11-сс/775/197/2015(м)
265/3638/15-к

А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д Д О Н Е Ц Ь К О Ї О Б Л А С Т І
________________________________________
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду
Донецької області у складі:
головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
заявниці ОСОБА_6
представника заявниці ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні 17 червня 2015 року в місті Маріуполі апеляційну скаргу заявниці ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 8 червня 2015 року
В С Т А Н О В И Л А :
Відповідно до матеріалів судового провадження слідчий СВ Орджонікідзевського РВ Маріупольського МУ ГУМВС України в Донецькій області за згодою прокурора 5 червня 2015 року звернувся до слідчого судді Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з клопотанням про зобов`язання ОСОБА_6 надати тимчасовий доступ до документів і предметів з можливістю їх вилучення.
20 травня 2015 року на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 8 травня 2015 року за місцем мешкання ОСОБА_6 був проведений обшук.
Окрім перелічених в ухвалі слідчого судді суду першої інстанції банківських карток ПАТ
«Приватбанк», які можуть належать студентам і, на які вони повинні отримувати стипендію, а також
чорнових записів, виконаних власноруч ОСОБА_6 , в ході обшуку за місцем мешкання були
Категорія 160 КПК України Головуючий у суді 1 інстанції ОСОБА_10 .
Єдиний унікальний № 265/3638/15-к Доповідач ОСОБА_1
Провадження №11сс/775/197м/15
вилучені меморіальні ордери, реєстри бюджетних зобов`язань, чекова книжка, фіскальні чеки з виправленнями, заяви на вилучення готівки, акти звірки талонів для харчування студентів - сиріт, відомість нарахування та виплати грошових коштів сиротам замість харчування за січень 2014 року та інше.
Враховуючи, що вилучені в ході обшуку предмети і документи мають суттєве значення для з`ясування обставин вчинення кримінального правопорушення посадовими особами вказаного навчального закладу, є підстави вважати, що у разі повернення вони можуть бути знищенні, з метою уникнення кримінального покарання, а також з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування кримінального провадження, виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукування знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення та свідчать про злочину діяльність, з метою встановлення істини, слідчий просив зобов`язати ОСОБА_6 надати тимчасовий доступ до документів та предметів з можливістю їх вилучення.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 8 червня 2015 року вищевказане клопотання слідчого задоволено та, зобов`язано ОСОБА_6 надати слідчому тимчасовий доступ до речей та документів.
Приймаючи таке рішення, слідчий суддя суду першої інстанції виходив з того, що документи та речі, які перелічені у клопотанні слідчого, самі по собі та в сукупності з іншими документами кримінального провадження, мають суттєве значення для встановлення істини та важливих обставин кримінального правопорушення.
Не погоджуючись з судовим рішенням, заявниця ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду,викладених в ухвалі фактичним обставинам справи, просить цю ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою в задоволенні клопотання слідчого відмовити в повному обсязі.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, заявниця ОСОБА_6 вказує, що слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого про тимчасовий доступ до речей та документів, не врахував розумність і співмірність обмеження прав власності Маріупольського ліцею та інші наслідки, які можуть суттєво відобразитись на інтересах інших осіб, які навчаються і працюють у ліцеї.
Також вказує, що судове рішення про задоволення клопотання слідчого прийнято без участі прокурора, що свідчить про фактичну не підтримку даного клопотання.
Зазначає, що судове засідання проведено без її участі на підставі частини 2 статті 163 КПК України, але у клопотанні містяться лише формальні посилання на можливість знищення нею речей і документів та ніяким чином не підтверджено будь-якими доказами.
Крім того, слідчий суддя не прийняв до уваги той факт, що слідчий просить надати їй доступ до документів, які раніше були вилучені під час обшуку 20 травня 2015 року і до теперішнього часу знаходиться в її володінні та знаходиться у слідчого.
У доповненнях до апеляційної скарги, крім раніше викладених вимог про скасування ухвали слідчого судді і відмову у задоволенні клопотання слідчого, додатково просить зобов`язати повернути їй всі вилучені у неї в ході обшуку речі і документи.
Заслухавши доповідача, пояснення заявниці та думку її представника про підтримку апеляційних вимог, міркування прокурора про законність судового рішення і безпідставність апеляційних вимог заявниці, перевіривши матеріали судової справи та, обговоривши доводи
апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга заявниці ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до норм кримінального процесуального закону, викладених в його главі 15, передбачений доступ до речей і документів, які мають значення як докази по кримінальному провадженню, у зв`язку з чим слідчий з відповідним клопотанням і звернувся до слідчого судді.
Слідчий суддя, розглянувши клопотання слідчого задовольнив його клопотання та зобов`язав заявницю надати доступ до речей і документів.
Проте, слідчий суддя, розглядаючи це клопотання, не дотримав положення кримінального процесуального закону і ретельно не з`ясував і не перевірив усі дані та обставини, необхідних для прийняття правильного і законного рішення.

Між тим, в ході апеляційного розгляду скарги заявниці ОСОБА_6 , яка підтвердила, а сторона обвинувачення не заперечувала, цілком достовірно встановлено, що речі і документи, які перелічені у клопотанні слідчого і, до яких він просив доступ, знаходяться у останнього, не дивлячись на ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 3 червня 2015 року, якою був скасований раніше накладений арешт майна, за якою та відповідно до положень частини 3 статті 173 КПК України арештоване майно мало бути негайно повернуте, але не повернуте до теперішнього часу.
Ці обставини мали місце і, як на момент звернення слідчого з клопотанням до слідчого судді, так і на момент судового розгляду цього клопотання.
Отже, вказані обставини переконливо свідчать про те, що зазначені у клопотанні слідчого речі і документи не знаходилися у володінні заявниці ОСОБА_6 , тому підстави для звернення слідчого до слідчого судді були відсутні. Відсутніми підстави для задоволення клопотання і прийняття такого рішення були і слідчого судді.
Таким чином, колегія суддів вважає, що вказане рішення слідчого судді не відповідає положенням кримінального процесуального закону, тому не має права на існування як судового документу і підлягає скасуванню.
Вирішуючи апеляційні вимоги заявниці ОСОБА_6 про зобов`язання слідчого повернути речі і майно, не підлягають задоволенню, оскільки цей обов`язок прямо передбачений кримінальним процесуальним законом та не потребує будь-яких додаткових рішень з цього приводу.
Керуючись статтями 404,405,407, 422 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу заявниці ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 8 червня 2015року, якою зобов`язано ОСОБА_6 надати слідчому СВ Орджонікідзевського РВ Маріупольського МУ ГУМВС України в Донецькій області тимчасовий доступ до речей та документів скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого про тимчасовий доступ до речей і документів відмовити.
Ухвала апеляційної інстанції є остаточною, оскарженню не підлягає.
С У Д Д І :
ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3