Справа № 621/1537/13-к
Провадження № 1-кп/621/110/2013
УХВАЛА

іменем України

01.08.2013 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді - Бережної Н.М.,

за участю секретаря судового засідання - Друпової А.О.,

прокурора - Руденко Д.С.,

захисника - адвоката Абдулаєвої-Мартіросян І.Х.,

законного представника - ОСОБА_2,

представника служби у справах дітей

Зміївської РДА Харківської області - Степанова І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Змієві кримінальне провадження № 0000368 по обвинуваченню

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, учня 8 класу Зміївської ЗОШ І-ІІ ступенів, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1, раніше не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

встановив:

14.02.2013 року о 14 год. 00 хв. неповнолітній ОСОБА_4 та малолітній ОСОБА_5, який не досяг віку кримінальної відповідальності, вирішили скоїти крадіжку майна з території тепличного комплексу «Плівкові теплиці» ТОВ «АПК Україна», розташованого по вул. Центральній в м. Змієві Харківської області. З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, який не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, в той же день, прийшли на територію вищезазначеного тепличного комплексу, звідки шляхом вільного доступу, таємно, з корисливих мотивів з метою наживи, викрали тепличну дугу, вартістю 180 грн., чим спричинили ТОВ «АПК Україна» матеріальні збитки на зазначену суму.

Викраденим майном ОСОБА_5 та ОСОБА_4 розпорядилися на власний розсуд.

Оскільки, на момент скоєння злочину ОСОБА_5, згідно ст. 22 КК України, не досяг віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність за скоєння злочину, передбаченого ст. 185 КК України, співучасть у даному випадку відсутня.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому злочині визнав та вказав, що злочин вчинений ним при вищевикладених обставинах.

Винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повністю доведена зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами: протоколом огляду місця події від 15.03.2013 року; висновком товарознавчої експертизи, де відображена вартість викраденого майна; виявленим та вилученим під час огляду місця події речовим доказом: тепличною дугою.

В судовому засіданні було вирішено питання про можливість застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження.

Захисник обвинуваченого адвоката Абдулаєвої-Мартіросян І.Х. вважала за можливе, враховуючи особу ОСОБА_4, застосувати до нього примусові заходи виховного характеру.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_2 та представник служби у справах дітей Зміївської РДА Харківської області Степанов І.І. не заперечували.

Прокурор також просив застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження.

Оцінивши зібрані по даному кримінальному провадженню докази, суд вважає, що винність ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, доведена в повному обсязі.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий, проживає в неповній сім'ї, навчається у Зміївській ЗОШ І-ІІ ступенів, навчальним матеріалом володіє на низькому рівні.

Суд також бере до уваги, що підсудний скоїв злочин, який згідно зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, будучи неповнолітнім, вину свою визнав і в скоєному щиро розкаявся, матеріальні збитки відшкодував в повному обсязі шляхом повернення викраденого майна, проживає у неповній сім'ї, вихованням займається тітка ОСОБА_6, мати тривалий час знаходиться на заробітках.

Згідно з п. 2 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» вирішуючи питання про відповідальність неповнолітнього за злочин невеликої або середньої тяжкості необхідно обговорити можливість застосування до нього примусових заходів виховного характеру замість кримінального покарання.

Відповідно до ст. 105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання. У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, в т.ч. у вигляді застереження.

Згідно абз. 3 п. 2 вищевказаної Постанови примусові заходи виховного характеру зокрема застосовують при звільненні неповнолітнього від кримінального покарання відповідно до ч. 1 ст. 105 КК України.

Пунктом 5 Постанови передбачено, що застереження, яке є одним із найм'якших заходів виховного характеру, може бути зроблено шляхом роз'яснення судом неповнолітньому наслідків його дій - шкоди, завданої охоронюваним законом правам особи (осіб), інтересам суспільства або держави, - та оголошення неповнолітньому осуду за ці дії, а також попередження про більш суворі правові наслідки, які можуть настати в разі продовження ним протиправної поведінки чи вчинення нового злочину.

Виходячи з вище викладеного, суд приходить до висновку про можливість виправлення неповнолітнього ОСОБА_4 без застосування покарання, у зв'язку з чим, провадження у кримінальній справі необхідно закрити і застосувати до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, передбачені ст. 105 КК України, а саме застереження. Суд вважає, що мати здатна забезпечити позитивний виховний вплив на сина і здійснювати за ним і його поведінкою постійний контроль.

Керуючись ст.ст. 497, 500, 501 КПК України, ст. 105 КК України, суд, -

ухвалив:

Кримінальне провадження № 0000368 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України - закрити у зв'язку із застосуванням примусових заходів виховного характеру.

ОСОБА_4 звільнити від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, учня 8 класу Зміївської ЗОШ І-ІІ ступенів, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1, раніше не судимого, примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження.

Речовий доказ: теплична дуга, яка передана потерпілому ОСОБА_7 - вважати йому поверненою.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: