Справа№ 640/68/14-к
н/п 1-кп/640/84/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.01.2015 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
адвоката - ОСОБА_4 ,
потерпілого - ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, працюючого ПП « ОСОБА_7 », не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -
15.12.2013 року приблизно о 23.20 год., ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в ході конфлікту з ОСОБА_5 , який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, маючи умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, завдав один удар металевим ломом в тім`яно-скроневу область голови зліва, в результаті чого, спричинив останньому, згідно висновку судово-медичної експертизи № 3727-ая/13 від 20.12.2013 року, наступні тілесні ушкодження: забита рана на голові, яка за ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України не визнав та пояснив, що він проживає в будинку, який розділено на дві половини. В першій проживає він з дітьми, в другій гр. ОСОБА_8 його колишня дружина та гр. ОСОБА_5 , які ведуть аморальний спосіб життя. 15.12.2013 року приблизно о 23.30 год. він приготував речі дітей до школи та ліг спати, коли почув шум за стіною. Зателефонуваши ОСОБА_8 , він попросив її вийти в двір. Проте, вона вийшла разом із ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та невідомою йому жінкою. Коли ОСОБА_9 пішов по нужді, він зробив зауваження, сказавши, що це необхідно робити вдома. Проте це роздратувало ОСОБА_5 та він почав вимагати його вийти з двору. Вийшовши, розмова між ними не вдалася та ОСОБА_5 штовхнув його в двір. ОСОБА_6 зазначив, що після цього, з метою самооборони, він взяв сталеве монтування та вийшов на вулицю з вимогою покинути територію. ОСОБА_9 та ОСОБА_5 почали кидатися на нього, а він від них відмахувався монтуванням, завдавши удар зліва по голові ОСОБА_5 , після чого, останній взяв лопату та почав кидатися з нею. Потім ОСОБА_6 відступив до своїх воріт, так як вибіг його син та попросив зайти додому. Після цього конфлікт був вичерпаний.
Незважаючи на повне невизнання вини обвинуваченого, його вина в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України підтверджується зібраними:
· свідченнями потерпілого ОСОБА_5 , який в судовому засіданні пояснив, що він проживає разом із колишньою дружиною ОСОБА_6 ОСОБА_8 в будинку, який розділено на 2 половини. В іншій частині будинку проживає обвинувачений. 15.12.2013 року близько 23.00 год. гості, що були у нього з ОСОБА_8 вдома, почали збиратися йти. Він вийшов в двір їх провести та побачив там сусіда ОСОБА_10 , який стояв на своїй половині двору за цегляним парканом. В цей час ОСОБА_9 , запитав у нього, де можна сходити в туалет. Почувши вказане, ОСОБА_10 в грубій формі почав розмовляти з його гостями, на що було зроблено зауваження. Після того, як гості вийшли за ворота двору, до нього підійшов ОСОБА_6 , та почав висловлювати до нього претензії в грубій формі, на підставі чого у них виник конфлікт. Після цього, ОСОБА_6 пішов до входу свого будинку, а він розвернувся обличчям до свої друзів, спиною до обвинуваченого. Через короткий проміжок часу, він почув шум у себе за спиною та повернувшись, побачив ОСОБА_6 з металевим ломом, який замахувався на нього та наніс йому один удар у ліву скроню голови. Після удару, у нього почала йти кров, а ОСОБА_6 продовжував махати металевою трубою. Ухиляючись від ударів, він отримав ще один удар по нозі. Після того, як в конфлікт втрутилися ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , ОСОБА_6 пішов до себе в двір, а він пішов додому та попросив ОСОБА_8 викликати лікаря. Згодом приїхала карета швидкої та відвезла його до 4-ї лікарні швидкої медичної допомоги;
· свідченнями свідка ОСОБА_9 , який в судовому засіданні пояснив, що 15.12.2013 року о вечірній порі він із своєю цивільною дружиною ОСОБА_11 перебував в гостях у ОСОБА_5 , який проживає з ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 . Близько 23.15 год. він зі своєю співмешканкою збирався йти. Вийшовши з ОСОБА_5 з дому, вони стали чекати ОСОБА_11 . В цей час він запитав у ОСОБА_5 , де він може сходити в туалет, на що ОСОБА_6 , який стояв на своїй половині двору, почав йому відповідати в грубій формі. Після цього ОСОБА_6 та ОСОБА_5 вийшли за ворота. Через короткий проміжок часу ОСОБА_6 зайшов до себе в двір, після чого вийшов звідти з металевим ломом і наніс удар ОСОБА_5 по голові, а потім ще один удар по нозі. Побачивши вказане, він втрутився в конфлікт, ОСОБА_6 зайшов на свою половину двору, після чого вийшов його син та конфлікт було вичерпано;
· свідченнями свідка ОСОБА_12 , який в судовому засіданні пояснив, що 15.12.2013 року він знаходився на чергуванні в складі медичної бригади. О 23.30 год. за № 103 надійшов виклик про травму голови за адресою: м. Харків, пров. 2-ий Кільцевий. Прибувши за вказаним викликом, було встановлено, що у чоловіка травма лівої скроневої долі рвано-забійна рана із крововиливом. Після надання йому першої невідкладної допомоги, його було доставлено до 4 ЛШМД;
· свідченнями свідка ОСОБА_8 , яка в судовому засіданні пояснила, що 15.12.2013 року о 21.00 год. до них із ОСОБА_5 , з яким вона проживає, прийшли в гості ОСОБА_9 та ОСОБА_11 . Близько 21.00 год. останні почали збиратися йти, а ОСОБА_5 вийшов їх провести в двір, а вона залишилася вдома. Через хвилин 15 ОСОБА_5 зайшов додому стікаючи кров`ю, після чого вона вийшла і почала кричати на ОСОБА_6 , намагаючись завести його в частину будинку, в якій проживає останній. Потім вона викликала швидку медичну допомогу, яка по приїзду забрала їх до 4-ї ЛШМД;
· свідченнями свідка ОСОБА_11 , яка в судовому засіданні пояснила, що близько 23.15 год. 15.12.2013 року, коли вони збиралися йти додому від ОСОБА_5 , у якого вони були в гостях, вони вийшли в двір. Стоячи біля воріт двору, вона побачила ОСОБА_6 із чимось в руках, який виходив з другої половини будинку по АДРЕСА_2 , та став виражатися в їх адресу нецензурною лайкою та кричати. Після цього, він наніс удар ОСОБА_5 металевим прутом по голові. Також обвинувачений наніс удар останньому по нозі. Вона втрутилася в конфлікт та почала штовхати ОСОБА_6 в спину в сторону його двору. Після завершення конфлікту, вона з ОСОБА_9 пішла;
· висновком судово-медичної експертизи № 3727-ая/13 від 20.12.2013 року, згідно якого ОСОБА_5 було спричинено наступні тілесні ушкодження: забита рана на голові, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я;
· протоколом огляду предметів від 24.12.2013 року;
· протоколом проведення слідчого експерименту від 23.12.2013 року за участю потерпілого ОСОБА_5 та статиста, у якому зафіксовано механізм спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень з боку ОСОБА_6 .
Свідок ОСОБА_13 , пояснив суду, що близько 23.15 год. 15.12.2013 року він побачив як його батько ОСОБА_6 , стоячи біля входу в двір будинку, з металевою трубою, відмахувався нею, що до нього не підійшли ОСОБА_5 та ОСОБА_9 . Після того, як він побачив, що ОСОБА_14 взяв лопату, він вискочив в двір. В цей час ОСОБА_11 намагалася завести батька в дім.
Проте вказані свідчення не підтверджують пояснення ОСОБА_6 про необхідну самооборону, оскільки даний свідок не був очевидцем усього конфлікту та нанесення ударів ОСОБА_5 .
Також суд не приймає до уваги пояснення обвинуваченого щодо самооборони, оскільки дане спростовується свідченнями потерпілого та свідків, а також не встановлено підстав виникнення права на необхідну оборону, передбачену ст. 36 КК України.
Оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю доведена, суд кваліфікує дії ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансері не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно, має двох неповнолітніх дітей, раніше не судимий.
Обставини, відповідно до ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченому судом не встановлені.
Обставини, відповідно до ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлені.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд бере до уваги ступінь тяжкості кримінального правопорушення, тяжкість завданих наслідків, суспільну небезпеку скоєного, дані про особу обвинуваченого, те, що він працює приватним підприємцем та вважає за необхідне обрати ОСОБА_6 покарання в межах санкції статті, інкримінованої йому, а саме у вигляді штрафу.
Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався, підстав для його обрання судом не вбачається.
Цивільний позов потерпілим заявлено не було.
Витрати на залучення експерта у справі відсутні.
Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 100, 373 ч. 2, 374 КПК України, суд
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 1700 /одна тисяча сімсот/ грн.
Речові докази, а саме: металевий лом, що зберігається в камері схову Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області знищити.
Вирок може бути оскаржений у судову палату з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя: ОСОБА_1