В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2013 року

м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми у складі:
головуючого - судді Сибільова О.В.,

при секретарі - Кіріловій Ю.В.,

за участю: прокурора Бондаря О.П.,
представника потерпілого ОСОБА_1,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Суми,
кримінальне провадження № 0006878 за
обвинуваченням

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.
Межиріч, Лебединського району,
Сумської області, мешканця АДРЕСА_1
гр-на України, з вищою освітою, зі
спеціальністю лікар-кардіолог,
пенсіонера, одруженого, не судимого,

в скоєнні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286
КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_2 допустив
порушення правил безпеки дорожнього
руху особою, яка керує транспортним
засобом, що спричинило завдання
середньої тяжкості тілесних ушкоджень
потерпілому, за наступних обставин.

14 жовтня 2013 року близько 18 години
30 хвилин ОСОБА_2, керуючи автомобілем
Ваз 21013, д.з. НОМЕР_1, рухався по проїзній
частині вул. Прокоф'єва зі сторони вул.
Харківської в м. Суми, де в районі
будинку № 35, зневаживши безпекою
дорожнього руху, наближаючись до
нерегульованого пішохідного переходу,
не зменшив швидкість, не зупинився, що
призвело до наїзду на пішохода ОСОБА_3,
який перетинав проїзну частину на
нерегульованому пішохідному переході
по вул. Прокоф'єва в районі будинку № 35.
В результаті наїзду потерпілий ОСОБА_3
отримав тілесні ушкодження у вигляді
закритого перелому середньої третини
кісток правої гомілки без особового
зміщення, які згідно висновку
судово-медичного експерта
кваліфікуються як тілесні ушкодження
середнього ступеня тяжкості.

В діях водія ОСОБА_2 вбачається
порушення п. 18.1 Правил дорожнього руху
України, згідно якого, водій
транспортного засобу, що наближається
до нерегульованого пішохідного
переходу, на якому перебувають
пішоходи, повинен зменшити швидкість, а
в разі потреби зупинитися, щоб дати
дорогу пішоходам, для яких може бути
створена перешкода або небезпека.

Порушення водієм ОСОБА_2 п. 18.1 Правил
дорожнього руху України знаходиться в
прямому причинному зв'язку з подією
дорожньо-транспортної пригоди та
наслідками у вигляді завдання
середньої тяжкості тілесних ушкоджень
потерпілому ОСОБА_3

Дії водія ОСОБА_2 по порушенню п. 18.1
Правил дорожнього руху України
навмисні, а форма вини - є необережною
(злочинна самовпевненість).

Допитаний в судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_2 свою вину в
скоєнні інкримінованого злочину
визнав повністю, щиро покаявся та
показав, що дійсно він вчинив цей
злочин за наведених обставин, а саме 14
жовтня 2013 року близько 18 години 30
хвилин він, керуючи автомобілем Ваз 21013,
д.з. НОМЕР_1, рухався по проїзній частині
вул. Прокоф'єва, де, порушивши Правила
дорожнього руху України, допустив
наїзд на пішохода ОСОБА_3, який
переходив дорогу по пішохідному
переходу, внаслідок чого останній
отримав середньої тяжкості тілесні
ушкодження.

Таким чином, факт скоєння
обвинуваченим кримінального
правопорушення суд вважає доведеним, а
його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 286 КК
України, оскільки він, як особа, що
керувала транспортним засобом -
автомобілем Ваз 21013, д.з. НОМЕР_1,
допустив порушення правил безпеки
дорожнього руху - порушення п. 18.1 Правил
дорожнього руху України, що потягли за
собою завдання потерпілому ОСОБА_3
середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

До пом'якшуючих покарання обставин
ОСОБА_2 суд відносить визнання своєї
провини, щире каяття, відсутність
претензій зі сторони потерпілого та
відшкодування збитків.

Обтяжуючих покарання обставин ОСОБА_2
не вбачається.

Дослідженням особи обвинуваченого
встановлено, що він є не судимою особою,
пенсіонер, за місцем проживання та
колишнього місця роботи
характеризується позитивно, одружений.

При призначенні виду та міри покарання
суд враховує особу обвинуваченого,
стан його здоров'я, характер та ступінь
суспільної небезпечності скоєного ним
злочину, майновий стан, пом'якшуючі
покарання обставини.

Враховуючи викладене та позитивні дані
щодо особи обвинуваченого, характер та
ступінь суспільної небезпечності
скоєного ним злочину, думку
представника потерпілого, який просив
суворо не карати його, наявність
декількох пом'якшуючих покарання
обставин, що істотно знижують
суспільну небезпечність скоєного ним
злочину, відсутність обтяжуючих
покарання обставин, вік
обвинуваченого, суд вважає, що його
виправлення можливе без ізоляції від
суспільства з призначенням покарання у
виді штрафу.

З урахуванням того, що ОСОБА_2 є не
судимою особою пенсійного віку, суду не
надано доказів притягнення його раніше
до відповідальності за вчинення
адміністративних правопорушень,
пов'язаних з безпекою руху транспорту,
суд вважає за недоцільне застосовувати
до обвинуваченого додаткову міру
покарання у виді позбавлення права
керування транспортними засобами.

Цивільний позов у справі відсутній

Доказів наявності в справі речових
доказів та судових витрат суду не
надано.

Запобіжний захід обвинуваченому не
обирався і суд не вбачає підстав для
його обрання до вступу вироку в законну
силу.

На підставі ч. 1 ст. 286 КК України,
керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 375 КПК України,
суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винуватим у
пред'явленому обвинуваченні за ч. 1 ст.
286 КК України та призначити йому
покарання у виді штрафу в розмірі 3400
гривень.

На вирок може бути подана апеляція до
Апеляційного суду Сумської області
через Зарічний районний суд м. Суми
протягом 30 днів з моменту його
проголошення, а особою, що не була
присутня під час його проголошення - з
дня отримання копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають
право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його
проголошення вручається
обвинуваченому та прокурору. Копія
судового рішення не пізніше наступного
дня після ухвалення надсилається
учаснику судового провадження, який не
був присутнім в судовому засіданні.

Суддя
О.В. Сибільов