АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/790/766/14
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2014 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_7

та його захисників: - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянула в судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 02 липня 2014 року.

Цією ухвалою за клопотанням слідчого до ОСОБА_7 , 1961 року народження, громадянина України, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України застосований запобіжний захід
- тримання під вартою в СІЗО м. Полтави на 60 днів до 27 серпня 2014 року з визначенням суми застави у розмірі 365 400 грн. та з вказівкою про те, що в разі її внесення ОСОБА_7 підлягає звільненню з-під варти з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.1-3 ч.5 ст. 194 КПК України.

Згідно повідомлення ОСОБА_7 про підозру, він з невстановленого слідством часу до 30 червня 2014 року, за місцем свого проживання у кв. АДРЕСА_1 зберігав дві тротилові шашки масою по 200 гр кожна та два електричних детонаторів до них.

В обґрунтування застосування до ОСОБА_7 вказаного запобіжного заходу слідчий суддя послався на вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, існування ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, та на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам.

Захисники ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в апеляційних скаргах просять ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід, посилаючись на те, що неможливість його застосування не доведена, зазначені в судовій ухвалі ризики не підтверджені відповідними відомостями.

Поряд з цим, за ствердженням захисника ОСОБА_9 , підозра ОСОБА_7 у кримінальному правопорушенні заснована на неприпустимих доказах, а за ствердженням захисника ОСОБА_8 розмір визначеної слідчим суддею застави є для ОСОБА_7 завідомо непомірним, стан його здоров`я потребує медичного втручання, яке в умовах слідчого ізолятора є неможливим, тротилові шашки та детонатори йому не належать, а при обранні до ОСОБА_7 запобіжного заходу слідчий суддя не врахував дані про особу ОСОБА_12 , наявність у нього родини та утриманців, міцність соціальних зв`язків.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_7 , захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 на підтримку апеляційних скарг, заперечення прокурора проти їх задоволення та дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційних скарг виходячи з наступного.

Згідно протоколу обшуку, 29 червня 2014 року, за місцем проживання ОСОБА_7 в квартирі АДРЕСА_1 були виявлені та вилучені предмети, які за висновком вибухонебезхпечної і пожежотехнічної експертизи є двома конструктивно оформленими, промислово виготовленими зарядами бризантної вибухової речовини тротилу, масою 197 гр і 198 гр та двома електродетонаторами ЄД-К3-ПМ.

За висновком дактилоскопічної експертизи, на зовнішній лицьовій поверхні картонного коробка, в якому, судячи з протоколу обшуку в квартирі ОСОБА_7 , знаходилися вищезазначені детонатори, був виявлений слід пальця руки ОСОБА_7 .

ОСОБА_7 визнав факт вилучення в його квартирі цих предметів та обґрунтованість висновків вказаних експертних досліджень. Наявність тротилових шашок та детонаторів іншим членам своєї родини заперечував.

Виходячи з наведених даних колегія суддів вважає правильним висновок слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Згідно наявних в матеріалах судового провадження інформацій начальника відділу контррозвідки Управління СБУ в Харківській області, в тому числі на виконання доручення слідчого в рамках кримінального провадження №0000078, ОСОБА_7 на фоні активізації сепаратистського руху у Південно-східних областях України пристав на сторону прибічників відокремлення вказаних регіонів, виїжджав в м. Донецьк та надавав ідеологічну та методологічну допомогу в якості консультанта керівництва самопроголошених «Донецької народної республіки» та «Луганської народної республіки» (підготовка законодавчої бази, налагодження контактів та взаємодії між представниками ДНР та ЛНР з Російською Федерацією, тощо). За свої консультативні послуги отримав від представників ДНР, ЛНР та Російської Федерації матеріальну винагороду у розмірі понад 50 тис. доларів США, у проведенні вказаної діяльності опирався на допомогу консула радника Генерального Консульства Російської Федерації ОСОБА_13 , підтримуючи з ним контакт з 2012 року.

Із змісту протоколу обшуку в квартирі ОСОБА_7 від 29 червня 2014 року вбачається, що на початок даної слідчої дії в цій квартирі дійсно знаходився консул радник Генерального Консульства Російської Федерації ОСОБА_13 .

Згідно наданих суду апеляційної інстанції матеріалів, станом на 24 липня 2014 року ОСОБА_7 повідомлено про додаткову підозру за ч.2 ст. 110 КК України у вчиненні за попередньою змовою групою осіб умисних дій з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, та ці матеріали досудового розслідування постановою слідчого від 24 липня 2014 року об`єднані з кримінальним провадженням, розпочатим за фактом виявлення у ОСОБА_7 вищезазначеної вибухівки.

ОСОБА_7 , даючи пояснення в суді апеляційної інстанції по суті апеляційних скарг, визнав, що останнім часом неодноразово виїжджав в Південно-східні регіони України, підтримує давні стосунки з консуломрадником Генерального Консульства Російської Федерації ОСОБА_13 . Заявив, що від своїх ідей та принципів відмовлятись не збирається.

Враховуючи наведене, у сукупності з тяжкістю покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, колегія суддів не визнає безпідставним висновок слідчого судді про існування зазначених у судовій ухвалі ризиків та про недостатність застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання цим ризикам.

Що стосується застави, застосованої до ОСОБА_7 в порядку, передбаченому абз. 2 ч.5 ст. 182 КПК України, то її розмір, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_7 та наведених відомостей про його особу, колегія суддів не вважає непомірною.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 02 липня 2014 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу, тримання під вартою без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий -

Судді: