Справа № 509/5401/14-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2014 року смт. Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт.Овідіополь обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Баштанівка Татарбунарського району Одеської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у скоєнні злочину, передбаченого ст.263 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У 2006 році, точної дати та часу слідством не встановлено, ОСОБА_4 , допомагаючи невстановленій слідством особі по домогосподарству, на горищі його будинку, точного місця розташування слідством не встановлено, знайшов предмет схожий на металеву банку, після її відкриття зрозумів, що в ній знаходиться мисливський порох, після чого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу та попрохав товариша віддати йому цю банку, на що останній згодився. Після чого ОСОБА_4 переніс металеву банку до приміщення свого гаражу, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав її до 17.09.2014 року.

17.09.2014 року о 16 годині 00 хвилин, за місцем мешкання гр. ОСОБА_4 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками міліції в гаражному приміщенні, на дерев`яній шафі виявлено та вилучено одну металеву банку циліндричної форми, з речовиною схожою на порох, яку ОСОБА_4 зберігав без передбаченого законом дозволу.

Надана на дослідження речовина в одній металевій банці згідно висновку експерта № 1330 від 22.10.2014 року, є вибуховою речовиною метальної дії - нітроцелюлозним порохом, загальною масою 158 г.

Своїми умисними діями, які виразились в незаконному придбанні, носінні, зберіганні вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ч.1 ст.263 КК України.
26 листопада 2014 року між прокурором прокуратури Овідіопольського району Одеської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0002329, та ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469 та 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ст.263 ч.1 КК України, ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у вигляді 3 років позбавлення волі, з застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік, з покладенням обов`язку, передбаченого п.4 ч.1 ст.76 КК України зобов`язання ОСОБА_4 періодично з`являтись у кримінально-виконавчу інспекцію для реєстрації, та отримана згода обвинуваченого на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку ст.314 ч.3 п.1 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просить вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.263 ч.1 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст.474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.2 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Враховуючи те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором прокуратури Овідіопольського району Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК України та КК України суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 26 листопада 2014 року між прокурором прокуратури Овідіопольського району Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 та призначення ОСОБА_4 за ст.263 ч.1 КК України узгодженої сторонами угоди про визнання винуватості, міри покарання.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 475 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26 листопада 2014 року між прокурором прокуратури Овідіопольського району Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0002329.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.263 ч.1 КК України, за яке призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 26 листопада 2014 року покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
У відповідності до ст.ст.75, 76 КК України визнати можливим звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить іншого злочину та виконає покладене на нього зобов`язання періодично з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

Іспитовий строк рахувати з моменту проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Держави 1229,80 грн. процесуальних витрат по справі на залучення експерта для проведення судової експертизи.

Речові докази знищити.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Одеської області через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1