Справа № 1-135/07 p.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2007 року Рівненський
районний суд Рівненської області

в складі головуючого Бокій
В.Ю.

при секретарі Соломицькій
Л.М.

за участю прокурора Іванціва М. Р.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі в місті Рівне справу про обвинувачення

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н., уродженця
ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, з ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого,
на утриманні четверо дітей, не
працює, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, не судимого,
за ст. ст. 121 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 13 січня 2007 р. біля 17.00 у себе вдома в
ІНФОРМАЦІЯ_4, на грунті особистих
неприязних стосунків умисне наніс один удар в живіт своїй дружині ОСОБА_2
заподіявши тяжкі тілесні ушкодження як небезпечне для життя в момент його
заподіяння.

ОСОБА_1 винним себе визнав повністю і показав, що дійсно 13.01.07 р. вдень він приїхав
додому і зайшовши в будинок побачив, що
дружина лежить на килимку біля ліжка. Подумавши, що дружина у нетверезому стані, він шарпнув її за одяг, а потім копнув ногою у живіт. Після цього він
пішов поратись по господарству. Протягом двох днів дружині ставало все гірше і
на третій день її завезли до лікарні і прооперували.

Крім визнання своєї вини підсудним, винність ОСОБА_1 підтверджується показами
потерпілої ОСОБА_2, яка пояснила , що 13 січня 2007 року вдень вона робила
ремонт у кімнаті, а потім у неї заболів
живіт і вона лягла на підлогу. В цей час в будинок зайшов чоловік і
подумавши, що вона п'яна копнув її ногою
у живіт. Через кілька днів їй стало дуже погано і її забрали до лікарні де
прооперували.

Згідно довідки (а.с.
12) ОСОБА_2 дійсно знаходилась на стаціонарному лікуванні у Клеванській
ЦРЛ в тому числі і у відділенні реанімації.

Згідно висновків судово-медичної експертизи (а.с. 54-55) у ОСОБА_2 виявлена закрита тупа травма
внутрішніх органів, забійно-розмозжена
рана печінки, гематоми сальникової
сумки. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії твердого тупого
предмету, не суперечать терміну 13.01.07
р. і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя у момент
їх заподіяння. Ці тілесні ушкодження могли виникнути від одної травматичної дії
і не характерні для самопадіння.

Під час проведення відтворення обстановки і обставин
події (а.с. 40-42) ОСОБА_1 на місці розповів
і показав яким чином він заподіяв тілесні ушкодження потерпілій.

Суд рахує, що вина
ОСОБА_1 доведена повністю і його дії органами досудового слідства за ст. 121 ч.1 КК України кваліфіковані
вірно, як умисне нанесення тяжкого
тілесного ушкодження як небезпечного для життя у момент його заподіяння, оскільки наносячи удар ногою у живіт, тобто важливо-життєвий орган підсудний
усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачав суспільно-небезпечні наслідки і
свідомо допускав, що такі наслідки
можуть наступити.

При призначенні покарання
суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого
злочину, думку потерпілої, особу ОСОБА_1 який раніше не судимий, характеризується негативно, має на утриманні 4-х дітей, є учасником ліквідації наслідків на
ЧАЕС, його щире каяття.

Суд рахує, що виправлення ОСОБА_1 можливе без ізоляції
його від суспільства.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним за ст. 121 ч.1 КК
України і призначити покарання п'ять років позбавлення волі;

На підставі ст. 75
КК України ОСОБА_1, від відбуття
призначеного покарання звільнити, якщо
він протягом іспитового строку який суд встановлює у три роки не вчинить нового
злочину і виконає покладені на нього судом обов'язки.

На підставі ст. 76
КК України зобов'язати ОСОБА_1 повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання чи роботи. Заборонити йому виїжджати за межі України на постійне
місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи. Періодично
з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити
ОСОБА_1попереднім підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду
Рівненської області через Рівненський районний суд протягом п"ятнадцяти
діб з дня його проголошення.