Справа №11-713Головуючий у І інстанціїКупрієнко
Категорія12Доповідач у 2 інстанції Капічон
УХВАЛА

Іменем України

07 липня 2011 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі

головуючого судді: Шроля В.Р.

суддів: Капічон О.М., Сливи Ю.М.

за участю прокурора: Скрипки І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на постанову Вишгородського районного суду Київської області від 31 грудня 2010 року, якою кримінальна справа про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, не одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_4, не працюючого, раніше судимого:

28.02.2003 Вишгородським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 164 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік;

11.12.2003 Вишгородським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 164 КК України до 2 років обмеження волі. Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 27.10.2004 був звільнений 04.11.2004 з Ірпінської ВЦ № 132 Київської області з заміною покарання у виді обмеження волі на більш мяке покарання у виді виправних робіт по місцю роботи строком на 1 рік 3 місяці 8 днів,

повернута прокурору Вишгородського району Київської області для проведення додаткового розслідування, -

В С Т А Н О В И Л А:

Органами досудового слідства ОСОБА_1 предявлено обвинувачення в тому, що він вчинив злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), вчинене особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею.

Згідно рішення Вишгородського районного суду Київської області № 2-596 від 27.03.2000 ОСОБА_1 зобовязаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 для утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 1/2 частини неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, починаючи з 22.03.2000 року і до досягнення повноліття дитини.

Згідно рішення Вишгородського районного суду київської області № 2-1354 від 02.10.2000 року ОСОБА_1 зобовязаний сплачувати аліменти в розмірі 15% всіх видів заробітку на утримання ОСОБА_2 до зміни матеріального стану, починаючи з 28.07.2000 року.

Заборгованість по сплаті аліментів у відповідності до виконавчих листів станом на 01.01.2006 року становить 3977 гривень

Рішення суду не виконується з 01.01.2006 року. Заборгованість по сплаті аліментів у відповідності до виконавчих листів в період часу з 01.01.2006 року станом на 01.06.2006 року становить 1412 гривень.

Загальна сума заборгованості по сплаті аліментів у відповідності до виконавчих листів станом на 01.06.2006 року становить 5390 гривень.

ОСОБА_1 офіційно ніде не працює, злісно ухиляється від сплати аліментів, будь-якої матеріальної допомоги дитині та ОСОБА_2 не надає, вихованням дитини не займається, на попередження влаштуватись на роботу не реагує, на обліку у Вишгородському центрі зайнятості як безробітний чи шукаючий роботу не значиться.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.2 ст.164 КК України .

Постановою Вишгородського районного суду Київської області справа по обвинуваченню ОСОБА_1 повернута прокурору Вишгородського району для проведення додаткового розслідування. Повертаючи справу прокуророві суд в постанові зазначив, що за вказаною слідством адресою підсудний не проживає, встановити його місцеперебування не вдалося можливим протягом чотирьох років, а розглянути справу у відсутності підсудного неможливо, тому необхідно встановити місце проживання ОСОБА_1 та змінити йому запобіжний захід на тримання під вартою.

В апеляції прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції просить постанову суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в іншому складі суддів. В обґрунтування апеляції посилається на те, що постанова про повернення справи на додаткове розслідування обґрунтовано лише тим, що суд позбавлений можливості проводити оперативно-розшукові заходи по встановленню місцезнаходження підсудного. Окрім цього, суд не вказав, які саме слідчі дії треба провести органу досудового слідства, в чому виявилася неповнота досудового слідства.

Заслухавши доповідача, думку прокурора щодо скасування постанови суду як незаконної; обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора не підлягає до задоволення, а кримінальна справа підлягає поверненню прокурору Вишгородського району для проведення додаткового розслідування з наступних підстав.

Відповідно до ст.64 КПК України при провадженні досудового слідства та розгляді справи в суді підлягають доказуванню: подія злочину / час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину/; винність обвинуваченого у вчиненні злочину і мотиви злочину; обставини, що впливають на ступінь тяжкості, а також обставини, що характеризують особу обвинуваченого, помякшують та обтяжують покарання.

У п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.02.2005 року № 2 «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення справ на додаткове розслідування»зазначено, що повернення справи на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду справи допускається лише з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства і досудове слідство у всякому разі визнається неповним, якщо не були зясовані з достатньою повнотою дані про особу обвинуваченого.

Судом встановлено, що кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_1 надійшла до Вишгородського районного суду 26.06.2006 року. 22 серпня 2006 року було оголошено розшук підсудного та йому змінено запобіжний захід на тримання під вартою. До грудня 2010 року судом вживалися всі можливі заходи по встановленню місця проживання останнього.

Як убачається з матеріалів справи, за зазначеною слідством адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_1 не проживає та встановити на даний час його місце знаходження неможливо, що стверджується листами Вишгородського РВ ГУ МВС України в Київській області /а.с. 65, 67, 87/.

За вказаних обставин суд позбавлений можливості вручити підсудному копію обвинувального висновку та розглянути справу по суті. Відповідно до ст.262 КПК України розгляд справи в засіданні суду першої інстанції відбувається з участю підсудного, явка якого до суду є обовязковою.

При додатковому розслідуванні справи необхідно усунути неповноту, на яку вказано в мотивувальній частині ухвали та в постанові Вишгородського районного суду, зокрема, встановити місце проживання ОСОБА_1, а також виконати інші слідчі дії, необхідність в яких може виникнути в процесі розслідування справи.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.365, 366, 382 КПК України, колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Київської області, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції залишити без задоволення.

Постанову Вишгородського районного суду Київської області від 31 грудня 2010 року, якою справа по обвинуваченню ОСОБА_1 за ч.2 ст.164 КК України повернута прокурору Вишгородського району для проведення додаткового розслідування залишити без зміни.