Справа
№ 1-616/08
В И Р О К

Ім'ям України

27 жовтня 2008 року
Антрацитівський міськрайонний суд Луганської області

у складі :

головуючого-судді : Холіна В.В.

при
секретарі :
Богдановій Н.І.

за
участю прокурора : Дубовік І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
м. Антрациту кримінальна справа за обвинуваченням:

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, що народився
у м. Антрациті
Луганської області, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, що працює
директором Антрацитівського професійного гірничого ліцею, раніше не судимого,
що проживає за АДРЕСА_1

за ст. 367
ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_1., будучи посадовою особою і працюючи,
згідно Наказу №516-к від 25.05.2005 року першого заступника Міністра освіти і
науки України ОСОБА_2., з 25 травня 2005 року по теперішній час на посаді
директора Антрацитівського професійного гірничого ліцею ( далі АПГЛ ),
виконуючи адміністративно-господарські і організаційно-розпорядливі функції, до
виконання покладених на нього службових обов'язків, визначених контрактом від
25.05.2005 року між ОСОБА_1. і першим заступником Міністра освіти і науки
України ОСОБА_2. і ст. 25 Закону України «Про професійно-технічну освіту», по
забезпеченню високоефективної і стійкої фінансово-економічної діяльності,
рентабельності учбово-виробничих підрозділів, по отриманню і збільшенню
прибутків і доходів від виробничої діяльності, віднісся недбало унаслідок
несумлінного і неналежного до них відношення, внаслідок чого скоїв злочин при
наступних обставинах :

Згідно ст. 29
Закону України «Про професійно-технічну освіту», підприємства, установи,
організації незалежно від форм власності зобов'язані надавати таким, що вчаться
у професійно-технічних учбових закладах оплачувані робочі місця або
учбово-виробничі ділянки для проходження виробничого навчання або виробничої
практики.

Відповідно до
ст. 37 Закону України «Про професійно-технічну освіту», учні,
що вчаться у професійно-технічних учбових закладах, разом з іншими
правами, мають право на оплату праці під час виробничого навчання і практики.

Пункт 17
Постанови Кабінету Міністрів України за №992 від 07.06.1999 року «Про
затвердження Порядку надання робочих місць для проходження учнями
професійно-технічних учбових закладів
виробничого навчання і виробничої практики»» передбачає, що за
всі роботи, що виконані учнями за період виробничого навчання і виробничої
практики відповідно до виробничих завдань, підприємство нараховує їм заробітну
плату згідно встановленим системам оплати праці по нормам, розцінкам, ставкам
(окладам) з урахуванням коефіцієнтів, доплат і надбавок. Нараховані грошові
кошти перераховуються для виплати на рахунок професійно-технічного учбового
закладу або виплачуються їм безпосередньо підприємством не пізніше 5 днів після
виплати заробітної плати працівникам підприємства.

Згідно ст. 53
Закони України «Про освіту» і ст. 50 Закону України «Про професійно-технічну
освіту», 50% заробітної плати за виробниче навчання і виробничу практику учнів
професійно-технічних учбових закладів йде на рахунок учбового закладу для
здійснення його статутної діяльності, зміцнення учбово-матеріальної бази, на соціальний
захист учнів, проведення культурно-масової і фізкультурно-спортивної роботи.

24.03.2008 року
і 12.05.2008 року підсудний ОСОБА_1., працюючи директором Антрацитівського
професійного гірничого ліцею, недбало
ставлячись до покладених на нього службових обов'язків, не знаючи про
обов'язкову оплату виробничої практики, діючи злочинно недбало, не передбачаючи
можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння у вигляді
спричинення матеріального збитку, охоронюваним законом правам і інтересам АПГЛ, учням, що вчаться, хоча через свої службові
обов'язки він повинний був і міг передбачити настання таких наслідків, уклав
договори на проходження виробничої практики, без оплати, учнями АПГЛ в період
часу з 24.03.2008 року по 20.06.2008 року і з 12.05.2008 року по 27.06.2008
року. На підставі вказаних договорів учні АПГЛ в період часу з 24.03.2008 року
по 20.06.2008 роки і з 12.05.2008 року по 27.06.2008 року проходили виробничу
практику без оплати, внаслідок чого, порушуючи ст. 53 Закону України «Про
освіту», ст. ст. 29, 37 і 50 Закону України «Про професійно-технічну освіту», а
також п. 17 Постанови Кабінету Міністрів України №992 від 07.06.1999 року «Про
затвердження Порядку надання робочих місць для проходження учнями
професійно-технічних учбових закладів виробничого навчання і виробничої практики»», їм не була нарахована і
виплачена заробітна плата і 50% її не були нараховані і перераховані в адресу
АПГЛ за проходження виробничої практики учнями АПГЛ.

Всього внаслідок
вищезгаданих протиправних дій підсудного ОСОБА_1. учням АПГЛ за
проходження виробничої практики не була нарахована і виплачена заробітна плата
на загальну суму 42209 грн. 84 коп. і на
адресу АПГЛ не були
нараховані і перераховані грошові кошти на загальну суму 42209 грн. 84 коп. за проходження виробничої практики учнями даного професійного гірничого ліцею.

В результаті
вказаних протиправних дій підсудного ОСОБА_1. правам і інтересам
Антрацитівського професійного гірничого ліцею,
його учнів був причинний матеріальний збиток в сумі 84420,22 грн., який
більш ніж в 250 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_1свою провину у скоєнні вищезазначеного
злочину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, та пояснив, що на посаді
директора Антрацитівського професійного гірничого ліцею він працює з грудня
2000 року по теперішній час. У його службові обов'язки входить керівництво
учбовою установою, забезпечення його безперебійної роботи і
фінансово-економічної діяльності і інше. Його службові обов'язки закріплені в
Статуті Антрацитівського професійного гірничого ліцею, в контракті укладеному
повторно 25.05.2005 року між ним і представником Міністерства освіти і науки
України і посадовій інструкції. При укладенні договорів на проходження
виробничої практики учнями Антрацитівського професійного гірничого ліцею від 24.03.2008 року і від 12.05.2008 року він
підписав договори, в яких було вказано, що практика є не оплачуваною. Щиро
розкаявся у вчиненому злочині.

Окрім повного визнання своєї вини
підсудним його вина підтверджується:

- довідкою
УПСЗН № 44 від 24.06.2008 року, із якої вбачається, що учням Антрацитівського професійного гірничого ліцею, які були
направлені на виробничу практику з
24.03.2008 року і 12.05.2008 року не
нарахована заробітна плата (а.с.10);

- контрактом укладеним між директором
Антрацитівського професійного гірничого ліцею ОСОБА_1. і першим заступником
міністра освіти ОСОБА_2. (а.с.21-30);

- статутом Антрацитівського професійного гірничого
ліцею (а.с.31-43);

- копією
наказу № 79 АПГЛ про
направлення учнів на виробничу
практику (а.с.44-53);

- копіями
договорів на проходження виробничої практики учнями АПГЛ
(а.с.54-94);

- довідкою ОКРВ м.
Антрацит в якій
вказано, що в результаті протиправних дій директора АПГЛ ОСОБА_1. правам
і інтересам Антрацитівського професійного гірничого ліцею і його учням був причинений матеріальний
збиток в сумі 84420 грн. 22 коп. (а.с.107-129).

Інші докази по справі, які повністю
узгоджуються між собою і достовірність яких ніким з учасників процесу не
оспорюється, із згоди учасників процесу
відповідно до ст.299 КПК України не досліджувалися.

Заслухавши
підсудного, оцінивши досліджені судом докази, суд вважає, що даний злочин
вчинив підсудний ОСОБА_1. і кваліфікує
її дії за ч.2 ст. 367 КК України, оскільки він скоїв службову недбалість, тобто
неналежне виконання службовою особою
своїх службових обов'язків через
несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки, заподіяв істотну
шкоду охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян,
або державним чи громадським інтересам, що у двісті п'ятдесят разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Призначаючи покарання підсудному, суд враховує
суспільну небезпеку скоєного злочину, особу підсудного, обставини, що впливають
на його відповідальність.

До обставин, що пом'якшують
відповідальність підсудного ОСОБА_1., суд відносить щире каяття у скоєному.

Обставин, що
обтяжують покарання підсудного, суд у
справі не вбачає.

З урахуванням
обставини і характеру скоєного злочину, який згідно зі ст. 12 КК України
відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості, особи підсудного, який
вперше скоїв злочин, позитивно характеризується
за місцем проживання та роботи, щиро розкаявся у скоєному. З урахуванням
характеру злочину, від якого суспільно небезпечних наслідків
не наступило, суд вважає можливим
при призначенні
ОСОБА_1. покарання застосувати
правила ст. 69 КК України і вважає за можливе
зберегти за ним права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, а також суд вважає за можливе його виправлення без відбування покарання у вигляді
позбавлення волі - із звільненням від відбування покарання з випробуванням за правилами ст. 75 КК
України, з покладенням на нього обов'язків згідно ст. 76 КК України, а також із
призначенням покарання зі штрафом на
користь держави у розмірі ста неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Цивільний позов
у справі не заявлений.

Судових витрат
у справі немає.

Речових доказів
немає.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст.
323, 324 КПК
України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати
винним за ст.367 ч.2 КК України, із
застосуванням ст. 69 КК України, призначити
йому покарання у вигляді
двох років позбавлення
волі, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, зі штрафом на користь держави у розмірі 1700 грн., а відповідно до ст.75 КК України від
відбування основного покарання звільнити
з випробуванням строком на один
рік, якщо він протягом випробувального строку не скоїть нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_1.
наступні обов'язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання
без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід
засудженому ОСОБА_1. до набрання вироком
чинності залишити без зміни - підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений учасниками
процесу до Луганського апеляційного суду
через Антрацитівський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту його
проголошення.

Вирок
надрукований в нарадчій кімнаті.

Суддя
В.В.Холін