Справа №212/2305/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2015 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області в залі судових засідань у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000073 від 09.01.2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Енергодар Запорізької області, українець, громадянин України, освіта середня-технічна, працюючий неофіційно, одружений, має на утримані двох неповнолітніх, в силу ст. 89 КК України не судимий, зареєстрований та мешкає за адресою АДРЕСА_1 .

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 Кримінального кодексу України, внесеному в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за №0000073 від 09.01.2015 року,-
ВСТАНОВИВ:
31 грудня 2014 року близько 22 години 00 хвилин, ОСОБА_5 прийшов у гості до свого знайомого ОСОБА_6 який мешкає в кімнаті АДРЕСА_2 . 01 січня 2015 року близько 09 години 30 хвилин ОСОБА_5 перебуваючи в приміщені кімнати АДРЕСА_2 , реалізуючи раптово виниклий злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, скориставшись відсутністю свідків та очевидців, шляхом вільного доступу, таємно викрав взявши з полиці планшет «ImPad 1213» impression вартістю 860 гривень чорного кольору, в шкіряному чохлі з клавіатурою вартістю 200 гривень, з картою пам`яті на 32 гб. вартістю 160 гривень, та гроші в сумі 450 гривень, які належали ОСОБА_6 , після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, звернувши викрадене на свою користь, чим заподіяв матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 1 670 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України визнав повністю та суду пояснив, що з потерпілим святкували новий рік. З ранку першого січня 2015 вкрав гроші та планшет. Планшет повернув, гроші поверне незабаром. Гроші витратив на проїзд на роботу та продукти харчування. Вину у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення визнає повністю та просить суд жорстко не карати, заявив, що шкоду поступово відшкодує.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що зустріч обвинуваченого 31 грудня 2014 року біля магазину близько 10 годинні вечора та вирішила разом зустріти новий рік. З ранку помітив, що зник планшет та гроші. Бажав добровільно все вирішити та домовитися з обвинуваченим, але нічого не вийшло. Через деякий час звернувся до міліції і працівники міліції повернули йому планшет, за що щиро дякує працівникам міліції. Просить суд не позбавляти воля обвинуваченого, цивільний позов на даний час заявляти не буде.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор та потерпілий, також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, потерпілий правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

При цьому, згідно ст.337 КПК України розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах висунутого йому обвинувачення відповідно до обвинувального акту. Показання обвинуваченого дані під час судового розгляду про обставини вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення з визнанням у повному обсязі своєї вини у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами, з точки зору взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії обвинуваченої ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ст.185 ч.1 Кримінального кодексу України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 є його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, активне сприяння в розкриті, часткове та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої суд не встановив.

Приймаючи до уваги всі обставини справи, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального пр авопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання, за наявності обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також те, що ОСОБА_5 раніше судимий в силу статті 89 КК України, на час досудового слідства та розгляду справи у суді свідомо і неухильно дотримувалася загальноприйнятих норм і правил поведінки, встановлених у суспільстві, пануючих моральних принципів, погоджуючись з позицією прокурора, і беручи до уваги з`ясоване у сукупності, суд прийшов до висновку про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції його від суспільства, а тому суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 потрібно призначити покарання за кримінальне правопорушення в межах санкції статті, враховуючи можливість виправлення обвинуваченого без відбуття покарання, на підставі ст..75 КК України від відбування призначеного основного покарання обвинуваченому ОСОБА_5 потрібно звільнити з випробуванням, з випробуваним строком з покладанням на обвинуваченого, відповідно до ст.. 76 КК України певні обов`язки.

Захід забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_5 не обирався.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню суд не вирішує, так як сторони кримінального провадження не надали доказів про наявність речових доказів.

Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст.ст. 366-368, 369, 374 КПК України, суд, -
ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення в пред`явленому обвинуваченні за ст.185 ч.1 Кримінального кодексу України.

Призначити ОСОБА_5 покарання за ст.185 ч.1 Кримінального кодексу України у виді 2 (Два) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного йому основного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням з іспитовим строком 2 (Два) роки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтись на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Крім того засудженому роз`яснено вимоги ст.376 ч.3 КПК України.

Суддя ОСОБА_1