УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2008 року квітня «3» дня колегія
суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Сумської області в
складі:

головуючого - Лугового М.Г.

суддів - Демченка М.О., Прокопенка О.Б.

з
участю прокурора - Паливоди Л.В.

засудженого - ОСОБА_1

адвоката - ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Суми кримінальну справу за
апеляціями засудженого ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2 в інтересах засудженого, на
вирок Охтирського міськрайонного суду
Сумської області від 23 січня 2008 року яким;

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, не судимий;

засуджений за ч.1 ст.296 КК
України на два роки обмеження волі.

За вироком суду ОСОБА_1 визнаний
винним і засуджений за те, що він 2 жовтня 2007 року перебуваючи в нетверезому
стані в приміщенні кафе - бару по вул.
Жовтневій в м. Охтирка Сумської області під час сварки з ОСОБА_3 грубо
порушуючи громадський порядок виражаючи явну неповагу до існуючих у суспільстві
правил поведінки , безпричинно із хуліганських спонукань почав умисно виливати
із пляшки пиво на барну стійку, на зауваження з боку працівників бару не
реагував. Перебуваючи у залі бару справив природні потреби спочатку у барі, а
потім у підсобному приміщенні.

Побачивши двірника ОСОБА_4, ОСОБА_1 безпричинно
із хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок і проявляючи
явну неповагу до суспільства, наніс потерпілій декілька ударів ногою по нозі
потерпілої, спричинивши при цьому легкі тілесні ушкодження.

Коли він був доставлений дільничним інспектором міліції до лікувального
закладу, для встановлення факту на вживання алкоголю, продовжуючи хуліганські
дії почав висловлюватись брудною лайкою в адрес ОСОБА_5., а коли останній
зробив йому зауваження ОСОБА_1 наніс
йому удар головою по носу, чим заподіяв легкі тілесні ушкодження.

На вирок суду засуджений ОСОБА_1, подав апеляцію в якій він не оскаржуючи
фактичних обставин справи і юридичної кваліфікації його дій вважає, що суд
призначив йому занадто суворе покарання, без урахування пом'якшуючих його вину
обставин, а саме щире каяття, позитивну характеристику з місця проживання, та відшкодування завданої шкоди,
примирення з потерпілими.

Він просить вирок суду змінити і пом'якшити призначене покарання.

Адвокат ОСОБА_2 в апеляції ставить питання про зміну вироку з застосуванням
ст. 75 КК України вважає, що призначивши покарання у вигляді обмеження волі суд
не врахував те, що він до відповідальності притягується вперше, злочин, який
він вчинив відноситься до невеликої категорії тяжкості, у нього залишились
батьки похилого віку, які потребують сторонньої допомоги. Від злочину ніяких
тяжких наслідків не настало. Потерпілим він відшкодував завдану шкоду і
примирився з ними, про що повідомляли суд і потерпілі, а тому на її погляд у
суді були всі законні підстави закрити кримінальну справу. В даний час, і до
вчинення злочину ОСОБА_1 займався суспільно корисною працею де характеризувався
позитивно.

Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_1, та адвоката ОСОБА_2, якеі
підтримали міркування прокурора Паливоди
Л.В. про залишення вироку суду без зміни,
перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи викладені в апеляціях
колегія суддів вважає, що вони є обгрунтованими і підлягають задоволенню.

Висновок суду про доведеність вини засудженого ОСОБА_1 у вчиненні злочину
за обставин зазначених у вироку і юридична кваліфікація його дій за ч. 1 ст.
296 КК України, є обґрунтованим і
законним, і під сумнів в апеляції не ставиться.

До початку судового слідства по
справі до суду з письмовими заявами звернулись потерпілі ОСОБА_4, та ОСОБА_5.,
в яких просили закрити кримінальну справу стосовно підсудного, так як він
повністю відшкодував їм завдані збитки, і вони з ним примирились.

Постановою від 14 січня 2008 року, яка не підлягає оскарженню, суд відмовив
учасникам процесу в закритті кримінальної справи, пославшись на те, що по
справі необхідно провести судове слідство і в кінці слідства, перевіривши відповідність кваліфікації дій
підсудного і дані про його особу, повернутись до обговорення питання про
можливість закриття кримінальної справи.

Провівши судове слідство по справі і встановивши що підсудний вчинив
злочин, який у відповідності до ст. 12 ч. 2 КК України відноситься до невеликої
тяжкості, а також він являється особою, яка відповідно до ст. 46 КК України вчинила
злочин вперше, повністю добровільно відшкодувала завдані збитки, і
потерпілі підтримали свої раніше подані
заяви щодо закриття кримінальної справи за примиренням, і проти цього не
заперечував сам ОСОБА_1, залишив без обговорення питання про закриття
кримінальної справи, виніс вирок згідно якого призначив йому покарання на
визначений у вироку строк.

Згідно Постанови Пленуму ВС України від 23 грудня 2005 року № 12 п.4 зазначено «…. За наявності
передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної
відповідальності є обов'язковим. Суд має здійснювати його за правилами
встановленими ст. 8 КПК України ».

Не дослідивши питання про можливість звільнення засудженого від
кримінальної відповідальності у зв'язку з примиренням передбачене ст. 46 КК
України, на думку колегії суддів, суд допустив істотне порушення кримінально -
процесуального закону передбачене ст. 370 КПК України, а саме не закрив справу, за наявності до цього
підстав, що відповідно до ст. 367 КПК
України є підставою до скасування вироку.

Виходячи з цього колегія суддів визнає апеляції адвоката ОСОБА_2 і засудженого ОСОБА_1 обгрунтованими
і такими що підлягають задоволенню, а вирок суду як таким, що підлягає
скасуванню з закриттям справи.

На підставі викладеного і керуючись ст. 46 КК України і ст. ст. 362, 366,
367, 377 КПК України колегія суддів,-

У Х В
А Л И Л А:

Апеляції адвоката ОСОБА_2 і засудженого ОСОБА_1 задовольнити.

Вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 23 січня 2008
року стосовно ОСОБА_1, скасувати.

Відповідно до ст. 46 КК України, кримінальну справу закрити у зв'язку з
примиренням винного з потерпілими.

Міру запобіжного заходу стосовно ОСОБА_1 - змінити, звільнивши його із під
варти із залу суду.

Головуючий:

судді: