Справа № 752/1592/15-к
Провадження № 1-кп/752/262/15
УХВАЛА
підготовчого судового засідання
16.03.2015 р. м. Київ
Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, українця, який одружений, працює на посаді директора ТОВ «Сінді», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В :
До Голосіївського районного суду м. Києва передано обвинувальний акт відносно обвинуваченого за ч.2 ст.367 КК України ОСОБА_3 разом з угодою про визнання винуватості.
Оглянувши угоду про визнання винуватості, суд вважає за необхідне відмовити в її затвердженні, виходячи з наступного.
Статтею 472 КПК України визначено основні вимоги до змісту угоди про визнання винуватості.
Відповідно до ч.7 ст.474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо серед іншого умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення; умови угоди не відповідають інтересам суспільства.
ОСОБА_3 інкримінується вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, а саме службова недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам.
Так, в угоді та в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні злочину, при цьому акт та угода не містять формулювання обвинувачення, яке інкримінується ОСОБА_3 .
Крім того, в описовій частині обвинувального акту фактично вказується два склади злочину, які вчинив ОСОБА_3 , а саме зазначено, що дії останнього спричинили істотну шкоду державним інтересам та тяжкі наслідки. Тобто, як випливає із зазначеного, дії ОСОБА_3 повинні бути кваліфіковані по частинам 1 та 2 ст.367 КК України.
Не зрозуміло, чому в обвинувальному акті вказано, що ОСОБА_6 вчинив особливо тяжкий злочин, хоча йому інкримінується вчинення злочину середньої тяжкості.
Окрім того, ОСОБА_6 перебував на посаді директора ТОВ «Сінді» з 2005 року, неодноразово подавав податкові декларації до ДПІ. Перебуваючи на посаді 9 років не допускав порушень і лише в 2014 році, після реалізації будівлі офісно-спортивно-розважального центру з паркінгом, останній нібито недбало підійшов до виконання своїх службових обов`язків, а саме неналежним чином перевірив податкову декларацію, що спричинило ненадходження до державного бюджету податку на додану вартість на суму 13 338 433 грн.
Загалом, з описової частини угоди про визнання винуватості та обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_3 вчинив більш тяжкий злочин, ніж той, що йому інкримінується органом досудового розслідування.
Згідно вимог ст.474 КПК України якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду.
Не зрозуміло, чому матеріали до суду надійшли лише 29.01.2015 року при тому, що угода була складена та підписана ще 24.12.2014 року.
Таким чином, вказана угода не відповідає вимогам КПК України, а тому необхідно відмовити в її затвердженні, при цьому обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, для продовження досудового розслідування у загальному порядку.
Керуючись ст.ст. 472, 474 КПК України, -
У Х В А Л И В :
Обвинувальний акт відносно обвинуваченого за ч.2 ст.367 КК України ОСОБА_3 повернути прокурору Голосіївського району м. Києва, для продовження досудового розслідування у загальному порядку.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1