Справа № 1-кп/760/527/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 травня 2015 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілих - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження №0009923 по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, українця, громадянина України, неодруженого, з незакінченою вищою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , демобілізованого з лав Збройних Сил України 07.05.2015;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кролевець Сумської області, українця, громадянина України, неодруженого, з незакінченою вищою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , демобілізованого з лав Збройних Сил України 07.05.2015;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Перечин Закарпатської області, українця, громадянина України, одруженого, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , демобілізованого з лав Збройних Сил України 07.05.2015,

у вчиненні ними кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.187 КК України,

в с т а н о в и в :
як встановлено в судовому засіданні, 04.11.2014 приблизно о 22.30 год. солдати строкової служби військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , за попередньою змовою, самовільно покинули вище зазначену військову частину, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .

Перебуваючи 04.11.2014 приблизно о 23.15 год. за адресою: м. Київ, пр.Перемоги, 37, ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 помітили раніше незнайомого їм потерпілого ОСОБА_4 , який ішов їм на зустріч, та вирішили заволодіти його майном шляхом розбійного нападу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, діючи за попередньою змовою з корисливих спонукань, ОСОБА_9 , діючи згідно відведеної йому ролі, підійшов до ОСОБА_4 і відволікаючи увагу останнього, попросив закурити. В цей час до ОСОБА_4 підійшов ОСОБА_8 і наніс останньому удар рукою в обличчя, від чого ОСОБА_4 упав на землю та втратив свідомість. Після цього ОСОБА_7 та ОСОБА_9 підійшли до ОСОБА_4 , який продовжував лежати на землі, та скориставшись його безпорадним станом, ОСОБА_7 вийняв із кишені куртки потерпілого його мобільний телефон "Нокія", а ОСОБА_9 зняв із пліч сумку, в якій знаходився ноутбук "Асус" із зарядним пристроєм. В цей час ОСОБА_8 наносив удари ОСОБА_4 по обличчю, намагаючись привести його до тями. Після вчинення вище перелічених дій, ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Всього своїми злочинними діями, обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 завдали потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 10945 грн

У ході злочинних дій ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , потерпілому ОСОБА_4 , згідно з висновком експерта КМКБСМЕ № 3190 від 29.12.2014, завдано легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Крім того, перебуваючи 04.11.2014 приблизно о 23.30 год. за адресою: м. Київ, вул. Металістів, 13, обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 помітили раніше незнайомого їм ОСОБА_5 , який ішов їм на зустріч, та вирішили заволодіти його майном шляхом розбійного нападу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, діючи за попередньою змовою з корисливих спонукань, ОСОБА_7 , діючи згідно відведеної йому ролі, порівнявшись із ОСОБА_5 , різко вдарив останнього кулаком в щелепу. Від отриманого удару потерпілий впав на землю. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підійшли до ОСОБА_5 , який продовжував лежати на землі, та разом із ОСОБА_7 почали наносити останньому ногами удари по голові. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підняли ОСОБА_5 та тримали за руки, не даючи останньому таким чином чинити опір та покинути місце злочину, а ОСОБА_9 в цей час наносив удари ногами по обличчю останнього. Після отриманих ударів ОСОБА_5 упав на землю, а ОСОБА_7 скориставшись безпорадним станом останнього, вийняв із кишені куртки ОСОБА_5 гаманець, в якому знаходились кошти у сумі 30 грн., а також підняв із землі мобільний телефон ОСОБА_5 "Самсунг Гелексі" вартістю 2500 грн., який знаходився у силіконовому чохлі вартістю 100 грн., із сім - карткою мобільного оператора "Лайф" вартістю 10 грн. та сім-карткою мобільного оператора "Київстар" вартістю 10 грн., на рахунку якої були грошові кошти у сумі 50 грн. Після вчинення вказаний злочинних дій ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Всього своїми злочинними діями, ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 завдали потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 2700 гривень.

У ході злочинних дій ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_5 , згідно з висновком експерта КМКБСМЕ № 3188 від 24.11.2014, спричинені легкі тілесні ушкодження, у тому числі з короткочасним розладом здоров`я.

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 свою вину, цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 в розмірі 20 000 грн. на відшкодування моральної шкоди визнав повністю, розкаявся та показав суду, що він з травня 2013 по травень 2015 року проходив строкову службу у військовій частині НОМЕР_1 на АДРЕСА_4 .

Коли він йшов на строкову службу, то термін служби, згідно з контрактом, складав один рік, але враховуючи те, що в державі проводиться антитерористична операція на сході України, його демобілізація відтерміновувалась і кожного дня була ймовірність потрапити в зону проведення АТО.

04.11.2014 у 22.30 год. враховуючи те, що його психологічний стан був подавлений, він разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , після вечірньої перевірки, переодягнувшись у цивільний одяг, самовільно покинули територію військової частини і пішли до станції метро «Шулявська».

Знаходячись біля станції метро «Шулявська» вони вжили алкогольні напої та направились в парк в бік студентського містечка КПІ. Коли прогулювались парком, вони побачили потерпілого ОСОБА_4 , у якого на плечі весіла сумка з ноутбуком. В той момент вони спільно вирішили заволодіти його майном, так як зрозуміли, що в нього ноутбук із собою. З цією метою ОСОБА_9 спитався у потерпілого чи має він цигарку, а ОСОБА_8 рукою наніс невеликої сили йому удар в обличчя. Від даного удару ОСОБА_4 лівою частиною тіла впав на землю, при цьому вдарився лівою скронею голови і частково обличчям. Надалі він, користуючись тим, що потерпілий упав на землю, витягнув із його кишені мобільний телефон, а ОСОБА_9 зняв із плеча сумку з ноутбуком. ОСОБА_8 після того як ОСОБА_4 впав, зразу нагнувся над ним та перевірив чи той при свідомості і який його стан. Після цього побачивши, що він знаходиться при свідомості та враховуючи, що удар який наніс ОСОБА_8 був зовсім невеликої сили тільки з метою щоб дизорієнтувати, а не спричинити небезпечних для життя та здоров`я наслідків, вони побігли в сторону ТЦ "Більшовик".

Далі, близько 23.30 год. цього ж дня, рухаючись по вул. Металістів вони побачили, що навпроти іде ще один незнайомий їм хлопець, як потім вияснилось ОСОБА_5 і вони користуючись, що за їх діями ніхто не спостерігає, аналогічним шляхом домовились спільно заволодіти наявним у нього майном. Він дещо йшов в переді і коли порівнявся із потерпілим, правою рукою наніс невеликої сили удар в обличчя. Удар був невеликої сили з метою застати із зненацька і дезорієнтувати щоб заволодіти майном останнього. Від удару потерпілий ОСОБА_5 похитнувся і як йому здалось, перечепившись, падаючи, вдарився обличчям об стіну яка була поряд. Коли потерпілий впав, то він із ОСОБА_8 схопили його за руки та притримали щоб той не наніс ударів комусь із них. Коли вони його тримали то ОСОБА_5 махнув ногою і вдарив ОСОБА_9 , на що той у відповідь наніс йому двічі удар рукою в ділянку плеча та голови. Надалі вони із ОСОБА_8 відпустили потерпілого і він побачив, що в нього із кишені куртки випав гаманець, який він забрав та вийняв із нього 30 грн., а також підняв із землі телефон "Самсунг Гелексі", який теж забрав. Надалі, будучи впевненими, що потерпілому не спричинено тілесних ушкоджень, які б були небезпечні для життя в момент спричинення, вони втекли з місця вчинення злочину і близько 3 год. 30 хв. повернулись у військову частину.

В подальшому, через декілька днів, перебуваючи у військовій частині ОСОБА_8 обміняв солдату ОСОБА_10 викрадений ноутбук на його телефон, а він викрадений телефон "Самсунг Гелексі" залишив собі. 10.11.2014 працівники міліції в приміщенні кабінету військової частини у нього вилучили мобільний телефон "Самсунг Гелексі", а також вилучили в ОСОБА_10 ноутбук.

Аналогічні показання в судовому засіданні дали обвинувачені ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , які теж щиро розкаялись, вибачились перед потерпілими визнавши цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування йому моральної шкоди в сумі 20 000 грн., та просили їх суворо не карати.

За згодою учасників судового провадження, згідно з ч.3 ст.349 КПК України, після допиту обвинувачених, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, крім матеріалів, що характеризують особу кожного з обвинувачених.

При цьому судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, суд переконався у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З урахуванням викладеного суд приходить висновку, що винуватість ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення доведена повністю і їх умисні дії, які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднані з насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинені за попередньою змовою групою осіб, суд кваліфікує за ч.2 ст.187 КК України.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_7 вид та міру покарання, суд враховує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого, та дані про його особу, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, згідно з характеристикою директора СЗШ № 100 м. Львова та з місця проживання характеризується позитивно, як позитивно характеризується і командирами військової частини НОМЕР_1 , де він проходив строкову службу. Крім того, суд враховує склад сім`ї обвинуваченого, у якого батько, 1972 року народження, хворий на рак легенів і який потребує сторонньої та матеріальної допомоги.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_8 вид та міру покарання, суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого, та дані про його особу, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, стан його здоров`я, характеристику з місця навчання ОСОБА_8 у Перечинському професійному ліцеї Закарпатської області за професією «слюсар з ремонту автомобілів» та службову характеристику командирів військової частини НОМЕР_1 , де він проходив строкову службу і характеризується виключно позитивно. Крім того, суд при призначенні ОСОБА_8 покарання враховує, що він одружений (копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 29.11.2014) і дружина знаходиться на 9-му місяці вагітності (зі слів), а також стан здоров`я його матері, 1973 року народження.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_9 вид та міру покарання, суд також враховує тяжкість вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого, та дані про його особу, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивну характеристику з місця проживання та позитивну службову характеристику командирів військової частини НОМЕР_1 , де він проходив строкову службу, а також те, що останній, після демобілізації з лав Збройних Сил України, влаштувався на роботу охоронцем у ПП ОСОБА_11 .

Згідно зі ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , є їх щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування шкоди потерпілому ОСОБА_4 .

Згідно зі ст.67 КК України обставиною, що обтяжує покарання всіх обвинувачених, суд визнає вчинення ними кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Отже, з урахуванням наведеного, суд вважає необхідним призначити обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде необхідним для їх виправлення та попередження вчинення ними нових правопорушень.

Разом з тим, суд також погоджується із позицією прокурора про призначення всім обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.69 КК України, тобто нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч.2 ст.187 КК України, а також вважає за можливе, з урахуванням особи кожного з обвинувачених, їх критичного ставлення до вчиненого і щирого каяття, визнання цивільного позову потерпілого ОСОБА_5 та повного відшкодування шкоди потерпілому ОСОБА_4 , вибачення в судовому засіданні перед потерпілими, які були прийняті і які просили не позбавляти волі обвинувачених, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 без відбування покарання, а тому на підставі ст. 75 КК України звільнити їх від відбування покарання з випробуванням, якщо вони протягом визначеного судом іспитового строку не вчинять нового злочину і виконають покладені на них обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 підлягає задоволенню в повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_4 цивільний позов не заявляв у зв`язку з відшкодуванням шкоди.

Судові витрати, речові докази по кримінальному провадженню відсутні.
Керуючись ст.ст.368,374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.187 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.2,3,4 ст.76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально - виконавчої інспекції; повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації.

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.187 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.2,3,4 ст.76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально - виконавчої інспекції; повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації.

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.187 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.2,3,4 ст.76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально - виконавчої інспекції; повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в солідарному порядку завдану потерпілому ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 20 000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1