АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2014 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засіданні ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києва апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2014 року в кримінальному провадженні № 0004457 від 13 березня 2013 року,

за участю сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_6 ,
заявника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_5 подала до Апеляційного суду міста Києва апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2014 року.
Цією ухвалою відмовлено у відкритті провадження за її скаргою від 24 жовтня 2014 року на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні прокурором відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та про зобов`язання прокурора Дніпровського району м. Києва внести відомості про кримінальне правопорушення за її заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відмовляючи у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 , слідчий суддя послався на те, що заявником подано скаргу про зобов`язання вчинити певні дії прокурора без зазначення конкретної особи відповідно до положень пп.15,17 ст.3,ст. 36 КПК України, бездіяльність якої оскаржується у даному кримінальному провадженні, що суперечить вимогам ст.303 КПК України.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, ОСОБА_5 в своїй апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді від 27 жовтня 2014 року скасувати, зобов`язати прокурора Дніпровської районної прокуратури м. Києва внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальні правопорушення, викладені в скарзі ОСОБА_5 від 24 жовтня 2014 року про вчинення прокурором у кримінальному провадженні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст. 382 КК України.
Заслухавши доповідь судді, доводи апелянта та прокурора щодо обґрунтованості апеляційних вимог, дослідивши надані сторонами документи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до положень ч.4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

З матеріалів судового провадження убачається, що ОСОБА_5 24 жовтня 2014 року звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва зі скаргою, в якій просила визнати протиправною бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно до положень п. 1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

З огляду на викладене, колегія суддів уважає, що рішення слідчого судді про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 не ґрунтується на законі, а тому підлягає скасуванню з постановлення нової ухвали відповідно до вимог п.2 ч.3 ст. 407 КПК України.

Як убачається з наданих суду матеріалів судового провадження, 24 жовтня 2014 року ОСОБА_5 звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва зі скаргою про визнання протиправною бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язання прокурора внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення прокурором у кримінальному провадженні № 000004457 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України.
На обґрунтування своїх вимог заявниця посилалася на те, що прокурором, який здійснює процесуальне керівництво в кримінальному провадженні № 000004457, станом на 21 жовтня 2014 року не виконано рішень судів: ухвали Апеляційного суду міста Києва від 15.10.2014 року та ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 20.10.2014 року щодо розгляду її клопотання від 17 вересня 2014 року, а тому, на її думку, в діях цього прокурора убачається вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України, а саме: невиконання судових рішень, про що вона повідомила прокуратуру Дніпровського району м. Києва 21 жовтня 2014 року.

На підтвердження своєї скарги заявниця надала копію клопотання від 21.10.2014 року, що було адресовано прокуратурі Дніпровського району м. Києва, в якому зазначено, що станом на дату подання нею клопотання, вона не отримала відомостей щодо виконання вказаних судових рішень, а тому просила вважати офіційною її заяву про невиконання ухвал суду першої та апеляційної інстанцій прокурором у кримінальному провадженні № 000004457, що є злочином, передбаченим ч.2 ст. 382 КК України.

Разом з тим, із наданих суду апеляційної інстанції матеріалів кримінального провадження № 000004457, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 березня 2013 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 164 КК України, щодо ОСОБА_7 убачається, що прокурором прокуратури Дніпровського району м. Києва, який здійснює процесуальне керівництво в названому кримінальному провадженні, після отримання копій судових рішень, 21 жовтня 2014 року було винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_5 від 17 вересня 2014 року про повідомлення ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України.
Цього ж дня, 21 жовтня 2014 року, копія вказаної постанови була вручена ОСОБА_5 , про що на супровідному листі наявний її власноручний підпис, чого в засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_5 не заперечувала.
Ці дані суперечать твердженням заявниці про невиконання судових рішень прокурором станом на 21 жовтня 2014 року, про що вона зазначала у клопотанні від 21 жовтня 2014 року.

Зі змісту положень ч.1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви про обставини, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Оскільки клопотання ОСОБА_5 від 21.10.2014 року містило недостовірні дані про невиконання судових рішень, бо на час звернення ці рішення були виконані, були відсутні відомості про обставини, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а відтак були відсутні підстави для внесення цих відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З огляду на викладене, колегія суддів уважає, скарга ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, є необґрунтованою, оскільки відсутній предмет оскарження, передбачений п.1 ч.1 ст. 303 КПК України, а саме: відомості про кримінальне правопорушення, а тому в її задоволенні належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2014 року скасувати.
В задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, відмовити.
Ухвала у касаційному порядку оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:

__________________ __________________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11сс/796/2218/2014, Категорія КПК: ст. 303
Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_8
Доповідач ОСОБА_1