Справа № 1-8/2008р.
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 квітня 2008 р. Хотинський районний суд Чернівецької області

у складі:

головуючого судді - Гергележиу Р.Ф.

при секретарі Новицького М.З.

за участю:

прокурора Поповича А.Д.

адвоката Шестовського І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хотині справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, уродженка та жителька с.Ожеве Сокирянського району Чернівецької області, українка, громадянка України, освіта середня-технічна, заміжня, пенсіонерка, раніше не судима, в злочині передбаченому
ст. 383 ч.2 КК України,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1
в липні 2006 року вчинила письмове завідомо неправдиве повідомлення до Апеляційного суду Чернівецької облсті та до прокуратури Сокирянського району про вчинення службового підлогу суддею Сокирянського райсуду
ОСОБА_2
при слідуючих обставинах.

Під головуванням судді
ОСОБА_2
04 липня 2006 року було постановлено рішення про відмову
ОСОБА_1
та
ОСОБА_3
. в позові до
ОСОБА_4
про розірвання договору дарування житлового будинку.

Будучи незадовільною названим рішенням суду,
ОСОБА_1
, знаючи порядок оскарження рішення суду, діючи умисно з метою помсти судді
ОСОБА_2

07 липня 2006 року звернулась з апеляційною скаргою до Апеляційного суду Чернівецької області в якій завідомо неправдиво повідомила про вчинення суддею Сокирянського райсуду
ОСОБА_2
кримінально-карних злочинів- зловживання посадовим становищем та службовий підлог.

Аналогічно, 26 липня 2006 року
ОСОБА_1
, переслідуючи свій злочинний намір, з метою помсти судді Сокирянського райсуду
ОСОБА_2
за винесення рішення від 04 липня 2006 року про відмову
ОСОБА_1
та
ОСОБА_3
. в задоволенні позову до
ОСОБА_4
з яким вона не згідна, остання звернулась з письмовою заявою до прокурора Сокирянського району, в якій
ОСОБА_1
вчинила підпис від імені свого чоловіка
ОСОБА_3
і завідомо неправдиво повідомила прокурора про вчинення суддею
ОСОБА_2
злочину, передбаченого ст. 366 КК України.

Завідомо неправдиве повідомлення
ОСОБА_1
суду та прокуратурі про вчинення
ОСОБА_2
злочину спростовуються матеріалами перевірки проведеної прокуратурою Сокирянського району та ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 04 жовтня 2006 року, відповідно до якого рішення Сокирянського райсуду від 04 липня 2006 року залишено без змін, а апеляційна скарга позивачів - без задоволення.

Підсудня
ОСОБА_1
в пред”явленому її обвинуваченні винною себе не визнала і від дачі показів в судовому засіданні відмовилася.

Будучи допитаною в якості підозрюваної
ОСОБА_1
на досудовому слідстві показала, що в 2001 році її чоловік
ОСОБА_3
. уклав договір дарування житлового будинку їх дочці
ОСОБА_5
На початку 2006 року, вона через адвоката
ОСОБА_7
звернулася з позовом до Сокирянського райсуду про розірвання договору дарування та вона підписала цю позовну заяву від свого імені та від імені чоловіка
ОСОБА_3
. Дану цивільну справу розглядала суддя Сокирянського райсуду
ОСОБА_2
, яка відмовила в задоволенні заявлених нею позовних вимог. Вона звернулася із скаргою до Апеляційного суду, яку друкував її родич
ОСОБА_6
з її слів.

Крім цього за її поханням
ОСОБА_6
від її імені та імені її чоловіка
ОСОБА_3
. надрукував скаргу, яку вона особисто підписала за двох до прокурора Сокирянського району. В даній скарзі вона вказувала, що суддя
ОСОБА_2
фальсифікувала вимоги позовної заяви та вчинила злочин - службовий підлог, за який вона просить притягнути останню до кримінальної відповідальності тому, що суддя незадовільнила їхніх позовних вимог, незважаючи на те, що уточнення позовних вимог від 26.07.06року нею було підписано особисто.

Вина підсудної доказана показами потерпілої, свідків, письмовими доказами.

Так, потерпіла
ОСОБА_2
пояснила суду, що вона працюючи суддею Сокирянського райсуду 16 березня 2003 року отримала позовну заяву
ОСОБА_1
,
ОСОБА_3
до
ОСОБА_4
в якій у вступній частині було вказано „Про визнання недійсним договору дарування житлового будинку”, а в мотивувальній частині позову містилася вимога про розірвання договору дарування житлового будинку. В попередньому судовому засіданні від 28.03.2006 року позивачка
ОСОБА_1
в присутності всіх учасників процесу уточнила зміст своїх вимог і просить суд вважати „розірвання договору дарування житлового будинку” При цьому вона подала до суду для долучення до матеріалів справи письмову заяву надруковану комп”ютерним способом з підписами обох позивачів, про уточнення позовних вимог. Позивач
ОСОБА_3
підтримав її клопотання. Суд під головуванням судді
ОСОБА_2
, заслухавши думку інших учасників процесу, задоволив клопотання позивачів і розглянув справу „Про розірвання договору дарування житлового будинку” та 04 липня 2006 року постановив по ній рішення, яким відмовив в задоволенні позову. На дане рішення суду
ОСОБА_1
і
ОСОБА_3
подали апеляційну скаргу, яку доповнювали декілька разів основними мотивами якої було лиття „бруду” на її особу, а не дотримання суддею норм закону при розгляді справи. Разом з подачею апеляційної скарги 26 липня 2006 року подружжя
ОСОБА_1
подало на ім”я прокурора Сокирянського району заяву, в якій просять порушити відносно судді
ОСОБА_2
, адвоката
ОСОБА_7
та приватного нотаріуса
ОСОБА_8
кримінальну справу за вчинення злочину-службового підлогу. При цьому, будучи особами письменними, маючи обоє базову вищу освіту, будучи присутніми при розгляді суддею справи, заявляючи клопотання про уточнення позовних вимог і подаючи про це заяву, підписану власноручно, маючи в судовому засіданні приватного адвоката, розуміли, що своєю заявою завідомо неправдиво обвинувачують суддю у фальсифікації їхньої позовної заяви.

Свідок
ОСОБА_7
підтвердив суду, що осінню 2005 року до нього звернулася громадянка
ОСОБА_1
і просила підготувати в суд позовну заяву про визнання недійсним договору дарування її чоловіком свого господарства в с.Ожеве їхній дочці. Спочатку він відмовився написати позовну заяву, а потім погодився. Він підготував позовну заяву і його помічник надрукував її, але не встиг вичитати надруковане. Коли прийшли
ОСОБА_1
та її чоловік, підписав цю заяву він при них, наспіх почитав написане і так як мали місце опечатки в тексті позовної заяви, він ручкою при
ОСОБА_1
виправив деякі з них і віддав позовну заяву
ОСОБА_1
для того, щоб вона віднесла з доданими до неї матеріалами в суд.

В судовому засіданні суддя
ОСОБА_2
звернулася до позивачів уточнити позовні вимоги визнати недійсним договір, чи розірвати договір дарування. Він погодився з невідповідністю позовних вимог та попросив перерву в судовому засіданні для уточнення позовних вимог з позивачем. Вони з позивачами уточнили позовні вимоги, надрукували заяву і позивачка
ОСОБА_1
сама подала судді
ОСОБА_2
заяву про уточнення позовних вимог де чітко вказувалось на розірвання договору дарування.

ОСОБА_9
пояснив суду, що 28 березня 2006 року він приймав участь у попередньому судовому засіданні за позовом
ОСОБА_1
та
ОСОБА_3
до
ОСОБА_4
про визнання недійсним договору дарування житлового будинку. Після оголошення позовної заяви та заперечення суддя
ОСОБА_2
звернулась до позивачів разом із їх представником, щоб останні уточнили позовні вимоги, так як у вступній частині позову було записано про визнання недійсним договору дарування, а в мотивувальній частині заяви вказувалось, що договір дарування повинен бути розірваним за рішенням суду.

Представник позивачів
ОСОБА_7
погодився з невідповідністю позовних вимог та попросив перерву в судовому засіданні для уточнення позовних вимог з позивачами. Після закінчення перерви, позивачка
ОСОБА_1
сама подала судді
ОСОБА_2
заяву про уточнення позовних вимог де чітко вказувалось на розірвання договору дарування.

В судовому засіданні суддя
ОСОБА_2
жодного разу не зверталась до представника позивачів, щоб останній розривав договір дарування, а лише вимагала уточнити позовні вимоги.

Аналогічні покази дали суду і свідки
ОСОБА_8
,
ОСОБА_4
.

Заявою
ОСОБА_1
та
ОСОБА_3
, яку власноручно підписала
ОСОБА_1
за себе та свого чоловіка від 26 липня 2006 року стверджено, що
ОСОБА_1
вказує, що суддя
ОСОБА_2
по сфабрикованих позовних вимогах винесла незаконне судове рішення та просить притягнути останню до кримінальної відповідальності.

Із копії заяви про уточнення позовних вимог від 28 березня 2006 року видно, що самі подружжя
ОСОБА_1
уточняли свої позовні вимоги в письмовій формі та підписали цю заяву.

Рішенням Сокирянського райсуду від 4 липня 2006 року в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1
та
ОСОБА_3
. до
ОСОБА_4
про розірвання договору дарування житлового будинку відмовлено за безпідставністю і воно вступило в законну силу, що стверджується ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 04 жовтня 2006 року та ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 13 червня 2007 року.

Вина підсудної також доказана копією апеляційної скарги
ОСОБА_3
, яке підготовлене та підписане
ОСОБА_1

Таким чином, вищенаведеними доказами у сукупності підтверджують вину
ОСОБА_1
у вчиненні нею злочину.

Дії підсудної правильно кваліфіковано за ст. 383 ч.2 КК України, так як вона дала суду та прокуратурі завідомо неправдиві повідомлення про вчинення злочину з корисливих мотивів.

При призначенні покарання
ОСОБА_1
суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також те, що вона вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, її стан здоров”я.

Суд прийшов до висновку, що виправлення
ОСОБА_1
можливе без відбування покарання та її слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, тобто відносно неї застосувати ст. 75 КК України.

Керуючись ст.ст. 323- 324 КПК України суд,-

з а с у д и в :

ОСОБА_1

визнати винною за ст. 383 ч.2 КК України і призначити їй покарання у вигляді трьох років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити
ОСОБА_1
від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов”язки.

Зобов”язати
ОСОБА_1
не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи.

На підставі ст.1 п. „г” Закону України від 19 квітня 2007 року „Про амністію”
ОСОБА_1
звільнити від покарання в силу акту про амністію.

Міру запобіжного заходу відносно
ОСОБА_1
утримання під вартою скасувати і її негайно звільнити із-під варти із залу суду.

Вирок може бути оскарженний до Чернівецького апеляційного суду, через Хотинський райсуд терміном 15 діб з дня його проголошення.

СУДДЯ
: