Провадження № 11-кп/780/270/15 Доповідач у 2 інстанції Загоруйко
Категорія 4 31.03.2015

УХВАЛА
Іменем України
«31» березня 2015 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційні скарги прокурора, який брав участь у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_10 на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 червня 2014 року, за яким

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Веснянки Ківерцівського району Волинської області, одружений, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 20.11.2012 року Ківерцівським районним судом Волинської області за ч. 2 ст. 296 КК України до 2 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 20.11.2012 року у виді 1 місяця позбавлення волі та призначено остаточне покарання, за сукупністю вироків, у виді позбавлення волі строком на 6 років 1 місяць.

Цивільний позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_12 на користь потерпілого ОСОБА_13 17751 грн. 64 коп. в якості відшкодування матеріальної шкоди та 150 000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди.

Колегія суддів,

В С Т А Н О В И Л А :
Згідно з вироком, 18.05.2013 року близько 05 години ОСОБА_12 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на території автозаправної станції «Агроспецкомплект», розташованої по АДРЕСА_2 , маючи умисел на завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_13 , тобто посягаючи на найвищу соціальну цінність - життя та здоров`я людини, з метою реалізації вищевказаного умислу, в ході сварки, яка зав`язалась на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, скориставшись скляною пляшкою з-під пива об`ємом 0,5 л., яку тримав в руках, умисно наніс нею один удар в область голови ОСОБА_13 .

Згідно висновку експерта № 246/Д ОСОБА_13 отримав тілесні ушкодження у вигляді тяжкої відкритої черепно-мозкової травми: множинні забої головного мозку, епідуральна і субдуральна гематома лівої скронево-тімяної ділянки, перелом лівої скроневої кістки з переходом на основу черепа з глибоким тетрапарезом до елегії в лівих кінцівках, порушення свідомості з типом «малої свідомості». Тяжка відкрита черепно-мозкова травма відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Не погоджуючись з даним вироком, прокурором, який брав участь у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , захисником ОСОБА_10 , подано апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить: вирок скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок його м`якості; ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_12 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді 7 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 20.11.2012 року у виді 1 року позбавлення волі та призначити остаточне покарання, за сукупністю вироків, у виді 8 років позбавлення волі. Апелянт, не оспорюючи кваліфікації дій обвинуваченого та доведеності його вини, вказує, що призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок його м`якості.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок скасувати і ухвалити новий вирок, яким змінити правову кваліфікацію кримінального правопорушення із ст. 121 ч. 1 на ст. 124 КК України, призначивши йому покарання не пов`язане з позбавленням або обмеженням волі, відмовити у задоволенні цивільного позову. В обґрунтування своїх вимог апелянт вказує, що висновки суду, викладені у вироку, не відповідають фактичним обставинами справи так як свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 з одного боку і ОСОБА_16 , ОСОБА_17 з іншого боку були по різні сторони конфлікту та їх покази суттєво відрізняються. Зазначає, що судом неправильно застосовано закон про кримінальну відповідальність, що в свою чергу потягло за собою незаконне засудження ОСОБА_12 . У доповненнях в судовому засіданні захисник просив зменшити суму моральної шкоди, стягнутої на користь потерпілого.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, в підтримку поданої апеляційної скарги прокурора, та який вважав за необхідне апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, захисника обвинуваченого в підтримку поданої апеляційної скарги, обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу захисника та заперечував щодо апеляційної скарги прокурора, його звернення до суду в судових дебатах та з останнім словом, апеляційний суд, обговоривши доводи скарги, та вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивавованим.

Відповідно до ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вирок зазначаються докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Вказаних вимог закону судом при розгляді справи дотримано не було.

Так, в обґрунтуванні прийнятого рішення, суд послався на покази свідків ОСОБА_14 і ОСОБА_15 , а також ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , які були допитані в судовому засіданні, визнавши при цьому наступне: «Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд визнає, що свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 під час розгляду справи в суді, давали правдиві, послідовні, логічні покази, які відповідають встановленим судом фактичним обставинам справи.» Про те, свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , з одного боку і ОСОБА_16 , ОСОБА_18 з іншого боку були по різні сторони конфлікту, та їх покази суттєво відрізняються.

Так, свідки ОСОБА_18 та ОСОБА_16 , допитані в судовому засіданні апеляційного суду, кожен окремо, показали, що в приміщення магазину, де знаходився вони та ОСОБА_12 , зайшло четверо хлопців, які поводили себе агресивно та перебували в стані алкогольного сп`яніння, після чого один з чотирьох хлопців на ім`я ОСОБА_20 одразу почав сваритися з ОСОБА_12 , поводився агресивно та виражався образливою лайкою стосовно ОСОБА_12 , а після того як вони вийшли з магазину за ними одразу вийшли четверо хлопців, які одразу штовхнули його в спину, після чого його вдарили кулаком та він впав на землю та його, а також ОСОБА_16 почали бити ногами і пляшками. ОСОБА_12 намагався відтягнути невідомих хлопців від них та припинити бійку.

Свідок ОСОБА_16 , крім того, показав, що після того, як вони вийшли з магазину, його почав бити невідомий, а потім до нього приєдналися інші. Він одразу впав на землю та закрив руками голову від ударів, які йому наносили невідомі хлопці. ОСОБА_17 знаходився ліворуч від нього, лежав на землі і його били. Також він чув як ОСОБА_12 кричав: «заспокойтесь, навіщо ви це робите». В результаті побиття йому були завдані численні тілесні ушкодження, однак звернувся до медичного закладу пізніше, коли погіршився стан здоров`я. В зв`язку з отриманими травмами він перебував на лікуванні з 18.05.13. по 27.05.13.

Крім того, інші свідки підтвердили що ініціатором конфлікту був ОСОБА_21 , а не ОСОБА_12 .

Зокрема, свідок ОСОБА_14 показав в суді 1-ї інстанції, що в магазині між ОСОБА_22 та трьома невідомими йому хлопцями виник конфлікт, в ході якого вони кричали один на одного. При цьому дівчина - касир намагалася заспокоїти ОСОБА_23 . Свідок ОСОБА_15 показав, що коли він вийшов з магазину ОСОБА_20 ( охоронець, який змінився) почав бійку.

Крім цього, свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 в своїх показах вказують, що саме потерпілий ОСОБА_24 рухався в напрямку до обвинуваченого ОСОБА_12 , який вдарив потерпілого по голові пляшкою.

Сам обвинувачений, як в суді 1-ї інстанції, так і в засіданні апеляційного суду послідовно показував, що коли він йшов до каси, то він жартома віддав військове вітання охоронцю, що не сподобалось іншому охоронцю і в них почалась розмова на підвищених тонах, та той почав поводити себе агресивно та розмахувати руками, у зв`язку з чим дівчина-касир почала його заспокоювати.. Потім до них в приміщенні магазину підійшли четверо незнайомих на той час хлопців, як пізніше йому стало відомо це були ОСОБА_25 , ОСОБА_24 , ОСОБА_26 та ОСОБА_27 . Він, ОСОБА_12 , з друзями розрахувались на касі та вийшли на вулицю, де на них накинулись четверо хлопців, які також вийшли за ними. Хлопці накинулись на ОСОБА_18 та ОСОБА_16 , які одразу впали на землю, та били їх руками та ногами, а пізніше і пляшками, він в цей момент знаходився неподалік та намагався припинити бійку викрикуючи слова: «Що ви робите, припиніть», але його ніхто не слухав та бійка продовжувалась. Він намагався підійти до друзів щоб допомогти їм, але ОСОБА_25 не давав підійти. Потім до нього почав йти ОСОБА_24 та ще двоє хлопців, у зв`язку з чим він злякавшись ОСОБА_28 , який наближаючись до нього розмахував руками і ногами, вдарив ОСОБА_28 пляшкою пива, яку він тримав в руці, по голові остннього, та втік, оскільки його почали наздоганяти.

Колегія суддів, проаналізувавши вказані покази в їх сукупності, погоджується з доводами апеляційної скарги захисника, що в момент заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень обвинувачений ОСОБА_12 перебував в стані необхідної оборони, що підтверджується обставинами встановленими судом, зокрема:

- агресивні дії, які призвели до нанесення тілесних ушкоджень учасникам протистояння, були ініційовані не ОСОБА_12 , а іншою особою;

- ОСОБА_12 і його друзям ОСОБА_16 , ОСОБА_18 протистояла група осіб, яка чисельно переважала їх;

- в момент заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень двоє друзів ОСОБА_12 , а саме ОСОБА_18 і ОСОБА_16 лежали на асфальті, їм наносились побої, та у ОСОБА_18 вже була розбита голова;

- ОСОБА_12 намагався зупинити побиття, але безуспішно.

Разом з тим, обвинувачений тримаючи в руках пляшку з під пива, та розуміючи про можливі наслідки, наніс один удар пляшкою по голові ОСОБА_13 коли той наближався до нього, чим перевищив межі необхідної оборони.

Про те, що особами, з якими у ОСОБА_12 та його друзів відбулася бійка, вчинялись протиправні дії, безумовно свідчить і той факт, що стосовно них до ЄРДР внесені відповідні відомості за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, та до даного часу провадиться досудове слідство.

За таких обставин дії обвинуваченого, на переконання колегії суддів, слід кваліфікувати за ст. 124 КК України, як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони.

Об`єктивна сторона даного злочину передбачає заподіяння тяжких тілесних ушкоджень лише у випадках, коли винний здійснює свій захист або захист інших громадянин від нападу.

Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги прокурора, про необхідність призначення більш сурового покарання є безпідставними.

Щодо доводів захисника стосовно цивільного позову потерпілого, то колегія суддів, з урахуванням зміни обвинувачення, визнаного судом необхідним, вважає за справедливе зменшити розмір моральної шкоди, яка полягає відшкодуванню потерпілому, встановивши її розмір 50 000 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду Київської області,
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а скаргу захисника ОСОБА_10 задовольнити.

Вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 червня 2014 року стосовно ОСОБА_29 змінити: перекваліфікувати його дії з ч. 1 ст. 121 КК України на ст. 124 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року 4 (чотирьох) місяців обмеження волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 20.11.2012 року у виді 1 місяця 21 дня позбавлення волі та призначити остаточне покарання, за сукупністю вироків, у відповідності з п.п. б п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) місяців 21 (двадцять один) день.
Зарахувати в строк відбування покарання перебування його під вартою з 10.06.2014 року.

Звільнити ОСОБА_29 з-під варти в залі суду негайно.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_13 в частині відшкодування моральної шкоди задовольнити частково, - стягнути з ОСОБА_12 на користь потерпілого 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн.

В іншій частині вирок залишити без змін.

ГОЛОВУЮЧИЙ

СУДДІ