Справа № 11-526, 2007року Головуючий
в 1-й інстанції Логінова С.М.
ст. 309 ч.2, 311 ч.1 КК України Доповідач Майданюк К.І.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня
2007 року Колегія
суддів судової палати
у кримінальних справах апеляційного суду Хмельницької
області у складі:

головуючого
- судді Кульбаби
В.М. ,

суддів Майданюк К.І., Дуфнік Л.М. ,

при
секретарі Філюк
A.M.,

з участю
прокурора Підлісного
О.В.,

розглянула
у відкритому судовому засіданні в М. Хмельницькому кримінальну справу за
апеляцією прокурора, який брав участь у
розгляді справи на вирок Хмельницького міськрайонного суду від 26 червня 2007
року.

Цим вироком ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
уродженця смт. Летичів Хмельницької області,
жителя АДРЕСА_1,
українця, громадянина
України, з середньою
освітою, одруженого, на утриманні неповнолітня дитина, працюючого за наймом, раніше
судимого: 11.04.2002 року Летичівським районним судом Хмельницької області
за ст.
ст. 185 ч.2, 304, 70 КК України до 3 років позбавлення
волі, на підставі ст. 75
КК України звільнений
від відбування покарання
з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки;
13.08.2004 року Деражнянським районним судом Хмельницької області за ст.
ст. 309 ч.2, 71 КК України до 3
років 6 місяців позбавлення волі,
21.06.2006 року звільнений від
відбування покарання умовно-достроково, засуджено:

·
за ст. 309 ч.2 КК України до 2 років 6 місяців
позбавлення волі,

·
ст. 311 ч.1 КК
України до 1 року 6 місяців обмеження волі.

На
підставі ст. 70 ч. 1 КК України шляхом
поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_1 покарання у
виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно
до ст.
71 КК України ОСОБА_1
частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Деражнянського
районного суду Хмельницької області від 13.08.2004 року і остаточно призначено
покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

На
підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від
відбування призначеного покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю 2
роки.

Відповідно
до ст. 76 КК України покладено на
ОСОБА_1 такі
обов'язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без
дозволу органу кримінально-виконавчої системи; повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання; періодично
з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Долю речових
доказів вирішено відповідно до ст. 81 КПК України.

Стягнуто
з ОСОБА_1 на
користь НДЕКЦ при УМВС України в Хмельницькій області судові витрати за
проведення судово-хімічних експертиз в сумі 635 грн. 55 коп.

Запобіжний захід
залишено попередній - підписку про невиїзд.

2

ОСОБА_1 засуджено
те, що він 10 березня 2007 року із
таблеток теофедрину, які придбав у
невстановленої слідством особи та привіз у м.
Хмельницький, в під'їзді будинку
біля магазину „Електроніка" по вул.
Зарічанській, для власних потреб
без мети збуту виготовив наркотичну речовину,
Того ж дня близько 14 год, 30 хв., біля
магазину „Універсам", що по
вул. Зарічанській ОСОБА_1 був затриманий
працівниками міліції, які виявили та
вилучили у нього одноразовий пластиковий стакан, на 1/6 частини заповнений наркотичним засобом
- кустарно виготовленим препаратом з ефедрину,
що містить меткатінон (ефедрон),
маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0, 22 гр.

13
березня 2007 року ОСОБА_1
в парку біля ЗОШ НОМЕР_1 м. Хмельницького із таблеток теофедрину та
перманганату калію, які зберігав вдома
та привіз у м. Хмельницький з метою їх
використання для виготовлення наркотичного засобу, для власних потреб без мети збуту виготовив
наркотичну речовину. Того ж дня близько 18 год. біля будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_1
був затриманий працівниками міліції, які
виявили та вилучили у нього: одноразовий медичний шприц об'ємом 5 мл з 3 мл
наркотичного засобу - кустарно виготовленим препаратом з ефедрину, що містить ефедрон, ефедрин,
іони марганцю, ацетат-іонн, маса якого в перерахунку на суху речовину
становить 0, 118 гр. та паперовий згорток із прекурсором - перманганатом
калію, вагою 0, 4 гр.

Як
вбачається з апеляції прокурора,
він, не оспорюючи правильності
кваліфікації дій засудженого, просить
скасувати вирок суду першої інстанції в зв'язку з м'якістю призначеного
покарання та постановити новий вирок,
яким засудити ОСОБА_1 за ст. 309
ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі,
за ст. 311 ч.1 КК України до 2
років обмеження волі, на підставі ст. 70 КК України остаточно призначити 3 роки
позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднати
невідбуту частину покарання за вироком Деражнянського районного суду
Хмельницької області від 13.08.2004 року і остаточно призначити покарання у
вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Заслухавши
доповідача, думку прокурора, який підтримав подану апеляцію, пояснення засудженого про законність і
обґрунтованість вироку, перевіривши
матеріали кримінальної справи,
обговоривши доводи апеляції,
колегія суддів вважає, що
апеляція прокурора підлягає до задоволення частково.

Висновки
суду першої інстанції про винність ОСОБА_1 у незаконному придбанні, перевезенні,
зберіганні та виготовленні наркотичних засобів без мети збуту, вчиненні повторно та в незаконному
придбанні, зберіганні, перевезенні прекурсору з метою його
використання для виготовлення наркотичних засобів при зазначених у вироку
обставинах, відповідає матеріалам
справи.

Так, сам засуджений повністю визнав вину і
підтвердив, що 10 березня 2007 року в
невстановленої слідством особи придбав таблетки „Теофедрину", які привіз у м. Хмельницький,
де виготовив наркотичний засіб без мети збуту і в цей же день та 13 березня
2007 року у нього було його вилучено.

Крім
того 13 березня у нього був вилучений паперовий згорток, в якому знаходився прекурсор - перманганат
калію, який він використовував для
виготовлення наркотичних засобів.

Ці обставини
ніким не оспорювались, а тому суд першої
інстанції, в порядку ч.3 ст.
299 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно цих фактів.
При цьому суд дотримався всіх передбачених законом процесуальних гарантій, а тому висновки суду першої інстанції щодо
доведеності вини ОСОБА_1 і правильності його дій за ст. . 309 ч.2, 311 ч.1 КК України колегією суддів, на підставі ч.1 ст.
365 КПК України не перевіряються.

3

Однак ці обставини не позбавляють колегію суддів можливості
перевірити

правильність вироку суду першої інстанції в частині призначення
засудженому законного та

справедливого покарання.

Згідно вимог
ст. 65 КК України покарання
призначається судом з врахуванням

ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин,
що пом'якшують та

обтяжують покарання.

На думку колегії суддів,
суд першої інстанції правильно врахував,
що ОСОБА_1

працює, на його
утриманні малолітня дитина, він
розкаявся увчиненому та сприяв

розкриттю злочино, позитивно характеризується.

Разом з тим поза увагою суду залишилось те, що ОСОБА_1 раніше двічі судимий,

в тому числі і за злочин,
пов'язаний із незаконним обігом наркотичних засобів, злочини за

які він засуджується,
вчинив в період умовно-дострокового звільнення, а тому висновок суду

першої інстанції про можливість його виправлення без
відбування покарання і застосування

внаслідок цього до нього
ст. 75 КК України є помилковим.

У відповідністю зі
ст. 378 КПК України апеляційний
суд скасовує вирок суду першої

інстанції і
постановляє свій вирок у випадку неправильності звільнення засудженого від

відбування
покарання і необхідності застосування до нього більш сурового покарання.

На підставі наведеного, керуючись
ст. ст. 365,
366, 378 КПК України, колегія суддів

судової палати, -

Засудила

Апеляцію прокурора задоволити частково.

Вирок Хмельницького міськрайонного суду від 26 червня 2007
року щодо ОСОБА_1 в частині звільнення його від відбування покарання з
випробуванням,

із встановленням
іспитового строку терміном 2 роки на підставі
ст. 75 КК України

скасувати.

Запобіжний захід ОСОБА_1 Р.М.
залишити попередню - підписку про невиїзд.

В решті вирок залишити без зміни.

Вирок може бути оскаржений до судової палати з кримінальних
справ Верховного Суду

України через апеляційний суд Хмельницької області шляхом
подачі касаційної скарги чи

подання прокурора протягом одного місяця з моменту проголошення
вироку.