490/5675/15-к 01.07.2015
н/п 1-кп/490/450/2015
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/5675/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 липня 2015 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванівка, Доманівського району, Миколаївської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2015 р.н., який проходив військову службу на посаді далекомірника - номера обслуги зенітно-артилерійського взводу 1 аеромобільно-десантного батальйону військової частини - польова пошта НОМЕР_1 (військова частина НОМЕР_2 ), у військовому званні молодший сержант, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.407 КК України,
ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується в АДРЕСА_2 , у званні молодший сержант, та призначений наказом командира військової частини НОМЕР_2 польова пошта НОМЕР_1 по стройовій частині №87 від 22 квітня 2014 року на посаду далекомірника - номера обслуги зенітно-артилерійського взводу 1 аеромобільно-десантного батальйону, в порушення вимог ст.ст. 9, 11, 14, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3, 23, 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", п.8 ч.3 ст.4, ч.1 ст.5, ч.3 ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", 01 серпня 2014 року, не маючи будь-яких поважних причин для звільнення від обов`язків несення військової служби, самовільно, без дозволу командування частини, залишив розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 (військова частина НОМЕР_2 ), яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , та ухилявся від несення обов`язків військової служби до 29 серпня 2014 року, перебуваючи за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 , проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.
В судовому засіданні ОСОБА_4 повністю визнав себе винним і показав суду, що був мобілізований до лав Збройних Сил України ІНФОРМАЦІЯ_2 . Був учасником АТО в Донецькій, Луганській областях. 01.08.2014 року внаслідок подавленого емоційного стану, виниклого на фоні проходження військової служби, самовільно залишив військову частину та знаходився за місцем свого проживання. 28.08.2014 року йому зателефонували з військової служби правопорядку та повідомили про негайне повернення до розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 . 29.08.2014 року повернувся до військової частини для виконання своїх обов`язків. 10.04.2015 року звільнений з військової служби у запас, виключений із списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення. У вчиненому щиро кається.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також суд роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Дослідив обставини справи, суд вважає доказаною вину ОСОБА_4 в самовільному залишенні військової частини тривалістю понад десять діб, але не більше місяця, і кваліфікує його дії за ч.2 ст.407 КК України.
При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу обвинуваченого, який характеризується за місцем проходження військової служби позитивно, є раніше не судимим, має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Як обставини справи, що пом`якшують покарання, суд враховує щире каяття обвинуваченого, активне сприяння в розкритті злочину, відсутність судимостей, участь у проведенні антитерористичної операції у період часу з 23.05.2014 року по 13.07.2014 року, та 27.01.2015 року по 18.02.2015 року в Донецькій, Луганській областях.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.407 КК України і призначити покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає в сумі 850 гривень.
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1