АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11 -68 2007 року Головуючий по 1 інстанції Дубенець M.І.
Категорія ст. 121 ч.2 КК
України Доповідач в апеляційній
інстанції Цинда Р.М.
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 23 січня 2007 року колегія суддів
судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області у
складі:

головуючого судді Демиденка А.І.

суддів Цинди P.M., Євтушенка В.Г.

за
участю: прокурора Гришанової Н.Д.

засудженої ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2

потерпілого ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

розглянула в
судовому засіданні в м. Черкаси кримінальну справу за апеляцією засудженої
ОСОБА_1 та в її інтересах адвоката ОСОБА_2 на вирок Канівського міськрайонного
суду Черкаської області від 30
листопада 2006 року,
яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше не судиму,-

засуджено за ст.121 ч.2 КК України на 7 /сім/ років позбавлення волі.

Зараховано в час відбуття покарання засудженій
ОСОБА_1 час перебування її під вартою в ході досудового слідства.

Під варту ОСОБА_1 взято в залі суду.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_3 та ОСОБА_5 задоволено частково та
стягнуто на їх користь із засудженої ОСОБА_1 6503 грн. 40 коп. матеріальної шкоди, 30 000 грн. моральної шкоди
та 500 грн. витрат
за юридичну допомогу адвоката, а всього 37
003 грн.40 коп.

По справі вирішено долю речових доказів.

Згідно вироку ОСОБА_1 засуджена за
те, що вона 1 вересня 2005 року близько 4-ї години, знаходячись за місцем проживання у власному
будинку АДРЕСА_1, перебуваючи у стані
алкогольного сп'яніння, в ході сварки на грунті раптово виниклих неприязних
відносин, умисно нанесла ногою, взутою в черевик удар в голову ОСОБА_6,
заподіявши останньому тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, від яких ОСОБА_6 помер .

В апеляції засуджена ОСОБА_1 вказує, що безпідставно
засуджена за злочин, якого вона не вчиняла. Посилається на те, що на початку
досудового слідства оговорила себе під впливом фізичного та психологічного
тиску працівників міліції, які обіцяли обрати відносно неї запобіжний захід у
вигляді підписки про невиїзд, що і зробили, коли вона оговорила себе. Вказує,
що суд безпідставно не взяв до уваги покази свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про те,
що на тілі ОСОБА_6 було дуже багато ран і синців, нанесення яких їй в вину не
вміняється, а це лише підтверджує її покази про те, що ОСОБА_6 спричинили тяжкі
тілесні ушкодження, від яких настала його смерть, інші особи, з якими він
розпивав спиртні напої.

Просить, як вказано в апеляції, оправдати її.

2

Захисник ОСОБА_2 в своїй апеляції просить скасувати вирок суду відносно
ОСОБА_1 і постановить виправдувальний вирок за недоведеністю участі засудженої
ОСОБА_1 у вчиненні злочину. В обгрунтування своїх апеляційних вимог посилається лише на те, що вирок відносно ОСОБА_1
грунтується на припущеннях , не приводячи конкретних
доводів.

В доповненні до апеляції адвокат ОСОБА_2 посилається на неповноту
досудового та судового слідства, а також на те, що вирок суду побудований на припущеннях. Вказує, що залишилося не
встановленим час настання смерті потерпілого ОСОБА_6 та залишено поза увагою
покази свідків ОСОБА_9 і ОСОБА_10 про стан потерпілого ОСОБА_6 в момент, коли
вони привезли останнього додому, а саме те, що він був у безпорадному
стані, не орієнтувався в обстановці, діяв безактивно,
тільки "хрюкав і сопів."

На апеляцію засудженої ОСОБА_1 від прокурора, що
підтримував державне обвинувачення в суді, надійшло заперечення, в якому він
просить вирок суду відносно ОСОБА_1 як законний і обгрунтований залишити без зміни, а
апеляцію засудженої без задоволення.

Заслухавши доповідача, засуджену ОСОБА_1, та захисника ОСОБА_2, які
підтримали свої апеляції, потерпілого ОСОБА_3 та представника потерпілого
ОСОБА_4, які просили вирок суду залишити без зміни, вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення
апеляцій, вивчивши доводи апеляцій та дослідивши матеріали справи,
колегія судців приходить до висновку про відсутність підстав для їх
задоволення..

Винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих їй дій повністю доведена
добутими в ході досудового і судового слідства доказами, які повно і
всесторонньо досліджені судом.

Дії засудженої
ОСОБА_1 за ст. 121 ч.2 КК
України судом кваліфіковано вірно.

Посилання апелянтів на незаконність вироку суду відносно
ОСОБА_1 на думку колегії суддів є
безпідставними, оскільки спростовуються наявними по справі доказами.

Так, засуджена ОСОБА_1 під час
досудового слідства, будучи допитаною в якості підозрюваної та
обвинуваченої в період часу із 4
вересня 2005 року по Г листопада 2005 року, в тім
числі і з участю захисника, а також двічі під час відтворення обстановки і
обставин події неодноразово давала послідовні показання про механізм
спричинення потерпілому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, які об'єктивно
стверджуються висновком судово-медичної експертизи.

Будучи допитаною в якості обвинуваченої 11. 11. 2005 року ОСОБА_1
змінила свої показання, стверджуючи, що злочину не вчиняла. В той же час на
питання слідчого відповіла, що на час проведення відтворення обстановки і
обставин події 14. 10.
2005 року їй не були відомі результати судово-медичної експертизи про причину
смерті потерпілого ОСОБА_6( т.1 а. с.116-118
).

Колегії суддів вважає надуманими доводи засудженої ОСОБА_1 про застосування
до неї в ході досудового слідства фізичного, морального і психологічного тиску.
Так, ОСОБА_1 власноручно написала явку з повинною, де зазначила, що написала її без застосування до неї фізичного та
психологічного тиску.(т.1 а. с. 18 ).

В послідуючому в протоколі додаткового допиту в якості обвинуваченої
ОСОБА_1, повністю визнаючи свою вину, знову власноручно написала, що фізичного
та морального тиску до неї не застосовувалось.(т.1 а. с. 61 ).

Доводи ОСОБА_1
про застосування до нею фізичного і психологічного тиску перевірялися судом. Так, судом було дано судове
доручення Канівському міжрайонному прокурору перевірити факти, на які
послалася підсудна ОСОБА_1 в судових дебатах та в останньому слові про
застосування до неї фізичного і психологічного тиску. Як вбачається із
постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 16 листопада 2006 року,
дослідженої судом, в ході перевірки факт застосування до ОСОБА_1

3

фізичного і психологічного тиску з
боку працівників міліції, на яких вона посилалася, не знайшов свого
підтвердження.

Допитана судом свідок ОСОБА_11 також ствердила, що вона двічі була понятою під час проведення ОСОБА_1 відтворення обстановки і
обставин події, в ході якого остання давала свої покази добровільно, працівники
міліції їй не погрожували.

Крім того свідок ОСОБА_11 показала, що після того, як з
будинку забрали тіло померлого ОСОБА_6, мати підсудної ОСОБА_12 повідомила їй,
що вона чула, як біля 4-ї
години ранку 01.09.2005
року між її дочкою ОСОБА_1 та співмешканцем
ОСОБА_6 була сварка, вона чула шум та крики.

Допитана в якості свідка ОСОБА_12 на початку досудового
слідства ствердила факт сварки між її дочкою
ОСОБА_1 та співмешканцем дочки ОСОБА_6 1 вересня 2005 року приблизно о 4-й годині ранку, і ці показання були
аналогічними показанням підозрюваної ОСОБА_1, а потім змінила їх після
того, як поміняла свої покази і обвинувачена ОСОБА_1

Посилання засудженої на те, що суд безпідставно не взяв
до уваги показання свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про наявність на тілі померлого
великої кількості тілесних ушкоджень, колегія суддів вважає надуманими,
оскільки в судовому засіданні було достовірно встановлено як показаннями самої
ОСОБА_1, так і показаннями свідків ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_12, ОСОБА_10, ОСОБА_9 та висновком судово-медичної експертизи,
що на тілі потерпшого ОСОБА_6 крові, ран та інших видимих тілесних
ушкоджень не було, крім садна у ділянці лівої брови розміром 0,5 х0,7 см і на
верхній губі розміром 0,5 х 0,4 см та по синцю в ділянці лівої брови, в лівій
виличній ділянці та в ділянці підборіддя.

Доводи засудженої про те, що потерпшому ОСОБА_6 тяжкі
тілесні ушкодження, від яких настала його смерть, спричинили особи, з якими він
розпивав спиртні напої, колегія суддів також вважає надуманими, так як ці
доводи перевірялися органом досудового слідства і по справі прийнято відповідні
процесуальні рішення, які були досліджені судом.

Безпідставними вважає також колегія суддів доводи
адвоката ОСОБА_2 про неповноту досудового і судового слідства, а також про те,
що судом залишено поза увагою показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_9 про стан
потерпілого ОСОБА_6 в час, коли вони привезли його додому, оскільки, як
вбачається із протоколу судового засідання
та вироку суду, суд ретельно дослідив всі докази по справі, прийняв міри до
перевірки доводів захисту та обговорив і виклав у вироці всі докази, які спростовують
твердження захисту про невинність ОСОБА_1 у пред'явленному їй обвинуваченні та
стверджують винність ОСОБА_1 у вчиненні злочину, за який вона засуджена.

Таким чином, на підставі вищевикладеного колегія суддів залишає апеляції
засудженої ОСОБА_1 та адвоката ОСОБА_2 без задоволення, а вирок суду відносно
ОСОБА_1 без зміни як законний і обґрунтований.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 362,
365, 366 КПК України, колегія суддів,

4

УХВАЛИЛА:

Апеляції засудженої ОСОБА_1 та
адвоката ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вирок Канівського
міськрайонного суду Черкаської області від ЗО листопада 2006 року щодо ОСОБА_1 залишити без
зміни.

Головуючий
(підпис)

Судді (підписи)

P.M. Цинда

З оригіналом згідно: Суддя апеляційного суду Черкаської області