ч.5 ст.110 КПК України.

Висновки слідчого в цій постанові, до яких він дійшов, а саме: про необхідність закриття даного кримінального провадження не мотивовані, аналізу зібраних по справі матеріалів і доказів ним не наведено і не обгрунтовано, обставини, на які вказує скаржник не встановлено та не надано їм правову оцінку, в зв`язку з цим суд дійшов висновку, що вказана постанова не відповідає вимогам ч.5 ст.110 КПК України.

Органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (див. згадане вище рішення у справі ,,Ассенов та інші проти Болгарії (Assenov та Others v. Bulgaria), п.103 та наступні.). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (див. рішення у справі ,,Танрікулу проти Туреччини (Tanhkulu v. Turkey) [ВП], заява №23763/94, п.104 і подальші посилання, ECHR 1999-IV, і ,,Ґюль проти Туреччини (Gul v. Turkey), заява №22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

Жодному із аргументів заявника в постанові слідчого не надано оцінку, не вказано на обставини, що ними спростовуються. З`ясування у ОСОБА_5 обставини чи вчинила вона злочин не є обставиною, яка є підставою для спростування скарги. Закриття кримінального провадження за відсутністю складу злочину за обґрунтування цього неможливістю здійснити доказування в кримінальному провадженні не може бути визнано обґрунтованим.

За вказаних обставин досудовим слідством не спростовано обґрунтування скарги, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до зазначеного суд, -

ПОСТАНОВИВ:

скаргу задовольнити;

постанову старшого слідчого в ОВС Слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області в кримінальному провадженні № 0000002 про закриття провадження , скасувати;

Відповідно до ст. 309 КПК України дана ухвала не може бути оскаржена.

Головуючий суддя ОСОБА_1