КП № 278/5347/14-к

В И Р О К
Іменем України
16 лютого 2015 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сали Черняхівського району Житомирської області, громадянина України, не одруженого, мешканця АДРЕСА_1 , судимого:

- 29.09.2003 року Андрушівським районним судом за ч.3 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі;

-24.04.2009 року Коростенським міським судом Житомирської області за ч.2 ст.186 КК України на 4 роки позбавлення волі;

-27.04.2010 року Черняхівським районним судом Житомирської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України на 5 років 3 місяці позбавлення волі,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.289, ч.2 ст.263 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Кам`янка Житомирського району, громадянина України, не одруженого, не працюючого, мешканця АДРЕСА_2 , судимого:

-14.09.2004 року Житомирським районним судом за ч.3 ст.152, 69, ч.3 ст.185, ч.3 ст.186, ч.1 ст.70 КК України на 5 років позбавлення волі;

- 15.03.2005 року Черняхівським районним судом за ч.3 ст.185, ч.2 ст.296, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України на 5 років позбавлення волі;

- 15.06.2011 року Житомирський районним судом за ч.2 ст.190 КК України на 2 роки позбавлення волі з випробуванням та іспитовим строком 2 роки, 19.04.2012 року постановою Житомирського районного суду звільнення від відбування покарання скасовано,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.289, ч.2 ст.186 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Топорище, Володарсько Волинського району, Житомирської області, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, мешканця АДРЕСА_3 , судимого:

- 25.10.2011 року Богунським районним судом м. Житомира за ч.2 ст.186 КК України на 5 років позбавлення волі;

- 18.04.2012 року Бердичівським міським судом за ч.1 ст.309, ч.4 ст.70 КК України на 5 років 2 місяці позбавлення волі. 17.06.2014 року звільненого від відбуття покарання на підставі закону України Про амністію у 2014 році
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.289 КК України ,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_6 , 09.10.2014 року в невстановленому досудовим слідством будинку, в м. Бердичів Житомирської області та у невстановлений слідством час, не маючи передбаченого законом дозволу на носіння холодної зброї, викрав ніж, який є ножем мисливського призначення та відноситься до категорії колюче-ріжучої коротко клинкової холодної зброї.

В подальшому, ОСОБА_6 в той же день, близько 18 год. в кишені куртки незаконно переніс вказаний мисливський ніж до салону автомобіля Опель Вектра державний номерний знак НОМЕР_1 та перевозив його при собі до 20 години, а далі, в цей же день поклав його у легкодоступному місці, а саме на задню панель вищевказаного автомобіля та таким чином транспортував вказаний ніж безпосередньо при собі у даному транспортному засобі до періоду часу з 12 години 55 хвилин по 14 години 05 хвилин, 10.10.2014 року, тобто до виявлення та вилучення в ході проведення працівниками міліції обшуку автомобіля Опель Вектра.

Крім цього обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 маючи непогашені судимості за викрадення чужого майна, повторно вчинили незаконне заволодіння транспортним засобом за наступних обставин.

ОСОБА_8 , 09.10.2014 року в денну пору доби знаходячись в м. Бердичів Житомирської області, запропонував своїм знайомим ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , незаконно заволодіти чужим транспортним засобом на що останні погодились, тим самим вступили із ОСОБА_8 в попередню злочинну змову.

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 09.10.2014 о 18 годині, знаходячись біля ж/д вокзалу в м. Бердичів замовили автомобіль таксі Опель Вектра, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_12 , домовившись з останнім про поїздку в м. Київ.

В подальшому, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , 09.10.2014 року о 20 годині перебуваючи на 19 кілометрі автодороги Сквирське шосе, поблизу с. Ліщин Житомирського району, ОСОБА_6 попросив потерпілого ОСОБА_12 зупинити транспортний засіб.

Далі, в цей же час та місці, ОСОБА_6 застосовуючи насильство, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_12 , знаходячись на задньому лівому пасажирському сидінні автомобіля Опель Вектра державний номерний знак НОМЕР_1 рукою схопив за шию потерпілого ОСОБА_12 та почав його душити, а іншою рукою ОСОБА_6 взяв ніж, який знаходився в останнього в кишені куртки та приставив його до горла потерпілого, таким чином подавив волю потерпілого до опору. В цей час, діючи за попередньою змовою, ОСОБА_7 почав витягувати потерпілого із салону автомобіля, а ОСОБА_8 виштовхуючи потерпілого ОСОБА_12 із салону автомобіля наніс рукою в область голови потерпілого два удари.

В подальшому, витягнувши потерпілого ОСОБА_12 із салону автомобіля, ОСОБА_8 сів за кермо вищевказаного автомобіля, а ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на пасажирські сидіння та за допомогою ключа запалення завів двигун і місце злочину залишили, тим самим із застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, повторно незаконно заволоділи транспортним засобом Опель Вектра державний номерний знак НОМЕР_1 , вартістю 61223 гривні, який належить потерпілому ОСОБА_12 , чим завдали останньому матеріального збитку на вищевказану суму.

Під час незаконного заволодіння автомобілем Опель Вектра державний номерний знак НОМЕР_1 потерпілому ОСОБА_12 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді садна на шиї, які відносяться до легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров`я.

Крім цього, ОСОБА_7 , 09.10.2014 року близько 20 год., знаходячись на автодорозі Сквирське шосе поблизу с. Ліщин Житомирського району, під час незаконного заволодіння вищевказаним транспортним засобом Опель Вектра, який належить потерпілому ОСОБА_12 , побачив в руках останнього мобільний телефон Алкатель, в це же час у ОСОБА_7 виник раптовий злочинний умисел, направлений на відкрите повторне заволодіння чужим майном, а саме мобільним телефоном Алкатель.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 09.10.2014 року близько 20 год. 05 хв. знаходячись в тому ж місці, підійшов до потерпілого ОСОБА_12 , який перебував біля автомобіля Опель Вектра державний номерний знак НОМЕР_1 та шляхом ривка, з рук потерпілого ОСОБА_12 відкрито, повторно, викрав мобільний телефон Алкатель, вартістю 1500 грн., в якому знаходилась сім картка оператора Київстар вартістю 25 грн., картка оператора Російський мегафон вартістю 200 грн., флеш карта на 2 ГБ вартістю 100 грн., а всього на загальну суму 1825 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_12 матеріальної шкоди на вище вказану суму, після чого з місця події зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

В ході судового розгляду справи ОСОБА_6 винним себе у вчиненні злочинів визнав частково і пояснив, що дійсно 09.10.2014 він разом із ОСОБА_14 та ОСОБА_15 біля ж/д вокзалу в м. Бердичіві замовили таксі Опель Вектра, під керуванням потерпілого ОСОБА_16 , який погодився відвезти їх в м. Київ.

Виїхавши із міста на автотрасу він запропонував водію зупинити автомобіль.

Після зупинки автомобіля він вийшов на вулицю, відкрив двері водія автомобіля, якого взяв рукою за горло приставивши до його шиї ніж. Потерпілий просив не чіпати його.

Він забрав у потерпілого телефон. Після чого ОСОБА_15 , який дрімав на задньому сидінні, сів за кермо і вони поїхали, залишивши потерпілого на узбіччі дороги.

Обвинувачений не заперечує того, що без відповідного дозволу носив ніж, який в подальшому був вилучений працівниками міліції.

Винним себе визнає частково, тому, що ніж до горла потерпілого він не приставляв, а тримав ножа від горла потерпілого в 40-50 сантиметрах.

Обвинувачений ОСОБА_7 винним себе у вчиненні злочину визнав частково, в повному обсязі підтвердив покази обвинуваченого ОСОБА_14 , при цьому уточнив, що мобільний телефон у потерпілого забрав не ОСОБА_14 , а він.

Обвинувачений ОСОБА_8 винним себе у вчиненні злочину визнав частково і пояснив, що він не бачив як було вчинено злочин, оскільки спав на задньому сидінні в автомобілі потерпілого.

Проснувся від шуму він тоді, коли потерпілий перебував біля автомобіля на узбіччі дороги. За пропозицією ОСОБА_14 , він сів за кермо автомобіля, знаючи що незаконно уганяють автомобіль.

Тікаючи від переслідування ОСОБА_17 , в одному із сіл він попав в ДТП, з?їхавши автомобілем в кювет, після чого втік.

Суд, розглянувши в судовому засіданні матеріали даного кримінального провадження на засадах змагальності сторін обвинувачення і захисту, вважає, що винність ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в обсязі пред`явленого їм обвинувачення доведена.

Потерпілий ОСОБА_12 підтвердив, що 9 жовтня 2014 року раніш незнайомі йому обвинувачені ОСОБА_18 , ОСОБА_14 і ОСОБА_15 перебуваючи біля автостанції в м. Бердичеві попросили його відвезти останніх автомобілем до м. Києва. Він погодився і вони поїхали.

Біля с. Ліщин на прохання обвинувачених він зупинив автомобіль. Після чого обвинувачені почали душити його. ОСОБА_15 наказав вийти йому із автомобіля погрожуючи тим, що застрелить його, а ОСОБА_18 щось гостре, як пізніш вияснилось ніж, приставив йому до горла. Далі ОСОБА_14 взяв його за руку і витягнув із автомобіля, при цьому забрав у нього телефон. ОСОБА_15 допомагав ОСОБА_14 витягувати його із автомобіля штовхаючи його (потерпілого) в плече.

Коли він опинився на узбіччі дороги, ОСОБА_15 сів в автомобіль і обвинувачені поїхали.

Свої покази потерпілий підтвердив під час проведення з ним слідчого експерименту, в ході якого він детально показав, де як і при яких обставинах обвинувачені заволоділи його автомобілем та телефоном (т.1, а.к.п. 181-188).

В ході огляду місця події від 9.10.2014 р., проведеного за участю потерпілого ОСОБА_12 , на 19-му кілометрі узбіччя автодороги Житомир-Сквира знайдено портмане потерпілого (т.1, а.к.п.9-11).

Згідно висновку судово-медичної експертизи потерпілому ОСОБА_12 під час нападу заподіяно легкі тілесні ушкодження без короткочасного розладу здоров?я у виді саден на шиї в термін та за обставин, вказаних потерпілим (т.1, а.к.п.20-22).

10 жовтня 2014 року біля ДАІ слідчим проведено обшук в автомобілі потерпілогоОпель Вектра державний номерний знак НОМЕР_1 , в якому знайдено та вилучено ніж обвинуваченого ОСОБА_19 , який згідно висновку експерта є холодною зброєю, вилучено також сліди пальців рук (т.1, а.к.п. 40-45, 110-115).

Даний ніж обвинувачений ОСОБА_20 , при пред?явленні ножів для впізнання, впізнав як ніж, що належить йому (т.2,а.к.п. 4-6).

Згідно висновку дактилоскопічної експертизи, сліди пальців рук, вилучені із автомобіля потерпілого належать обвинуваченим ОСОБА_21 та ОСОБА_7 (т.1, а.к.п. 118-129).

Суд критично ставиться до показів обвинувачених стосовно того, що ОСОБА_15 не був разом із ними в злочинному зговорі при заволодінні автомобілем, так як спав в автомобілі. Наведене твердження спростовується послідовними показами потерпілого ОСОБА_12 , який зазначив, що після зупинки автомобіля ОСОБА_15 допомагав ОСОБА_14 витягти його (потерпілого ) із автомобіля, штовхаючи його.

Окрім того судом достовірно з?ясовано, що дії всіх обвинувачених, направлені для досягнення злочинної мети, були узгоджені і цілеспрямовані. При цьому ОСОБА_15 не тільки застосовував до потерпілого фізичне насилля, а безпосередньо сівши за кермо, вчинив його угон.

Суд також не приймає до уваги самооговор ОСОБА_19 стосовно викрадення у потерпілого мобільного телефону, оскільки наведене спростовується показами потерпілого та показами обвинуваченого ОСОБА_7 .

Суд вважає, що вина ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчинені злочинів доведена, а тому їх дії кваліфікує за ч.3 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Крім того, дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.2 ст.263 КК України, як незаконне носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, а дії ОСОБА_7 за ч. 2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Призначаючи покарання, суд враховує тяжкість злочинів, які є тяжким, особливо тяжким, а також злочином середньої тяжкості, особу обвинувачених, які характеризуються посередньо, обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не встановлено.

Обставини, що обтяжують їх покарання є рецидив злочину.

Враховуючи наведене, особу обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які мають непогашені судимості за тяжкі злочини, обтяжуючі обставини, відсутність пом`якшуючих та думку потерпілого, який наполягає на суворості покарання, суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинувачених не можливе без ізоляції від суспільства і призначає їм покарання, у виді позбавлення волі, з конфіскацією майна.

Витрати, пов`язані з проведенням експертиз у даному кримінальному провадженні в сумі 1130 грн. 48 коп. суд, в дольовому порядку покладає на обвинувачених, тобто по 376 грн. 83 коп. з кожного.

Речові докази: автомобіль Опель Вектра, державний номерний знак НОМЕР_1 слід залишити власнику, мобільний телефон Самсунг слід повернути власнику, пляшки та рослинну масу зеленого кольору знищити, сліди рук залишити в матеріалах кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст.349, ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.289, ч.2 ст.263 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.3 ст.289 КК України - 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, що належить обвинуваченому;

- за ч.2 ст.263 КК України - 2 роки позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_6 покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, що належить обвинуваченому.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.289, ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.3 ст.289 КК України - 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, що належить обвинуваченому;

- за ч.2 ст.186 КК України - 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у виді 8(восьми) років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майн, що належить обвинуваченому.

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.289 КК України та призначити йому покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, що належить обвинуваченому.

Запобіжний захід ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу залишити попередній тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 рахувати з 10.10.2014 року, ОСОБА_8 з 19.11.2014 року.

Стягнути з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь держави в дольовому порядку витрати, пов`язані з проведенням експертиз у даному кримінальному провадженні в сумі 1130 грн. 48 коп., тобто по 376 грн. 83 коп. з кожного.

Речові докази: автомобіль Опель Вектра, державний номерний знак НОМЕР_1 залишити власнику, мобільний телефон Самсунг - повернути власнику, пляшки та рослинну масу зеленого кольору знищити, сліди рук залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий:

Судді: