ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 квітня 2015 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, засудженого 21.03.2008 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 186 КК до 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, звільнений 28.12.2012 року з Дергачівської виправної колонії № 109 на підставі ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 20.12.2012 року, на підставі ст. 82 КК не відбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 11 місяців 5 днів замінено на більш м`яке покарання - виправні роботи строком на 1 рік 11 місяців і 5 днів з утриманням в дохід держави 20% заробітної плати, фактично проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ,
про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_8 , 12 вересня 2014 року приблизно о 13 годині 50 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будинку № 68 по вул. Армійській, м. Харкова, побачив автомобіль, марки "Renault Logan" реєстраційний номер НОМЕР_1 , користувачем якого являється ОСОБА_7 , та в якому наполовину було відкрите переднє пасажирське вікно. Підійшовши ближче до автомобіля, ОСОБА_8 побачив на передньому пасажирському місці барсетку, яку вирішив таємно викрасти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, розуміючи протиправний характер своїх злочинних дій, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_8 підійшов до передньої правої бокової частини вищезазначеного автомобіля, протягнув свою праву руку у відчинене вікно та викрав чоловічу шкіряну барсетку, вартістю згідно судово-товарознавчої експертизи № 10441 від 25.09.2014 - 129,00 грн., в якій знаходились чохол для мобільного телефону, вартістю згідно судово - товарознавчої експертизи № 10441 від 25.09.2014 - 16,00 грн., мобільний телефон «Samsung GТ-С3322», вартістю згідно судово-товарознавчої експертизи № 10441 від 25.09.2014 - 560,00 грн., з сім-картою оператора мобільного зв`язку «МТС» вартістю 10,00 грн., на рахунку якої знаходились грошові кошти у сумі 30,00 грн., сім-картою оператора стільникового зв`язку «Life» вартістю 10,00 грн., на рахунку якої знаходились грошові кошти у сумі 30,00 грн., гаманець чоловічий, вартістю згідно судово-товарознавчої експертизи № 10441 від 25.09.2014 - 110,00 грн., футляр для окулярів, вартістю згідно судово-товарознавчої експертизи № 10441 від 25.09.2014 - 12 грн., з серветкою для окулярів, вартістю згідно судово-товарознавчої експертизи № 10441 від 25.09.2014 - 1,00 грн., окуляри, вартістю 600,00 грн., грошові кошти в сумі 8000 гривень, 8 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 12.09.2014р. складає 103,60 грн., а також документи на ім`я потерпілого, які не мають матеріальної цінності.

Під час вчинення злочину, протиправні дії ОСОБА_8 були замічені потерпілим ОСОБА_7 , який зажадав від ОСОБА_8 зупинитися та повернути викрадене майно, але ОСОБА_8 , усвідомлюючи що його дії стали наявними, не бажаючи відмовлятися від своїх злочинних намірів, відкрито викрав вищезазначене майно ОСОБА_7 та утримуючи їх при собі, з місця скоєння злочину втік, обернувши викрадене на свою користь, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 9611,60 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 винним себе визнав в повному обсязі та пояснив, що було все саме так, як викладено у обвинувальному акті.

Незважаючи на визнання своєї провини, вина ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочину ще підтверджується поясненнями потерпілого ОСОБА_7 , який в судовому засіданні пояснив, що в цей день під`їхав до дому товариша та вийшов з авто побалакати з ним. Поки потерпілий розмовляв з товаришем, обвинувачений проходив повз машини, в якій були на половину відкриті вікна. Потерпілий побачив як обвинувачений витягнув через вікно барсетку та почав тікати, але наздогнати його не зміг.

За обставин, що ОСОБА_8 визнав свою провину в повному обсязі, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження відповідно до положень, передбачених ч.3 ст.349 КПК України.

Суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_8 правильно розуміє обставини скоєного ним правопорушення - злочину. У суду відсутні сумніви у добровільності його позиції.

Суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_8 повністю доведеною.

Його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, спосіб вчинення злочину, особу обвинуваченого пом`якшуючі і обтяжуючі покарання обставини.

В якості ознак, що характеризують його особу, суд враховує, що ОСОБА_8 на обліку лікаря психіатра та нарколога не перебуває, те, що він раніше судимий, вчинив злочин при не знятій та непогашеній судимості за злочин проти власності, однак належних висновків для себе не зробив та фактично таким чином на шлях виправлення не став.

Обставиною, відповідно ст.66 КК України, що пом`якшує покарання ОСОБА_8 , суд визнає щире каяття.

В якості обставин, які обтяжують покарання винного згідно ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи викладені дані про особу винного, усі обставини справи, обставини, що пом`якшують покарання, суд вважає за можливе, призначити обвинуваченому покарання відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів та вважає необхідним обрання йому міри покарання у виді позбавлення волі в межі наближеній до мінімальної, передбаченій санкцією ч.2 ст. 186 КК України.

Крім цього, суд з урахуванням положень ст. 72, ч.1 ст. 71 КК України призначає покарання з урахуванням вироку Дзержинським районним судом м. Харкова від 21.03.2008р.

В строк відбуття покарання ОСОБА_8 зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 13.09.2014р.

В судовому засіданні потерпілим було уточнено позовну заяву, він просив суд стягнути з ОСОБА_8 матеріальний збиток на суму 8000 гривен. Обвинувачений суму позову визнав, тому суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги потерпілого ОСОБА_7 підлягають задоволенню.

Процесуальні витрати за залучення експерта під час досудового розслідування підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання речових доказів вирішується в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.03.2008 року та призначити остаточне покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст. 72 КК України зарахувати в строк відбуття покарання засудженим ОСОБА_8 , строк його попереднього ув`язнення, а саме: з 13.09.2014 року.

Запобіжний захід, у виді тримання під вартою, застосований до ОСОБА_8 , до набуття вироком законної сили - залишити без змін.

Ццивільний позов потерпілого ОСОБА_7 задовольнити та слід стягнути з ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_7 , на відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином - 8000 гривен.

Стягнути з ОСОБА_8 судові витрати у вигляді витрат на проведення у справі: судової дактилоскопічної експертизи від 23.09.2014 року № 325 в сумі 244 гривні 50 копійок; судово - товарознавчої експертизи від 25.09.2014 року № 10441 в сумі 492 гривні 00 копійок в дохід держави.

Речові докази: 22 купюри, номіналом 200 грн. кожна, 1 купюру номіналом 100 грн. и 1 купюру, номіналом 5 доларів США; мобільний телефон, моделі «Samsung GТ-С3322», в корпусі чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_2 та НОМЕР_3 ; паспорт громадянина України на данні ОСОБА_7 ; картка фізичної особи-платника податків на данні ОСОБА_7 з номером НОМЕР_4 ; футляр у вигляді бочонку, овальної форми, коричневого кольору; фрагмент лівої частини окулярів, без скла; чоловіче портмоне; упаковка з мобільного телефону; чек на придбання мобільного телефону; 2 кредитні картки, фабричного виготовлення ПАТ «Приватбанк»; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль «Renault Logan», р.н. НОМЕР_1 , виготовлено з пластику, встановленого зразку; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль «AUDI Q7», р.н. НОМЕР_5 , виготовлено з пластику, встановленого зразку; посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 , виготовлено з пластику встановленого зразку які долучені в якості речових доказів, та передані на відповідне зберігання потерпілому ОСОБА_7 вважати повернутими їх законному володільцю.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Суддя: