В И Р О К
іменем України
"17" листопада 2014 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0010984 від 22.08.2014 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, українця, громадянина України, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.. 89 КК України є таким, що не має судимості,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, суд -

В С Т А Н О В И В:
Судом визнано доведеним, що 22.08.2014 року приблизно о 15 год. ОСОБА_4 , з метою вчинення таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до приміщення, перебував в 3-му під`їзді будинку АДРЕСА_2 , де на другому поверсі виявив вхідні двері до квартири АДРЕСА_3 .

Реалізуючи свої злочинні наміри, направлені на вчинення повторного таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до приміщення, останній, застосовуючи заздалегідь підготовлені ним інструменти, а саме викрутку та газовий ключ, пошкодив циліндричний механізм врізного замка вхідних дверей, після чого проник до приміщення вищевказаної квартири.

Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_4 оглянув приміщення квартири та в одному з відділень меблевої стінки виявив належні ОСОБА_6 особисті речі, а саме: золоту каблучку з рубіновим камнем вагою приблизно 2 грама вартістю 2000 гривень, перлинове намисто вартістю 500 грн., два золотих ланцюжка, загальною вартістю 2000 гривень, золоту обручку вартістю 1000 гривень, золоті сережки у вигляді дубового листя вартістю 900 грн., срібний з золотим гарнітур у вигляді каблучки та сережок вартістю 1000 грн., годинник «Кельвін Кляйн», годинник «Тіссо», загальною вартістю 100 грн., вироби з біжутерії, які для потерпілого матеріальної цінності не мають, банківську картку банку «Укрсиббанк» на ім`я дружини потерпілого ОСОБА_7 , грошових коштів на якій не було.

Взявши вищевказані речі, ОСОБА_4 поклав їх до своєї сумки, після чого залишив приміщення квартири та в подальшому, маючи реальну можливість розпорядитися викраденим майно, останній біля будинку АДРЕСА_4 був затриманий працівниками міліції.

Своїми діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 7500 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, розкаявся та підтвердив час, місце, обставини скоєння злочину та суму завданих збитків.

Також ОСОБА_4 просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, так як він повністю погоджується з обставинами скоєння ним злочину встановленим, як на досудовому слідстві, так і в суді.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції. За таких обставин, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які обвинуваченим не оспорюються, зміст даної статті ОСОБА_4 роз`яснено.

Наведене свідчить про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням в приміщення.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного.

Суд приймає до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 розкаявся в скоєному, сприяв розслідуванню в ході досудового слідства та в суді, що є пом`якшуючою обставиною по справі, його характеристику, одружений, має неповнолітню дитину, стан його здоров`я, хворіє на тяжкі захворювання.

Також судом враховано, що ОСОБА_4 скоїв тяжкий злочин, обставини скоєння злочину, не працює.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд вважає, що його виправлення не можливе без ізоляції від суспільства і міра покарання повинна бути пов`язана з позбавленням волі.

Речові докази підлягають поверненню потерпілому.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 366- 368, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд -

З А С У Д И В:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років шести місяців позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 , до вступу вироку в законну силу - залишити без змін, тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 22.08.2014 року, з моменту затримання.

Речові докази по справі, а саме: два золотих ланцюжка, золотий православний хрестик, золоті сережки у вигляді дубового листя срібний з золотим гарнітур у вигляді каблучки та сережок, золотий кулон у вигляді двох сердець, годинник «Кельвін Кляйн», вироби з біжутерії: сережки з жовтого металу, сережки з зеленими камінцями, ланцюжок з кулоном з червоним камінцем, сережки з камінцями бежевого кольору, сережки у вигляді двох сердець, сережки у вигляді птахів, намисто сріблястого кольору, банківську картку банку «Укрсиббанк» на ім`я дружини потерпілого ОСОБА_7 , чеки банку «Укрсиббанк» повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати за проведення трасологічної експертизи в сумі 393 (триста дев`яносто три) гривні 12 копійок на користь держави.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: