В И Р О К
ІМ`ЯМ УКРАЇНИ

"20" січня 2015 р. Справа153/2114/14-к

у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши кримінальне провадження №153/2114/14-к (внесене в ЄРДР за №0000443 від 18 грудня 2014 року)

про обвинувачення ОСОБА_3 , який народився у 1986 році у червні місяці 19 числа у селі Миронівка Ямпільського району Вінницької області, проживаючого по АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , із неповною середньою освітою, одруженого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей 2008 року народження та 2011 року народження, працюючого охоронником ТОВ «АМГ Миронівське» села Миронівка Ямпільського району Вінницької області, українця, громадянина України, раніше не судимого,

у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :

16 грудня 2014 року близько 18 години по вулиці Комсомольській у селі Миронівка Ямпільського району Вінницької області поблизу відділення зв`язку, між ОСОБА_5 та його знайомим ОСОБА_6 на ґрунті особистих не приязних відносин виникла словесна суперечка. Під час сварки ОСОБА_5 маючи прямий умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, умисно наніс один удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_6 , внаслідок чого між ними розпочалася боротьба. Знаходячись на землі, ОСОБА_5 наніс ОСОБА_6 один удар правою ногою в область лівого вуха, чим завдав фізичного болю та заподіяв тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної рани в ділянці лівого вуха, які згідно висновку експерта №128 від 23 грудня 2014 року виникли від дії тупого/их/, твердого/их/ предмета/ів/, можливо 16 грудня 2014 року і по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному. Від дачі показань згідно ст.63 Конституції України відмовився.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

При цьому розгляд провадження провадився відносно обвинуваченого у межах пред`явленого йому обвинувачення.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення у судовому засіданні доведена повністю, і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що своїми умисними діями, які виразились у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання. Суд враховує, що даний злочин у чинність ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості. Обставинами, що пом`якшують його покарання, згідно ст.66 КК України, суд визнає, що обвинувачений розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочину. У відповідності зі ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Суд не знаходить підстав для застосування до ОСОБА_5 ст.ст. 69, 69-1 КК України, а тому з урахуванням всіх обставин у справі, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, наявності обставин, що пом`якшують покарання, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також із дотриманням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства можливе, тому призначає йому покарання у вигляді штрафу у межах санкції, передбаченої ч.2 ст.125 КК України.

Призначаючи ОСОБА_5 зазначене вище покарання, суд виходить із того, що воно є достатнім для виправлення обвинуваченого, його перевиховання, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення, передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання.

Витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування відсутні.

Речові докази у справі відсутні.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 не застосовувався, клопотань про застосування відносно нього запобіжного заходу не заявлено.

Керуючись ст.ст.349, 368-371, 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Згідно ст.ст.376, 392, 393, 395, 532 КПК України, вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Ямпільський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий ОСОБА_1