Справа № 11-а-156 Головуючий в
суді 1 інст. - ПЕТРОВА
Категорія-ст. 121 ч.1 КК Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20
лютого 2007 року. Судова
палата в кримінальних справах апеляційного суду

Кіровоградської
області вскладі:

Головуючого: Осетрова В.І. суддів: Борща
B.C. Кадегроб А.І

за участю
прокурора: Тороус О. М.

розглянула у
відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді кримінальну справу за
апеляцією засудженого ОСОБА_1. на вирок Олександрійського міськрайсуду
Кіровоградської області від 27 листопада 2006 року, яким

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, українець, громадянин України, неодружений, з середньою
спеціальною освітою, непрацюючий, раніше не судимий

Засуджений:

·
за ст. 121 ч.1 КК України до 5 років позбавлення волі;

·
за ст. 296 ч.4 КК України до 3 років позбавлення волі

На
підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш
суворим остаточно ОСОБА_1 призначено покарання у вигляді позбавлення волі на
строк 5 років.

Вироком
суду ОСОБА_1 визнаний винним та засуджений за те, що він 10 вересня 2006 року
вчинив хуліганство, що супроводжувалося особливою зухвалістю із застосуванням
предмета, заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень та

2

умисно за
допомогою ножа спричинив потерпілій ОСОБА_2 тяжкі тілесні ушкодження.

В своїй
апеляції засуджений, не оспорюючи своєї вини в скоєному" злочину, просить
призначити йому більш м'яке покарання, мотивуючи своє прохання тим, що наміру
попасти ножем в потерпілу він не мав, кидав ніж навмання, потерпіла сама своїми
висловлюваннями в його адресу спровокувала його на конфлікт.

Заслухавши
доповідача, думку прокурора, який вважав за необхідне вирок стосовно ОСОБА_1
залишити без змін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції,
судова палата вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так,
вина засудженого в скоєному злочину, на думку суду, повністю підтверджується
зібраними по справі доказами, а саме:

Показами
самого засудженого, який частково визнав себе винним в скоєному злочину, та
пояснив, що саме він кинув ніж в напрямку потерпілої, від чого і були останній
спричинені тілесні ушкодження.

Показами
свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які, кожен окремо, в судовому засіданні пояснили,
що ОСОБА_1 в їх присутності після конфлікту з потерпілою, під час якого він
висловлювався брутальною лайкою, витяг з кармана
ніж та кинув його в бік потерпілої, після чого остання почала кричати, що
їй боляче та хапатися за груди.

Як
вбачається з висновків судово-медичної експертизи у потерпілої мається
проникаюче поранення грудної клітини справа в області третього міжрерір'я, що
викликало гемопневмоторакс.

Вказані
обставини ніким із сторін не оспорюються і аналізуючи їх у сукупності, колегія
судців вважає вину ОСОБА_1 в скоєні інкримінованого йому злочину доведеною, а
кваліфікацію його дій за ст. 121 ч.1 та 296 ч.4 КК України доведеною.

Призначаючи
покарання засудженому, суд в повній мірі врахував характер і ступінь суспільної
небезпеки вчиненого злочину, особу винного, обтяжуючі та пом'якшуючі обставини,
обґрунтовано дійшов до висновку про можливість виправлення та перевиховання
засудженого тільки в місцях позбавлення волі у призначений строк.

Підстав для
задоволення апеляції в цій частині судова палата не вбачає.

Керуючись ст.
362 - 366 КПК України, судова палата,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Олександрійського
міськрайонного суду від 27 листопада 2006 року відносно нього - без змін.