Провадження № - 1кп/201/437/2015
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 серпня 2015 року м. Дніпропетровськ

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0002815 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, українки, громадянки України, з середньою освітою, працюючої, не заміжньої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої,

обвинуваченої у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Дніпропетровська, українки, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, не заміжньої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , не судимої,

обвинуваченої у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_5

обвинувачена ОСОБА_4

обвинувачена ОСОБА_3

потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:
27.06.2015 ОСОБА_8 разом iз ОСОБА_4 знаходячись на танцювальні площадці кафе «Ібіца» на Монастирському острові у м. Дніпропетровську помітили ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які користувалися власними мобільними телефонами.

ОСОБА_8 та ОСОБА_4 маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, з погрозою застосування такого насильства. вступили в попередню змову, розподіливши між собою poлі у скоєнні злочину i визначили мобільний телефон марки «Lenovo A850», який належить ОСОБА_6 та мобільний телефон марки «Nokia Н200», який належить ОСОБА_9 як об`єкти свого злочинного посягання.

ОСОБА_8 разом із співучасницею злочину ОСОБА_4 , керуючись єдиним злочинним умислом направленим на відкрите викрадення чужого майна, стали слідкувати за потерпілими, щоб у подальшому заволодіти майном останніх. Так, 27.06.2015.р. приблизно о 02.30 годин, ОСОБА_6 разом iз ОСОБА_7 почали відходити від місця відпочинку. ОСОБА_8 та співучасниця злочину ОСОБА_4 керуючись єдиним злочинним умислом, направленим на відкрите викрадення чужого майна, побачивши що дівчата знаходяться самі, почали слідкувати за ними та, відходячи приблизно 20 метрів від кафе «Ібіца» наздогнали їх. ОСОБА_8 , знаходячись у вказаному місці, реалізуючи узгоджену раніше злочину домовленість, виконуючи заздалегідь відведену їй роль, яка полягала у відкритому викраденні чужого майна, підійшла до ОСОБА_7 та, переконавшись, що поблизу не має сторонніх oci6, які могли б завадити викраденню чужого майна, умисно взяла її за передпліччя правою руки, чим завдала фізичного болю, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, утримувала попереду себе, та висловлюючи погрози застосування насилля, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, стала вимагати мобільний телефон. Після чого потерпіла ОСОБА_7 , побоюючись за своє здоров`я віддала мобільний телефон марки «Nokia Asha 200 Dual Sim» ОСОБА_10 .

В цей час, співучасниця злочину ОСОБА_4 , діючи за попередньою домовленістю, керуючись єдиним злочинним умислом, спрямованим на відкрите викрадення чужого майна, виконуючи заздалегідь відведеною її роль, яка полягала у відкритому викраденні майна, підійшла до потерпілої ОСОБА_6 та умисно, схопивши її за шию, завдавши фізичного болю, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, висловлюючи погрози застосування насилля, також стала вимагати у потерпілої мобільний телефон. Потерпіла ОСОБА_6 , сприймаючі сказані погрози як реальні, передбачаючи негативні наслідки, та не маючи можливості рухатися та чинити oпip, віддала мобільний телефон співучасниці злочину ОСОБА_4 , таким чином майном ОСОБА_6 незаконно заволоділа співучасниця злочину ОСОБА_4 . Після того, як майно ОСОБА_7 , а саме: мобільний телефон марки «Nokia Asha 200 Dual Sim» опинилось у ОСОБА_11 , та майно ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон марки «Lenovo A850», опинилось у співучасниці злочину Пшеничної ГЛ.. останні з місця скоєння злочину зникли та розпорядились викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 733 гривень 92 копійок та ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1 750 гривень.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у скоєному злочині визнала у повному обсязі, підтвердили фактичні обставини щодо вчиненого нею діяння та викладених у обвинувальному акті обставин, у скоєному розкаялась.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у скоєному злочині визнала у повному обсязі, підтвердили фактичні обставини щодо вчиненого нею діяння та викладених у обвинувальному акті обставин, у скоєному розкаялась.

Враховуючи те, що обвинувачені та потерпілі не оспорюють всі обставини кримінального провадження, викладені прокурором, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні ними інкримінованого їм злочину доведена в повному обсязі і умисні дії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого (грабіж), з погрозою застосування такого насильства, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який являється тяжким, дані про особу обвинуваченої, яка не судима, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, по місцю проживання та роботи характеризується позитивно.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає її щире каяття та відшкодування шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України в судовому засіданні не встановлено.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченій ОСОБА_3 слід призначити покарання виключно у виді позбавлення волі, однак не в максимальному його розмірі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, даним про особу обвинуваченої. Крім того, таке покарання повністю буде відповідати встановленим під час розгляду кримінального провадження обставинам, що пом`якшують покарання обвинуваченої, а також, на думку суду, посприяє подальшому виправленню останньої та попередження вчинення нею нових злочинів.

В той же час, враховуючи всі вищевказані обставини, суд приходить до висновку, що обвинувачена ОСОБА_3 може стати на шлях виправлення без відбування покарання, а тому вважає за можливе звільнити її від відбування основного покарання з випробовуванням.

Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який являється тяжким, дані про особу обвинуваченої, яка не судима, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, по місцю проживання характеризується посередньо.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає її щире каяття та відшкодування шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України в судовому засіданні не встановлено.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченій ОСОБА_4 слід призначити покарання виключно у виді позбавлення волі, однак не в максимальному його розмірі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, даним про особу обвинуваченої. Крім того, таке покарання повністю буде відповідати встановленим під час розгляду кримінального провадження обставинам, що пом`якшують покарання обвинуваченої, а також, на думку суду, посприяє подальшому виправленню останньої та попередження вчинення нею нових злочинів.

В той же час, враховуючи всі вищевказані обставини, суд приходить до висновку, що обвинувачена ОСОБА_4 може стати на шлях виправлення без відбування покарання, а тому вважає за можливе звільнити її від відбування основного покарання з випробовуванням.

Підстав для застосування до ОСОБА_4 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки, звільнивши її від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням, призначивши іспитовий строк два роки.

На підставі п. 2, 3 ст. 76 КК України зобов`язати засуджену ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Пшеничну ОСОБА_13 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки, звільнивши її від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням, призначивши іспитовий строк два роки.

На підставі п. 2, 3 ст. 76 КК України зобов`язати засуджену ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.
Вирок підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.
Головуючий - суддя: ОСОБА_1