Сколівський районний суд Львівської
Справа № 453/1549/13-к
№ провадження
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2013 року
Сколівський районний суд Львівської
області

в складі: головуючого – судді
Микитина В.Я.;

при секретарі
Корнута Т.Б.;

з участю прокурора
Масяка Ю.М.;

потерпілого
ОСОБА_1;

та обвинуваченого
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Сколе
Львівської області кримінальне
провадження по обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та
жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця,
громадянина України, не одруженого,
ІНФОРМАЦІЯ_3, депутатом не являється, не
працюючого, раніше судимого Стрийським
міськрайонним судом Львівської
області 17.09.2009 року за ч. 1 ст. 186 КК
України до позбавлення волі строком на
один рік із застосуванням ст. ст. 75, 76 та
104 КК України – звільнення від
відбування покарання з іспитовим
терміном строком один рік та
покладенням на нього виконання певних
обов’язків, судимість погашена,

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.
185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_2 07.09.2013 року
близько 14 год. 00 хв. у м. Сколе
Львівської області, проник у житловий
будинок № 18, що по вул. Стрийська і який
належить гр. ОСОБА_1, де з командирської
сумки (планшетки) таємно викрав 150 євро,
завдавши гр. ОСОБА_1 майнову шкоду на
загальну суму 1 582 грн. 85 коп.. З
викраденими коштами, обвинувачений
ОСОБА_2 покинув зазначений житловий
будинок, а гроші у подальшому витратив
на свої потреби.

У судовому засіданні обвинувачений
ОСОБА_2, після роз’яснення йому змісту
ч. 3 ст. 349 КПК України та переконання
суду у відсутності сумнівів щодо
добровільності позиції
обвинуваченого, вину визнав повністю
та пояснив, що дійсно він 07.09.2013 року
близько 14 год. 00 коп., у м. Сколе
Львівської області проник всередину
будинку № 18, що по вул. Стрийська, де з
барсетки таємно викрав 150 євро, які у
подальшому обміняв на гривні і
витратив на власні потреби. На даний
час він кається у скоєному, просить
його суворо не карати, зокрема не
позбавляти його волі, обіцяє
виправитись та у подальшому такого
більше не вчиняти.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_2
свою вину у вчиненому кримінальному
правопорушенні визнав повністю, інші
учасники провадження не оспорюють
фактичні обставини справи і судом
встановлено, що обвинувачений
правильно розуміє зміст цих обставин,
відсутні будь-які сумніви у
добровільності та істинності його
позиції, заслухавши думку учасників
судового розгляду, які не заперечували
проти розгляду кримінального
провадження в порядку, передбаченому ч.
3 ст. 349 КПК України, та роз’яснивши йому
положення ч. 3 ст. 349 КПК України про
наслідки застосування обмеженого
дослідження доказів, а саме про
позбавлення його у такому випадку
права подальшого оспорювання цих
обставин провадження в апеляційному
порядку, суд визнає недоцільним
дослідження інших доказів відносно тих
обставин провадження, які ніким не
оспорюються.

На підставі вище наведеного, суд,
допитавши обвинуваченого та
дослідивши матеріали кримінального
провадження, прийшов до висновку, що
вина обвинуваченого ОСОБА_2 у вчиненні
ним кримінального правопорушення при
обставинах, викладених в
обвинувальному акті, доведена у
судовому засіданні повністю.

Суд вважає, що дії обвинуваченого
ОСОБА_2 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185
КК України, як таємне викрадення чужого
майна (крадіжка).

Обтяжуючих вину обвинуваченого ОСОБА_2
у вчиненні кримінального
правопорушення обставин, передбачених
ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Пом’якшуючою вину обвинуваченого
ОСОБА_2 у вчиненні кримінального
правопорушення обставиною,
передбаченою ст. 66 КК України, суд
вбачає його щире каяття у скоєному,
активне сприяння у розкритті
кримінального правопорушення.

При визначенні міри покарання
обвинуваченому ОСОБА_2 суд враховує
суспільну небезпеку вчиненого
кримінального правопорушення, особу
обвинуваченого, який посередньо
характеризується за місцем проживання,
на «Д» обліку у лікаря нарколога та
лікаря психіатра Стрийської МРЛ
Львівської області не перебуває,
раніше притягався до кримінальної
відповідальності, однак судимість
погашена у встановленому законом
порядку, а також той факт, що він
повністю визнав свою вину, щиро
розкаюється у вчиненому кримінальному
правопорушенні та активно сприяв його
розкриттю. Суд враховує і те, що
обвинувачений ОСОБА_2 ніде не працює і
завдані ним збитки він не відшкодував.

З урахуванням наведених обставин, суд
під час вирішення питання про обрання
міри покарання обвинуваченому ОСОБА_2
вважає за доцільне призначити його у
межах, установлених санкцією ч. 1 ст. 185
КК України у вигляді громадських робіт
на певний строк.

Речові докази: куртку спортивну,
джинсові штани, взуття чоловіче та
футболку слід знищити, як майно, що було
набуте злочинним шляхом.

Цивільного позову у кримінальному
провадженні не заявлено.

Судових витрат у кримінальному
провадженні немає.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України,
суд –

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і
призначити йому покарання у вигляді
громадських робіт строком 150 (сто
п’ятдесят) годин.

Міру запобіжного заходу засудженому
ОСОБА_2 до вступу вироку у законну силу
не обирати.

Речові докази: куртку спортивну,
джинсові штани, взуття чоловіче та
футболку – знищити.

Копію вироку негайно, після його
проголошення, вручити засудженому та
прокурору.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
вирок, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після ухвалення рішення
судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до
апеляційного суду Львівської області
протягом тридцяти днів з моменту його
проголошення, або з моменту вручення
копії вироку засудженому, який
перебуває під вартою через Сколівський
районний суд Львівської області з
підстав, передбачених ст. 394 КПК
України.

Суддя
В.Я. Микитин