Бродівський районний суд Львівської області
Справа № 439/21/14-к/1-кп
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 червня 2015 року м. Броди
Бродівський районний суд Львівської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Броди кримінальне провадження, внесене 03.11.2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001024 про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, розлученого, раніше не судимого, -
за ч. 1 ст. 126 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
2 листопада 2013 року близько 22.00 години ОСОБА_5 , перебуваючи на вулиці Юридика, неподалік будинку № 50 у м. Броди, на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс два удари рукою в область грудної клітки та в голову своїй колишні дружині ОСОБА_6 , чим завдав їй фізичного болю, не спричинивши тілесних ушкоджень. В результаті нанесеного удару в голову, ОСОБА_6 впала на асфальт та отримала синець на лівому плечі, один синець на правому плечі, які відносяться до легкого тілесного ушкодження.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України заперечив, суду пояснив, що близько двох років тому він розлучився із своєю дружиною ОСОБА_6 . Під час спільного життя у 2007 році у них народився син ОСОБА_7 . Після розлучення син проживає з дружиною в місті Тернополі. У нього з колишньою дружиною часто виникають непорозуміння через його участь у вихованні сина. 2 листопада 2013 року близько 15:30 до нього на мобільний телефон зателефонував його син, який повідомив, що на даний час знаходиться у м. Броди, а саме, із матір`ю та її знайомими. Син попросив, щоб він його забрав, оскільки за його словами мама і всі інші п`ють горілку. Він попросив сина сказати матері, що його забере, однак, колишня дружина виключила телефон сина. Близько 21.00 год. цього ж дня йому прийшло CMC - повідомлення, що телефон сина з`явився у мережі. Він відразу ж зателефонував до нього і син попросив, щоб тато його забрав. ОСОБА_5 викликав таксі та поїхав на місце, де відпочивали син з мамою, однак їх там не було. Тоді поїхав до будинку, де проживає мати дружини, а саме у АДРЕСА_2 . Приїхавши за вказаною адресою, він був неподалік будинку, чекав їх ще близько години. Згодом приїхало таксі, із нього вийшла ОСОБА_6 та син, разом із ними були два чоловіки, раніше йому не знайомі, та подруга дружини із дитиною та чоловіком, всі дорослі особи, які вийшли із автомобіля, на його погляд, перебували у нетверезому стані, оскільки від них йшов різкий запах алкоголю. Він підійшов до сина, відразу із будинку вибігла його колишня теща ОСОБА_8 , яка відштовхнула його та забрала сина від нього. Теща сина забрала до будинку, і там із ним в подальшому перебувала. Потім на нього накинулася його колишня дружина ОСОБА_9 , яка перебувала в істеричному стані, дряпала його по обличчі, він її відштовхнув, проте, вона стояла на ногах. Ззаду із машини до нього підбігли двоє невідомих чоловіків, які приїхали із ОСОБА_9 , та схопили його за руки. ОСОБА_9 почала його копати, він вирвався від них, взяв її за руки та спитав, навіщо вона створює сварку та кричить на всю вулицю. Він її відвів в сторону та почав розмовляти із нею. До них знов підбігли вищевказані хлопці, знову схопили його за руки, ОСОБА_9 почала його дряпати нігтями по обличчю. Він почав боротися із хлопцями, і коли вивільнився, побачив що дружина лежить на землі. Після цих подій усі розійшлися.

Незважаючи на невизнання своєї вини, вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину доводиться наступними доказами.
Поясненнями потерпілої ОСОБА_6 стверджується, що до серпня 2011 року вона проживала разом із своїм чоловіком ОСОБА_10 . У них часто виникали сварки. Після розлучення вона переїхала в місто Тернопіль разом з сином. 2 листопада 2013 року, коли вона перебувала у м. Броди, то разом із своїми знайомими пішли відпочивати. По закінченню відпочинку вони викликали таксі і приїхали на вулицю Юридика 50. Коли під`їжджали до будинку, то побачили, що неподалік будинку її матері стоїть її колишній чоловік ОСОБА_10 . В той час, коли вони виходили із автомобіля, то ОСОБА_11 відразу підбіг до неї, хотів забрати дитину, почав її шарпати, відвів у сторону та наніс удар кулаком у грудну клітку, внаслідок чого вона відійшла, після цього наніс їй ще один удар кулаком в обличчя, від якого вона впала на асфальт. При цьому були присутніми та бачили це її мама, сестра, сусідка ОСОБА_12 , її друзі - ОСОБА_13 , його дружина ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . Вказані особи захищали її від колишнього чоловіка, розбороняли конфлікт.

Поясненнями свідка ОСОБА_8 засвідчується, що 02.11.2013 року вона перебувала по місцю свого проживання з дочкою ОСОБА_17 . Близько 21.30 до її дочки подзвонила сусідка ОСОБА_18 , яка повідомила, що неподалік їх будинку стоїть автомобілем її колишній зять ОСОБА_5 , який на її думку, чекав на її дочку ОСОБА_6 , які у 2012 року розлучились, через це її дочка ОСОБА_17 зразу подзвонила ОСОБА_6 і повідомила їй про це, на що та відповіла, що викликала таксі і ближчим часом приїде з сином додому, після чого вона разом з дочкою ОСОБА_19 стояли біля вікна та чекали повернення ОСОБА_6 . Близько 21.50 год. до їх будинку під`їхало таксі, з якого почала виходити її дочка з онуком. Однак, в цей час до таксі підбіг ОСОБА_5 , зловив ОСОБА_6 за верхній одяг і, шарпаючи її за верхній одяг, відтягнув на другу сторону дороги. В цей час її внук ОСОБА_20 почав плакати і через це вона забрала внука до будинку і була з ним в будинку, однак за даною подією вона спостерігала через вікно. Вона бачила, як ОСОБА_5 шарпав її дочку ОСОБА_6 і при цьому наніс декілька ударів по тілу ОСОБА_6 і один удар кулаком в її обличчя, від чого та впала на асфальт. Після чого вона вибігла на двір і з допомогою сусідки забрали дочку ОСОБА_6 до будинку. В цей час ОСОБА_6 була сильно налякана і жалілась на болі в голові та в грудній клітці.

Свідок ОСОБА_17 суду дала аналогічні пояснення поясненням ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_21 суду повідомила, що 02.11.2013 року близько 22.00 год. вона вийшла на своє подвір`я і в цей час почула крики, які лунали з дороги. Виглянувши через хвіртку вона побачила, що ОСОБА_10 , тримаючи руками за верхній одяг ОСОБА_6 перетягнув її з одного боку дороги на інший. Тоді вона зразу побігла до свого будинку і одягнулася в верхній одяг, знову вибігла на вулицю і направилася в сторону, де в цей час знаходилась ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , між якими відбувались шарпанина. Також вона бачила, як ОСОБА_6 піднімалась з землі, а в цей час ОСОБА_10 шарпався з двома невідомими чоловіками, які захищали ОСОБА_6 . Після чого вона підійшла до ОСОБА_6 і відвела її до її будинку, а ОСОБА_10 пішов до своєї машини.

З пояснень свідка ОСОБА_14 вбачається, що 02.11.2013 року вона разом з своїм чоловіком ОСОБА_13 зустрілися з ОСОБА_6 та з дітьми поїхали у кафе «Сосновий бір», де відпочивали. Під час відпочинку до сина ОСОБА_6 Ростислава на мобільний телефон часто дзвонив його батько ОСОБА_10 і через це, щоб не мішати нормальному відпочинку ОСОБА_6 виключила телефон сина, що ймовірно розізлило ОСОБА_10 . Близько 21.45 год. вони викликали таксі та всі разом поїхали до ОСОБА_6 за адресою м. Броди вул. Юридика 50. Приїхавши до ОСОБА_6 , вона зразу побачила, що неподалік стояв ОСОБА_10 , коли автомобіль таксі зупинився, то ОСОБА_10 підбіг до їх автомобіля і зразу ж зловив ОСОБА_6 за верхній одяг та почав шарпати, відтягнув її на другу сторону дороги, наніс один удар кулаком в грудну клітку. Після чого ОСОБА_6 відійшла від ОСОБА_10 , однак він підійшов до неї, наніс ще один удар кулаком в обличчя, від чого вона впала на землю, де пролежала близько 15-20 сек. Потім вона підвелась і її сусіди забрали її до будинку, а ОСОБА_10 пішов у свій автомобіль. Тоді вони з чоловіком пішли у таксі та поїхали додому.

Свідок ОСОБА_13 дав суду аналогічні пояснення поясненням ОСОБА_14 .

Висновком експерта № 188/2013 від 05.11.2013 року засвідчується, що у гр. ОСОБА_6 під час судово-медичної експертизи було виявлено один синець на лівому плечі, один синець на правому плечі, які утворилися від дії тупих предметів, могли бути спричинені 2 листопада 2013 року та відносяться до легкого тілесного ушкодження.

На думку суду, наведене вище дає підстави зробити висновок про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину доведена повністю, його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 126 КК України, так як останній завдав фізичного болю ОСОБА_6 , не спричинивши тілесних ушкоджень.
Обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.
При визначенні виду та міри покарання ОСОБА_5 суд враховує особу обвинуваченого, який негативно характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку в лікарів нарколога та психіатра, вперше притягується до кримінальної відповідальності, безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, має статус учасника бойових дій, а тому приходить до висновку, що його виправлення та попередження нових злочинів можливе із застосуванням міри покарання у вигляді штрафу в розмірі, визначеному в межах санкції статті, за якою кваліфіковано інкримінований злочин.
В ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання про застосування щодо нього Закону України «Про амністію у 2014 року».

Згідно ч. 2 ст. 86 КК України законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

19 квітня 2014 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2014 році», відповідно до п. «в» статті 1 якого звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі , засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України підлягають особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

ОСОБА_5 на момент набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році» має сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і не позбавлений батьківських прав, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини НОМЕР_1 від 12.09.2007 року.

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин невеликої тяжкості до набрання цим Законом чинності, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Обставин, які можуть бути підставою для відмови у застосуванні амністії, передбачені ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році», ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» - відсутні.

А тому суд вважає, що клопотання обвинуваченого слід задоволити та на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_5 слід звільнити від відбування покарання, призначеного судом.

Окрім того, потерпіла ОСОБА_6 звернулася суду до початку судового розгляду з цивільним позовом, відповідно до якого просить стягнути з ОСОБА_5 в її користь 5000,00 гривень моральної шкоди.

В обґрунтування своєї вимоги потерпіла ОСОБА_6 покликається на те, що внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 вона понесла моральні страждання, які полягають у стражданні від фізичного болю, приниженні у присутності чисельних свідків, порушенні звичного ритму життя. Також потерпіла просить врахувати, що її малолітній син бачив, як батько бив матір і злякався цього та отримав психологічну травму.

Суд вважає, що цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 слід задоволити частково, виходячи з наступного.

Із змісту ст. 128 КПК України вбачається, що особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. Якщо процесуальні відносини не врегульовані КПК України, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

На думку суду, протиправними діями ОСОБА_5 спричинено моральної шкоди ОСОБА_6 , яка полягає у перенесеному нею фізичному болю та приниженні людської гідності. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд виходить з фактичних обставин справи.

Процесуальних витрат у справі немає.
Заходів забезпечення кримінального провадження не застосовувалось.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд
З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680,00 (шістсот вісімдесят) гривень.
Звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі п. в ст.1 Закону України Про амністію у 2014 році, а кримінальне провадження № 0001024 - закрити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 2000,00 (дві тисячі) гривень у відшкодування моральної шкоди.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Бродівський районний суд Львівської області.
Якщо апеляційну скаргу не було подано, то вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для її подання. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, іншим учасникам судового провадження - на їх вимогу.
11.06.2015

Суддя ОСОБА_1