Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/74/13-к

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 лютого 2015 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю:

потерпілої ОСОБА_3

представника потерпілої ОСОБА_4

підсудного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Олевську кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лопатичі Олевського району Житомирської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей, працюючого сторожем в Олевському ОП «Теплових мереж», не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 , обвинувачується у тому, що він 22 грудня 2011 року, близько 12 години 00 хвилин, на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , під час суперечки з ОСОБА_3 , яка виникла на ґрунті побутових неприязних відносин, вдарив останню рукою в спину, внаслідок чого потерпіла впала на землю, наніс удар ногою в область лівої ягодиці та душив її руками за горло, внаслідок чого заподіяв ОСОБА_7 (Котвицькій), тілесні ушкодження у вигляді синця на правій боковій поверхні шиї, синців в ділянці колінних суглобів з розтягненням зв`язок лівого колінного суглобу, синця на тильній поверхні правої кисті, які відповідно до висновків експерта № 329 від 02.10.2012 року та № 416 від 03.12.2012 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно до положень ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчинені злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Завданням кримінального провадження, відповідно до ст. 2 КПК України ( в редакції 1960 року) є охорона прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, які беруть в ньому участь, а також швидке і повне розкриття злочинів, викриття винних та забезпечення правильного застосування Закону з тим, щоб кожний, хто вчинив злочин, був притягнутий до відповідальності і жоден невинний не був покараний.

Згідно ст. 64 КПК України( в редакції 1960 року) при провадженні досудового слідства, дізнання і розгляді кримінальної справи в суді підлягають доказуванню: подія злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину); винність обвинуваченого у вчиненні злочину і мотиви злочину; обставини, що впливають та ступінь тяжкості злочину, а також обставини, що характеризують особу обвинуваченого, пом`якшують та обтяжують покарання; характер і розмір шкоди, завданої злочином, а також розміри витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину.

У відповідності до ст. 65 КПК України ( в редакції 1960 року)доказами у кримінальній справі є всякі фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган дізнання, слідчий, суд встановлюють наявність або відсутність суспільно небезпечного діяння, винність особи, яка вчинила це діяння, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 323 КПК України ( в редакції 1960 року)суд обґрунтовує вирок лише на тих доказах, які були розглянуті в судовому засіданні. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності з точки зору їх стосовності, допустимості, достовірності і достатності, керуючись законом.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 , свою винність у вчиненому злочині не визнав. В ході судового слідства надав суду пояснення, що він має в АДРЕСА_2 будинок, якого здавав у найом квартиронаймачу ОСОБА_3 , та її співмешканцю ОСОБА_8 , до грудня 2011 року.

22.12.2011 року, близько 12.00 години, на його подвір`ї, будинку АДРЕСА_2 між ним та потерпілою, дійсно виникла суперечка на ґрунті побутових неприязних відносин, в ході якої ОСОБА_3 , провокуючи бійку підскочила до нього і стала словесно ображати його, при цьому він, у свою чергу відштовхнув потерпілу, від себе. Однак ОСОБА_3 , йому та при всіх присутніх на подвір`ї повідомила про те, що вона завдасть собі тілесних ушкоджень і він все одно буде платити їй гроші. Де вона дістала такі тілесні ушкодження, які в неї виявлено, йому не відомо. Винним себе не визнає, оскільки будь-яких ударів по тілу потерпілої не наносив і ніяких насильницьких дій не вчиняв.

Окрім показань ОСОБА_5 щодо невинуватості у вчиненні злочину, судом дослідженні інші докази, які підтверджують невинуватість підсудного, а саме допитані в судовому засіданні свідки за клопотанням потерпілої ОСОБА_9 , та за клопотанням підсудного ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , а також очевидці ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які були свідками конфлікту між підсудним і потерпілою 22 грудня 2011 року, близько 12 години 00 хвилин, на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , та дали аналогічні показання, що підсудний не наносив по тілу потерпілої жодного удару і не вчиняв ніяких насильницьких дій.

ОСОБА_16 , у судовому засіданні надала свідчення, що вона працює сільським головою Лопатицької сільської ради Олевського району. Так 22.12.2011 року до сільської ради звернувся із заявою ОСОБА_5 , з приводу прийняття заходів впливу до ОСОБА_7 , на її неправомірні дії, які мали місце на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , . Дану заяву вона передала для розгляду дільничному інспектору Олевського РВ УМВС.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_3 , надала суду показання про те, що вона винаймала разом із своїм співмешканцем ОСОБА_8 , будинок АДРЕСА_2 , який належить підсудному ОСОБА_5

22.12.2011 року, біля 12.00 годині, вона із своїм співмешканцем знаходилася на подвір`ї будинку ОСОБА_5 , де на вантажний автомобіль грузили дрова і в цей час до подвір`я зайшов ОСОБА_5 , та вдарив її у спину від чого вона впала головою вниз на землю і відчула удар ногою в ліву сторону ягодиці. Потім підсудний, збоку схопив її одною рукою за голову а другою схопив за шию і почав душити та в цей час до них підбіг її співмешканець ОСОБА_8 , та розборонив них. Після чого вона піднялась та пішла до своєї матері ОСОБА_17 .

Суд показання потерпілої оцінює критично і не бере їх до уваги, оскільки вони спростовуються показаннями свідкаіз сторони потерпілої ОСОБА_9 так ісвідків зі сторони підсудного ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які в судовому засіданні ствердили, що підсудний жодного удару по тілу потерпілої не наносив і не вчиняв ніяких насильницьких дій, це також підтвердили в судовому засіданні очевидці події ОСОБА_18 та ОСОБА_15 .
Свідок ОСОБА_17 , в судовому засіданні надала показання з яких слідує, що 22.12.2011 року в обідню пору прийшла її дочка ОСОБА_3 , яка була вся в синцях, кульгала та розповіла їй, що її побив ОСОБА_5 . Після чого поїхала до м.Олевська та в цей же день, у вечірню пору повернулася до неї, нога доньки була в гіпсу.

Суд також показання свідка ОСОБА_17 оцінює критично і не бере їх до уваги , оскільки потерпіла є дочкою ОСОБА_17 , остання заінтересована в покаранні ОСОБА_5 , вона не була очевидцем події, а про обставини спричинення тілесних ушкоджень потерпілої дізналась із слів потерпілої, показання якої спростовані свідками.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , надав показання про те, що він є співмешканцем потерпілої ОСОБА_3 . Так 22.12.2011 року вони приїхали до будинку АДРЕСА_2 забрати дрова, так як раніше проживали у вказаному будинку. І цього ж дня, об 12.00 годині між його співмешканкою та ОСОБА_5 , власником будинку виникла побутова суперечка. Під час якої він знаходився у дровітні і коли вийшов на вулицю то побачив, що потерпіла лежить на землі, а ОСОБА_5 зверху на ній і руками душить потерпілу. Він підбіг і відтягнув підсудного від потерпілої. Пізніше потерпіла повідомила свідку, що підсудний вдарив її в спину.

Суд до показів свідка ОСОБА_8 відноситься критично і не бере їх до уваги, оскільки він є співмешканцем потерпілої, зацікавлений в результаті розгляду справи, щоб ОСОБА_5 поніс покарання і моральну відповідальність. Крім того, показання даного свідка спростовуються показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які в судовому засіданні ствердили, що підсудний жодного удару по тілу потерпілої не наносив і не вчиняв ніяких насильницьких дій, це також підтвердили в судовому засіданні очевидці події ОСОБА_18 та ОСОБА_15 .
Крім того, суд не бере до уваги висновки експертів № 329 від 02.10.2012 року та № 416 від 03.12.2012 року з яких слідує, що ОСОБА_3 спричиненні тілесні ушкодження у вигляді синця на правій боковій поверхні шиї на рівні щитовидного хряща гортані, які могли виникнути від здавлення шиї пальцями рук нападника. Синці в ділянці колінних суглобів з розтягненням зв`язок лівого колінного суглобу, синця на тильній поверхні правої кисті, виникли від взаємодії з тупими предметами та падіння з висоти власного росту вперед колінами і правою кистю об тупі предмети на поверхні ґрунту, оскільки відповідно до ст. 75 КПК України ( в редакції 1960 року) висновки експертів для суду не є обов`язковими.
Суд не погоджується з даними висновками, що саме тілесні ушкодження які виявленні на тілі потерпілої могли бути спричиненні підсудним, оскільки ці обставини спростовуються показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_18 та ОСОБА_15 , які зазначили, що підсудний жодного удару по тілу потерпілої не наносив і не вчиняв ніяких насильницьких дій.
Дії ОСОБА_5 були кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України, як нанесення легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Дослідивши та оцінивши докази по даній справі в їх сукупності, суд ґрунтуючись на засадах справедливості, виваженості та неупередженості, дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_5 , у вчинені злочину передбаченого ч.2 ст. 125 КК України. За наявності таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_5 , складу злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Відповідно до ч.4 ст.327 КПК України (в редакції 1960 року), виправдувальний вирок постановлюється у випадках, коли не встановлено події злочину, коли в діянні підсудного немає складу злочину, а також, коли не доведено участі підсудного у вчиненні злочину.

В позові потерпілій про стягнення на її користь з ОСОБА_5 , 10 000.00 грн., моральної шкоди відмовити за безпідставністю, оскільки недоведеного в судовому засіданні винуватості підсудного у вчиненні злочину та спричинені моральної шкоди.

На підставі викладеного та керуючись: ст.ст. 27, 28, 323, 324, 327 КПК України, (в редакції 1960 року)суд -

З А С У Д И В :
Виправдати ОСОБА_5 за ч.2 ст.125 КК України.
В позові ОСОБА_3 , до ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди в розміри 10 000 грн. відмовити за безпідставністю.

Вирок суду може бути оскарженим до Апеляційного суду Житомирської області, через Олевський районний суд Житомирської області протягом 15 діб з моменту його оголошення.
Суддя: ОСОБА_1