Справа № 1-65 / 08 р.
В И Р О К

Іменем України

14 березня 2008 року Івано-Франківський
міський суд

в складі:
головуючого-судді Кишакевича
Л.Ю.,

з участю: секретарів Нагірної М.Б., Кантурак Н.П.,

прокурора Баландіної Ю.Ю.,

захисника ОСОБА_1,

представника потерпілих
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
м. Івано-Франківська кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженки та жительки АДРЕСА_1, громадянки України, з вищою освітою, одруженої,
непрацюючої, несудимої,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст.
357, ч. 1 ст. 202 КК України,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 вчинила заволодіння чужим майном шляхом обману та
зловживання довірою, повторно, що завдало значної шкоди потерпілим; незаконне
заволодіння будь-яким способом паспортом та іншими важливими особистими
документами; здійснення без одержання ліцензії видів господарської діяльності,
що підлягають ліцензуванню відповідно до законодавства, яке було пов'язано з
отриманням доходу у великих розмірах.

Злочин вчинено за
наступних обставин.

Так, протягом періоду з 10.11.2003 року по 12.11.2003
року ОСОБА_3 представляючись директором туристичної фірми «Глорія», що по вул.
Бельведерській 2А в м.Івано-Франківську, з метою заволодіння чужим майном
шляхом обману запропонувала ОСОБА_4 допомогу у відкритті візи для поїздки в
Чехію. ОСОБА_4 будучи переконаною в правдивості пропозиції ОСОБА_3, з метою
відкриття їй візи для виїзду в Чехію, 10-12 листопада 2003 року, по місцю
проживання ОСОБА_3, а саме АДРЕСА_1, передала ОСОБА_3 закордонний паспорт,
фотографії, виписку з трудової книжки та гроші в сумі 275 доларів США, що
згідно довідки НБУ становить 1466,57 грн., та 10-12 листопада 2003 року гроші в
сумі 275 доларів США, що згідно довідки НБУ становить 1466,57 грн. ОСОБА_3 не
маючи наміру виконати взяті на себе зобов'язання по відкриттю візи, отримавши в ОСОБА_4 гроші в
загальній сумі 550 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 2932,57 грн.,
заволоділа ними та розпорядилася на власний розсуд, завдавши потерпілій значної
шкоди і жодних дій направлених на відкриття візи не вчинила.

Крім цього, в середині березня 2004 року ОСОБА_3
представляючись директором туристичної фірми «Глорія» в м. Івано-Франківську,
по вул. Бельведерській 2А, з метою заволодіння чужим майном громадян, шляхом
обману запропонувала ОСОБА_5 допомогти у відкритті візи для поїздки в Італію.
ОСОБА_5 будучи переконаною в правдивості пропозиції ОСОБА_3, з метою відкриття
їй візи для виїзду в Італію, 04 листопада 2003 року, по місцю проживання
ОСОБА_3, а саме АДРЕСА_1, передала ОСОБА_3 закордонний паспорт, фотографії,
копії паспорта громадянина України, трудової книжки, ідентифікаційного номера,
та гроші в сумі 200 Євро, що згідно довідки НБУ становить 1235,8 грн. 30
березня 2004 року по вул. Бельведерській 2А, в м. Івано-Франківську передала
ОСОБА_3 гроші в сумі 1400 Євро, що згідно довідки НБУ становить 9041,2 грн.
ОСОБА_3 не маючи на меті виконати взяті на себе зобов'язання по відкриттю візи,
отримавши в ОСОБА_5 гроші в загальній сумі 1600 Євро, що згідно довідки НБУ
становить 10277 гривень, заволоділа ними та розпорядилася на власний розсуд,
завдавши потерпілій значної шкоди і жодних дій направлених на відкриття візи не
вчинила.

Також, в березні 2004 року ОСОБА_3 представляючись
директором туристичної фірми «Глорія» в м. Івано-Франківську, по вул.
Бельведерській 2А, з метою заволодіння чужим майном громадян, шляхом обману
запропонувала ОСОБА_6 допомогти у відкритті візи для виїзду в Італію. ОСОБА_6,
будучи переконаною в правдивості пропозиції ОСОБА_3, з метою відкриття їй візи
для виїзду в Італію, 31.03.2004 року по місцю проживання ОСОБА_3, а саме
АДРЕСА_1 передала ОСОБА_3 закордонний паспорт, фотографії, копію
ідентифікаційного номера, та гроші в сумі 1600 Євро, що згідно довідки НБУ
становить 10391,68 грн. ОСОБА_3 не маючи на меті виконати взяті на себе
зобов'язання по відкриттю візи, отримавши в ОСОБА_6 гроші в загальній сумі 1600
Євро, що згідно довідки НБУ становить 10391,68 гривень, заволоділа ними та
розпорядилася на власний розсуд, завдавши потерпілій значної шкоди і жодних дій
направлених на відкриття візи не вчинила.

Крім того, 20-25 лютого 2004 року ОСОБА_3 представляючись
директором туристичної фірми «Глорія» в м. Івано-Франківську, по вул.
Бельведерській 2А, з метою заволодіння чужим майном громадян, шляхом обману
запропонувала ОСОБА_7 допомогти у відкритті візи країн Шенгенської угоди.
ОСОБА_7, будучи переконаним в
правдивості пропозиції ОСОБА_3, з метою
відкриття йому візи, 31.03.2004 року по вул. Бельведерській 2А, в м.
Івано-Франківську передав ОСОБА_3 закордонний паспорт, фотографії, копії
паспорта громадянина України, ідентифікаційного номера, трудової книжки,
свідоцтва про одруження та гроші в сумі
1400 Євро, що згідно довідки НБУ становить 9092,72 грн. та 04.04.2004
року передав гроші в сумі 200 Євро, що згідно довідки НБУ становить 1313,12
грн. ОСОБА_3 не маючи на меті виконати взяті на себе обов'язки по відкриттю візи, отримавши в ОСОБА_7 гроші в
загальній сумі 1600 Євро, що згідно довідки НБУ становить 10405,84 гривень,
заволоділа ними та розпорядилася на власний розсуд, завдавши потерпілому
значної шкоди. Крім того, ОСОБА_3 не маючи наміру виконати взяті на себе
зобов'язання по відкриттю візи, отримавши в ОСОБА_7 його закордонний паспорт
НОМЕР_1, заволоділа ним і жодних дій направлених на відкриття візи не вчинила.

Також, в травні 2004 року
ОСОБА_3 представляючись директором туристичної фірми «Глорія» в м.
Івано-Франківську, по вул. Бельведерській 2А, з метою заволодіння чужим майном
громадян, шляхом обману запропонувала ОСОБА_8 допомогти у відкритті візи для
поїздки в Італію. ОСОБА_8, будучи переконаним
в правдивості пропозиції ОСОБА_3,
з метою відкриття йому візи, 27 травня 2004 року по вул. Бельведерській
2А, в м. Івано-Франківську передав ОСОБА_3 закордонний паспорт, фотографії,
копію свідоцтва про одруження та копію
свідоцтва про народження, гроші в сумі 900 Євро, що згідно довідки НБУ становить 5802,21 грн. ОСОБА_3 не маючи
на меті виконати взяті на себе зобов'язання по відкриттю візи, отримавши в
ОСОБА_8 гроші в загальній сумі 900 Євро, що згідно довідки НБУ становить
5802,21 гривень, заволоділа ними та розпорядилася на власний розсуд і жодних
дій направлених на відкриття візи не вчинила.

Крім цього, в кінці травня 2004 року ОСОБА_3
представляючись директором туристичної фірми «Глорія» в м. Івано-Франківську,
по вул. Бельведерській 2А, з метою заволодіння чужим майном громадян, шляхом
обману, запропонувала ОСОБА_9 допомогти у відкритті візи країн Шенгенської
угоди для його сина - ОСОБА_10 ОСОБА_10 27-30 травня 2004 року будучи переконаним в правдивості пропозиції ОСОБА_3 з метою відкриття йому візи, по вул.
Бельведерській 2А, в м. Івано-Франківську передав ОСОБА_3 закордонний паспорт,
фотографії, копію довідки ідентифікаційного номера та гроші в сумі 1000 доларів
США, які згідно довідки з НБУ становить 5325 гривень. ОСОБА_3 не маючи на меті
виконати взяті на себе зобов'язання по відкриттю візи, отримавши в ОСОБА_10
гроші в загальній сумі 1000 доларів США, що згідно довідки НБУ становить 5325
гривень, заволоділа ними та розпорядилася на власний розсуд і жодних дій
направлених на відкриття візи не вчинила.

Також, в вересні 2003 року ОСОБА_3 представляючись директором
туристичної фірми «Глорія» в м. Івано-Франківську, по вул. Бельведерській 2А, з
метою заволодіння чужим майном громадян, шляхом обману запропонувала
ОСОБА_11 допомогти у відкритті візи для
її сина ОСОБА_12 в Чехію. ОСОБА_11 будучи переконаною в правдивості пропозиції
ОСОБА_3, з метою відкриття для її сина ОСОБА_12 візи в Чехію, 25-30 жовтня 2003
року по вул. Грушевського в м. Івано-Франківську передала ОСОБА_3 закордонний
паспорт на ім'я ОСОБА_12,
його фотографії, копії паспорта
громадянина України, довідку ідентифікаційного номера та гроші в сумі
250 доларів США, які згідно довідки НБУ становить 1332,97 грн. Продовжуючи свою
злочинну діяльність ОСОБА_3 в травні 2004 року в м. Івано-Франківську, не
виконавши взяті на себе зобов'язання по відкриттю
візи, обманюючи ОСОБА_11 , що візу для поїздки її сина ОСОБА_12
неможливо, запропонувала їй допомогти у
відкритті візи для ОСОБА_12 на Кіпр. ОСОБА_11 погодилась та 1-3 червня 2004
року по вул. Грушевського в м. Івано-Франківську передала ОСОБА_3 гроші в сумі
200 Євро, які згідно довідки НБУ становлять 1304,5 грн., а також 7-10 червня
2004 року по вул. Грушевського в м. Івано-Франківську передала гроші в сумі 600
Євро, які згідно довідки НБУ становлять 3909,75 грн. ОСОБА_3 не маючи на меті
виконати взяті на себе зобов'язання по відкриттю візи, отримавши в ОСОБА_11
гроші в загальній сумі 250 доларів США,
що згідно довідки НБУ становить 1332,97 гривень, та 800 Євро, що згідно довідки
НБУ становлять 5214,25 грн., а всього на загальну суму 6547,22 грн., заволоділа
ними та розпорядилася на власний розсуд,
завдавши потерпілій значної шкоди і жодних дій направлених на відкриття візи не
вчинила.

Крім цього, в кінці червня 2004 року ОСОБА_3
представляючись директором туристичної фірми «Глорія» в м. Івано-Франківську,
по вул. Бельведерській 2а, з метою заволодіння чужим майном громадян, шляхом
обману запропонувала ОСОБА_13 допомогти
у відкритті візи для поїздки в Італію. 25 червня 2004 року ОСОБА_13 будучи
переконаною в правдивості пропозиції ОСОБА_3, з метою відкриття їй візи для
виїзду в Італію, на Привокзальній площі в м. Івано-Франківську, передала
ОСОБА_3 закордонний паспорт та 900 євро, що згідно довідки НБУ становить
5805,18 грн. Заволодівши даними грошима ОСОБА_3 розпорядилась ними на власний
розсуд і жодних дій направлених на відкриття візи не вчинила.

Також, 22.06.2004 року ОСОБА_3 представляючись директором
туристичної фірми «Глорія» в м. Івано-Франківську, по вул. Бельведерській 2А, з
метою заволодіння чужим майном громадян, шляхом обману запропонувала ОСОБА_14
допомогти у відкритті візи для поїздки на Кіпр. ОСОБА_14 будучи переконаною в
правдивості пропозиції ОСОБА_3, з метою відкриття їй візи для поїздки на Кіпр
22.06.2004 року по вул. Бельведерській 2А, в м. Івано-Франківську, передала
ОСОБА_3 закордонний паспорт, фотографії, копію довідки ідентифікаційного номера
та гроші в сумі 300 Євро, які згідно довідки НБУ становлять 1933,62 грн., а
також 27.06.2004 року по вул.
Бельведерській 2А, в м.Івано-Франківську гроші в сумі 600 Євро, що відповідно
до довідки НБУ становить 3870,12 грн. ОСОБА_3 не маючи на меті виконати взяті
на себе зобов'язання по відкриттю візи, отримавши в ОСОБА_14 гроші в загальній
сумі 900 Євро, що згідно довідки НБУ
становить 5803,74 грн. заволоділа ними та розпорядилася на власний розсуд і
жодних дій направлених на відкриття візи не вчинила.

Крім цього, в кінці червня 2004 року ОСОБА_3
представляючись директором туристичної фірми «Глорія» в м. Івано-Франківську,
по вул. Бельведерській 2А, з метою заволодіння чужим майном громадян, шляхом
обману запропонувала ОСОБА_15 відкрити візу для виїзду до країн Шенгенської
угоди для її дочки ОСОБА_16 ОСОБА_15 будучи переконаною в правдивості
пропозиції ОСОБА_3 і з метою відкриття її дочці візи, 02.07.2004 року в м.
Івано-Франківську, по вул. Бельведерській 2А,
передала ОСОБА_3 закордонний паспорт, фотографії, копію довідки
ідентифікаційного номера, виписку з трудової книжки ОСОБА_16 та гроші в сумі
108 Євро та 970 доларів США, що в загальному, згідно довідки НБУ, становить 5859,51 грн. ОСОБА_3
не маючи на меті виконати взяті на себе зобов'язання по відкриттю візи,
заволоділа даними грошима та розпорядилася ними на власний розсуд і жодних дій
направлених на відкриття візи не вчинила.

Також, в травні 2004 року ОСОБА_3 представляючись директором туристичної фірми
«Глорія» в м. Івано-Франківську, по вул. Бельведерській 2А, з метою заволодіння
чужим майном громадян, шляхом обману запропонувала ОСОБА_17 допомогти у
відкритті візи для поїздки в Англію. ОСОБА_17 будучи переконаним в правдивості
пропозиції ОСОБА_3 і з метою відкриття візи, 8-10 червня 2004 року по вул.
Дністровській в м. Івано-Франківську передав ОСОБА_3 закордонний паспорт,
фотографії, копію довідки ідентфікаційного номера та гроші, копію паспорта
громадянина України, свідоцтва про одруження
та гроші в сумі 1170 Євро, що згідно довідки НБУ становить 7535,38 грн.
Отриманими грошима ОСОБА_3 заволоділа, розпорядилась ними на власний розсуд,
чим завдала значної шкоди потерпілому і жодних дій направлених на відкриття
візи не вчинила.

Крім цього, в кінці липня 2004 року ОСОБА_3 представляючись
директором туристичної фірми «Глорія» в м. Івано-Франківську, по вул.
Бельведерській 2А, з метою заволодіння чужим майном громадян, шляхом обману
запропонувала ОСОБА_18 допомогти у відкритті візи для виїзду в країни
Шенгенської угоди. ОСОБА_18 будучи переконаною в правдивості пропозиції ОСОБА_3,
з метою відкриття їй візи 01-02 серпня 2004 року в м.Долина, Івано-Франківської
області, передала ОСОБА_3 гроші в сумі 400 Євро, які згідно довідки НБУ
становлять 2559,68 грн., а також 22 вересня 2004 року в м. Долина,
Івано-Франківської області передала ОСОБА_3 1000 Євро, що згідно довідки НБУ
становить 6516,8 грн. ОСОБА_3 не маючи наміру виконувати взяті на себе зобов'язання по відкриттю візи, отримавши в
ОСОБА_19 гроші в сумі 1400 Євро, що відповідно довідки НБУ становить 9076,48
грн. заволоділа ними, розпорядилась на власний розсуд і жодних дій направлених
на відкриття візи не вчинила.

Також, в вересні 2004 року ОСОБА_3 представляючись
директором туристичної фірми «Глорія» в м. Івано-Франківську, по вул.
Бельведерській 2А, з метою заволодіння чужим майном громадян, шляхом обману
запропонувала ОСОБА_30 та ОСОБА_31 допомогти у відкритті візи для виїзду в
країни Шенгенської угоди. ОСОБА_30 та
ОСОБА_31 будучи переконаними в правдивості пропозиції ОСОБА_3, 25
вересня 2004 року в с. Раків, Долинського району, Івано-Франківської області
передали ОСОБА_3 свої закордонні паспорти, фотографії та гроші в сумі 400 Євро,
що відповідно довідки НБУ становить 2614,8 грн., 02 жовтня 2004 року в с. Раків, Долинського району,
Івано-Франківської області, також передали ОСОБА_3 гроші в сумі 600 Євро, що
відповідно довідки НБУ становить 3951,72 грн., а також, 24 жовтня 2004 року в м. Кепно
,Республіка Польща, передали 400 Євро, які згідно довідки НБУ становить 2675,72
грн. ОСОБА_3 не маючи наміру виконати взяті на себе зобов'язання по
виготовленню віз, отримавши в ОСОБА_30 та ОСОБА_31 гроші в загальній сумі 1400
Євро, що згідно довідки НБУ становить 9242,24 гривні заволоділа ними,
розпорядилася на власний розсуд, чим завдала потерпілим значної шкоди і жодних
дій направлених на відкриття віз не вчинила. Крім того, ОСОБА_3, не маючи
наміру виконувати взяті на себе зобов'язання по відкриттю віз, отримавши у ОСОБА_31 закордонний
паспорт НОМЕР_2, заволоділа ним і жодних дій направлених на відкриття візи не
вчинила.

Також, в березні 2004 року ОСОБА_3 представляючись
директором туристичної фірми «Глорія» в м. Івано-Франківську, по вул.
Бельведерській 2А, з метою заволодіння чужим майном громадян, шляхом обману
запропонувала ОСОБА_32 допомогти у відкритті візи для виїзду до країн
Шенгенської угоди. ОСОБА_32 будучи переконаною в правдивості пропозиції
ОСОБА_3, з метою відкриття Шенгенвізи в період з березня по квітень 2004 року
по вул. Бельведерській 2А, в м. Івано-Франківську, передала ОСОБА_3 свій
закордонний паспорт НОМЕР_4, фотографії, пенсійне посвідчення НОМЕР_5. ОСОБА_3,
не маючи наміру виконувати взяті на себе зобов'язання по відкриттю візи, отримавши в ОСОБА_32 її
закордонний паспорт та пенсійне посвідчення - заволоділа ними і жодних дій
направлених на відкриття візи не вчинила.

Крім цього, в березні 2004 року ОСОБА_3 представляючись
директором туристичної фірми «Глорія» в м. Івано-Франківську, по вул.
Бельведерській 2А, з метою заволодіння чужим майном громадян, шляхом обману
запропонувала ОСОБА_33 допомогти у відкритті
візи для виїзду до країн Шенгенської угоди. ОСОБА_33 будучи переконаною
в правдивості пропозиції ОСОБА_3, з метою відкриття Шенгенвізи 25-27 березні
2004 року в м. Івано-Франківську, по
вул. Бельведерській 2А, передала ОСОБА_3
свій закордрнний паспорт НОМЕР_6, фотографії та трудову книжку. ОСОБА_3
не маючи наміру виконувати взяті на себе зобов'язання по відкриттю візи, отримавши у ОСОБА_33
закордонний паспорт НОМЕР_6, фотографії та трудову, заволоділа ними і жодних
дій направлених на відкриття візи не вчинила.

Крім того, 19.09.2003 року ОСОБА_3 отримала свідоцтво про
державну реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності НОМЕР_7 з основним видом діяльності -
«Туристичні агенства та бюро подорожей» та без отримання відповідної ліцензії
заснувала приватне підприємство «Глорія» з туристичним видом діяльності. У
період з листопада 2003 року по жовтень 2004 року ОСОБА_3 представляючись
директором ПП «Глорія» в м.Івано-Франківську здійснювала господарську діяльність
у вигляді туристичної діяльності без ліцензії, отримання якої передбачено ЗУ
«Про ліцензування окремих видів господарської діяльності» від 15 травня 2003
року. У результаті здійснення безліцензійної діяльності ОСОБА_3 під приводом
відкриття віз за період з листопада 2003 року по жовтень 2004 року заволоділа
грошовими коштами ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_11, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_30, ОСОБА_31
на загальну суму 95004,05 гривень і отримала дохід у великих розмірах.

В судовому засіданні підсудна ОСОБА_3 вину в скоєному
визнала частково. Так, підсудна суду показала, що 19.09.2003 року вона отримала
свідоцтво про державну реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності з
основним видом діяльності - “Туристичні
агенства та бюро подорожей” і без
отримання відповідної ліцензії заснувала ПП «Глорія». Після відкриття офісу до неї почали звертатися люди
з проханням про відкриття віз. У вересні 2002 року звернулась ОСОБА_4 з
проханням відкрити візу. На прохання ОСОБА_4 візи не відкривала, а тільки
погодилась допомогти виготовити пакет документів. Отримала від ОСОБА_4 500
доларів США. ОСОБА_4 відмовилась їхати у
Чехію, після цього ОСОБА_4 було повернуто гроші в сумі 400 доларів США, решту
100 доларів США не встигла повернути. Відкривати візу не зобов'язувалась, а тільки готувала документи. У
березні 2003 року звернулась ОСОБА_5 з проханням відкрити візу. Віза для
ОСОБА_5 відкривалася через Київську фірму «Сані». ОСОБА_5 заплатила гроші в
загальній сумі 1600 Євро. У березні 2004 року ОСОБА_5 було відкрито швидку
візу, після цього допомогла ОСОБА_5 виїхати за кордон, але ОСОБА_5 було
депортовано. Повернула ОСОБА_5 1000 Євро. ОСОБА_6 звернулась з проханням у
відкритті візи та заплатила 1600 Євро.
Віза для ОСОБА_6 відкривалась через Київську фірму «Сані», а після
отримання візи, ОСОБА_6 від поїздки відмовилась, після чого повернула ОСОБА_6
гроші в сумі 550 Євро. ОСОБА_7 звернувся з проханням відкрити йому візу. Від
ОСОБА_7 отримала гроші в сумі 1600 Євро. Відкриттям візи для ОСОБА_7 не
займалась, візу було відкрито Київською фірмою «Сані». ОСОБА_7 кордон не
перетинав, їхати знову відмовився. ОСОБА_7 було повернено гроші в сумі 400
Євро. ОСОБА_8 звертався з проханням у відкритті візи Шенгенської угоди, але
візу було важко відкрити оскільки ОСОБА_8 був депортований з Італії. Для
відкриття візи ОСОБА_8 звернулась до директора Вінницької туристичної фірми
“Віатур” - ОСОБА_35 ОСОБА_8 заплатив гроші в сумі 900 Євро а також подав пакет
документів. Несподівано ОСОБА_8 від послуг відмовився, після чого документи
було повернуто. ОСОБА_9 звернувся з проханням відкрити Шенгенську візу для його
сина ОСОБА_10 За такі послуги отримала від ОСОБА_9 гроші в сумі 1000 доларів
США. Повернула ОСОБА_9 гроші в сумі 400 доларів США. ОСОБА_36 зверталась з
проханням у відкритті візи для її сина ОСОБА_12, але пізніше вона відмовились
від послуг. Всі гроші, які давала ОСОБА_36 їй було повернуто. ОСОБА_13
звернулась з проханням у відкритті візи для виїзду в Італію. Віза відкривалась
через Львівську фірму «Енергомаркет і К». Після отримання візи ОСОБА_13
заплатила гроші в сумі 900 Євро. Гроші завезла на Львівську фірму
«Енергомаркет і К». Свої зобов'язання по відкриттю візи виконала. ОСОБА_14
звернулась з проханням відкрити їй Шенгенську візу. Візу ОСОБА_14 не
виготовляла отримала 900 Євро. ОСОБА_15 звернулась з проханням відкрити для її
дочки ОСОБА_16 візу до Італії. Отримала від ОСОБА_15 гроші в сумі 900 Євро,
повернула 740 Євро. ОСОБА_17 звернувся з проханням у відкритті для нього візи.
Для відкриття ОСОБА_17 візи брала тільки фотокопію паспорта, яку надсилала до
Англійського консульства. Ніяких грошей від ОСОБА_17 не отримувала. ОСОБА_18
звернулася з проханням допомогти у відкритті Шенгенської візи. Ніяких грошей у
ОСОБА_18 не брала, брала тільки паспорт для відкриття Польської візи. ОСОБА_31
звернулась з проханням допомогти у відкритті візи. З цією метою взяла у
ОСОБА_31 гроші в сумі 200 Євро, за які зробила паспорт та відкрила візи до
Польщі. У кінці квітня 2004 року до неї звернулись ОСОБА_33 та ОСОБА_32 з
проханням виготовити їм візи в Італію. З цією метою відвезла у фірму «Сані» в
м. Київ їх закордонні паспорта, які дала працівнику цієї фірми ОСОБА_30.
Пізніше виявилося, що фірма «Сані» пропала і з нею пропали закордонні паспорти
ОСОБА_32 та ОСОБА_33 Повідомила їм про це і зобов'язалась виготовити нові
закордонні паспорти. Для цього вони дали пенсійне посвідчення та трудову
книжку, однак закордонні паспорти їм не виготовила. 18.02.2006 року без
будь-яких зобов'язань по
відкриттю візи позичила у ОСОБА_31 гроші в сумі 500 Євро, які повинна була повернути, однак грошей не
повернула, оскільки 27.02.2006 року була затримана працівниками міліції. Визнає
свою вину у тому, що здійснювала
туристичну діяльність без одержання ліцензії. У вчиненому розкаюється, просила
суд суворо її не карати.

Вина підсудної у скоєнні інкримінованого їй
злочину стверджується показаннями потерпілих, свідків та дослідженими в
судовому засіданні письмовими матеріалами справи.

З показань потерпілої ОСОБА_4, (т.1 а.с. 95-96)
оголошених в судовому засіданні слідує, що на початку листопада 2003 року вона
шукаючи роботу за кордоном звернулась до ОСОБА_3 При розмові з ОСОБА_3 вона
сказала, що хоче виїхати в Чехію та попросила допомогти їй у відкритті візи.
ОСОБА_3 погодилась та сказала, що це буле коштувати 275 доларів США. 10-12
листопада 2003 року вона передала ОСОБА_3 гроші в сумі 275 доларів США,
закордонний паспорт, фотографії та копії інших документів. Також ОСОБА_3
сказала, що віза буде готовою через 3 місяці і що після отримання візи треба
буде ще доплатити 275 доларів США. Приблизно через місяць Зателефонувала
ОСОБА_3 та повідомила, що всі документи вже готові і необхідно доплатити решту
грошей в сумі 275 доларів США. Після розмови зайшла до ОСОБА_3 додому де передала
ОСОБА_3 275 доларів США. За словами ОСОБА_3 віза мала бути готовою в другій
декаді січня 2004 року. 15.01.2004 року вона звернулась до ОСОБА_3 і запиталась
чи готова віза, на що ОСОБА_3 відповіла, що ще треба трохи почекати. Після
цього періодично зверталась до ОСОБА_3 з метою з'ясувати коли буде готова віза, на що ОСОБА_3 відповідала,
що ще треба чекати. В квітні 2004 року знову за телефонувала до ОСОБА_3, яка
повідомила, що зв'язок з
чеською фірмою яка мала відкрити візу розірвався. ОСОБА_3 сказала, що поверне
гроші та документи. В травні 2004 року ОСОБА_3 повернула тільки паспорт
громадянина України та гроші в сумі 450 доларів США, решту грошей 100 доларів
США так і не повертала.

З протокол-заяви
ОСОБА_4 (т.1 а.с.91) слідує, що потерпіла звернулась в органи внутрішніх справ
з повідомленням про те, що ОСОБА_3 під приводом відкриття візи в Чехію
шахрайським шляхом заволоділа її грошима в сумі 550 доларів США.

Потерпіла ОСОБА_5,
суду показала, що в кінці жовтня 2003 року вона домовилась з
ОСОБА_3, про те, що ОСОБА_3 допоможе їй
виготовити візу для поїздки в Італію, при цьому ОСОБА_3 сказала, що це буде
коштувати 1600 Євро. На пропозицію ОСОБА_3 погодилась і 04 листопада 2003
року прийшла додому до ОСОБА_3, що в с.
Микитинці, Івано-Франківської міської ради, де передала ОСОБА_3 закордонний
паспорт, фотографії, копії документів, а також гроші в сумі 200 Євро. У березні 2004 року до неї зателефонувала
ОСОБА_3 та повідомила, що буде їхати за візою, і що їй потрібні гроші в сумі
1400 Євро. Після цього 30.03.2004 року передала ОСОБА_3 гроші в сумі 1400 Євро.
Через декілька днів ОСОБА_3 знову
передзвонила, та повідомила, що віза вже готова і що необхідно прийти до неї на
фірму «Глорія», що по вул. Бельведерській 2а. Прибувши за вказаною адресою,
побачила ще кількох людей. Того ж дня отримала від ОСОБА_3 свій закордонний
паспорт з Австрійською візою. Після цього ОСОБА_3 сказала, що 12.04.2004 року з
м. Івано-Франківська буде відправляти групу людей в Італію. 12.04.2004
прийшовши до офісу ОСОБА_3 разом з 8 іншими людьми та незнайомим водієм на
мікроавтобусі «Мерседес - Спринтер» відправились на митницю в м. Чоп,
Закарпатської області. Приїхавши на митницю м. Чоп, вони мали проходити
паспортний контроль. Водій зібрав у всіх закордонні паспорти, а коли повернувся,
то повідомив, що візи в паспортах підроблені. Після цього повернулися в м.
Івано-Франківськ, де повідомили про все ОСОБА_3, яка сказала, що відправить
всіх ще раз до Італії. На початку липня 2004 року разом з ОСОБА_3 та ще трьома
жінками з м. Івано-Франківська поїхали у м. Львів, там ОСОБА_3 повідомила, що у
Польщу не їде, і роздала всім закордонні паспорти з польськими візами та
сказала, що там їх зустріне її знайомий. Після цього ОСОБА_3 дала 700 Євро і
сказала, щоб в Польщі доплатила 300 Євро і щоб в загальній сумі 1000 Євро
віддала поляку, який буде здійснювати перевезення. Коли прибули в Польщу,
під'їхав поляк на ім'я Кшисік, який сказав, щоб вони всі заплатили йому
наперед по 1000 Євро для виготовлення польських паспортів. Заплатили поляку
гроші, оскільки ОСОБА_3, якій дзвонили, сказала щоб вони заплатили поляку під
її відповідальність. Наступного дня цей поляк посадив її разом з іншою жінкою в
автомобіль і поїхали в Італію. Перед Чеським кордоном поляк дав їм підроблені
польські паспорти з їхніми фотографіями. Коли прибули до м. Відень в Австрії,
поляк посадив на поїзд до м.Неаполь, що в Італії. Коли їхали в поїзді, їх
затримала поліція та арештувала, після чого їх депортували в Україну. Після
депортації зустрілась з ОСОБА_3 і про все їй розповіла, ОСОБА_3а обіцяла
виробити новий закордонний паспорт та повернути гроші.

З протокол-заяви
ОСОБА_5 (т.1 а.с.13) слідує, що потерпіла звернулась в органи внутрішніх справ
з повідомленням про те, що ОСОБА_3
будучи директором туристичної фірми «Глорія», під приводом відкриття
візи в Італію, шахрайським шляхом заволоділа її грошима в сумі 1900 Євро.

Згідно протоколу очної ставки від 04.05.2006 року (т.2
а.с. 194-195) слідує, що потерпіла ОСОБА_5 підтвердила свої свідчення та
вказала на ОСОБА_3, як на особу, яка під приводом відкриття візи в Італію,
шахрайським шляхом заволоділа її грошима в сумі 1900 Євро та своїх зобов'язань не виконала, а гроші привласнила.

Потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що в березні 2004
року вона звернулась до директора
туристичної фірми «Глорія», що по вул. Бельведерській в м. Івано-Франківську -
ОСОБА_3, щодо відкриття візи для поїздки
в Італію. ОСОБА_3 погодилась допомогти і сказала, що вартість виготовлення візи
становить 1600 Євро і гроші необхідно буде заплатити після виготовлення візи,
на що погодилась. У кінці березня 2004 року зателефонувала ОСОБА_3 та
повідомила, що віза готова і що необхідно привезти гроші. 31.03.2004 року
приїхала до офісу ОСОБА_3, де передала їй гроші в сумі 1600 Євро, та отримала
від ОСОБА_3 закордонний паспорт, в якому була Шенгенська віза Австрійського
посольства. 12.04.2004 приїхала до м. Івано-Франківська до офісу ОСОБА_3,
звідки ОСОБА_3 відправила на мікроавтобусі за кордон. Приїхавши на митнию м.
Чоп, Закарпатської області, вони мали проходити паспортний контроль та коли
почали його проходити то митник сказала, що візи в їхніх паспортах фальшиві.
Після цього всі повернулися назад та зустрілися з ОСОБА_3, яка зібрала у всіх
закордонні паспорти та сказала, що поїде в м. Київ в Австрійське посольство для
перевірки. Через деякий час, декілька разів їздила до ОСОБА_3 та просила
віддати паспорт та гроші, на що ОСОБА_3 відповідала, що паспорт ще знаходиться
на перевірці та обіцяла, що в будь-якому випадку допоможе їй виїхати в Італію.
Осінню 2004 року ОСОБА_3 повернула їй закордонний паспорт і пообіцяла повернути
гроші, однак не повертала. В січні 2005 року коли в черговий раз звернулася до
ОСОБА_3, щоб повернула гроші, однак ОСОБА_3 відповіла, що немає грошей, але
вона може допомогти виїхати в Італію, та дала номер телефону якогось поляка,
передзвонивши до якого дізналась, що він може допомогти виїхати в Італію через
підроблений польський паспорт. Після цього сама виробила візу та поїхала до
Італії, але на Польському кордоні її не пропустили через те, що під час проведення
паспортного контролю було встановлено, що попередня Австрійська віза являється
фальшивою та після цього її було депортовано з кордону назад. Після цього
звернулася до ОСОБА_3 та про все їй розповіла і сказала, щоб та повернула
гроші. ОСОБА_3 повернула їй 550 Євро, а решту 1050 Євро так і не повернула.

З протокол-заяви ОСОБА_6 (т.1 а.с.12) слідує, що
потерпіла звернулась в органи внутрішніх справ з повідомленням про те, що
ОСОБА_3, будучи директором туристичної фірми «Глорія», під приводом відкриття візи
в Італію, шахрайським шляхом заволоділа її грошима в сумі 1600 Євро.

Згідно протоколу очної ставки між ОСОБА_3 та потерпілою
ОСОБА_6 від 11.05.2006 року (т.2 а.с.202-203) слідує, що ОСОБА_6 підтвердила
свої свідчення та вказала на ОСОБА_3 як на особу, яка в кінці березні 2004 року
зобов'язалась відкрити їй візу в Італію та отримала за це,
від неї гроші в сумі 1600 Євро. Своїх
зобов'язань не
виконала та гроші не повернула.

З показань потерпілого ОСОБА_7 (т.1 а.с. 122-123),
оголошених в судовому засіданні слідує, що в кінці лютого 2004 року він
звернувся в туристичну фірму «Глорія», що по вул. Бельведерській 2а, в м.
Івано-Франківську з проханням виготовити візу до Італії. ОСОБА_3 сказала, що
допоможе йому у відкритті даної візи і що це буду коштувати 1600 Євро. Після
цього передав ОСОБА_3 для відкриття візи закордонний паспорт, фотографії та
копії інших документів, ОСОБА_3 повідомила, що віза буде відкрита протягом
трьох тижнів. 31.01.2004 року в офісі ОСОБА_3 передав останній гроші в сумі
1400 Євро, як оплату за відкриту візу, решту 200 Євро мав передати при
отриманні закордонного паспорта. ОСОБА_3 повідомила, щоб прийшов 04.04.2004
року по свій паспорт. Прийшовши на вказане число потерпілий ОСОБА_7 отримав від
ОСОБА_3 закордонний паспорт з візою Австрійського посольства та доплатив 200
Євро. 12.04.2004 року прийшов в офіс ОСОБА_3 і вона на мікроавтобусі
«Мерседес-Спрінтер» відправили в Італію. Приїхавши на митницю в м.Чоп
Закарпатської області мали проходити паспортний контроль та коли почали його проходити
то митник сказала, що візи в їхніх паспортах фальшиві. Після цього вони поїхали назад в м.
Івано-Франківськ, при цьому ніяких відміток в закордонних паспортах їм не
зробили. ОСОБА_3 сказала, що такого не може бути і щоб всі здали їй паспорти і
вона поїде в м. Київ в Австрійське посольство для перевірки. Вирішив їхати з
ОСОБА_3 в м.Київ. Коли прибули в м. Київ, то ОСОБА_3 разом з ним почали шукати
фірму «Арктур». Вони дійсно прийшли до якоїсь фірми, ОСОБА_3 сказала чекати, а
сама зайшла в приміщення, а коли вийшла, то сказала, що необхідно шукати іншу
фірму «Сані». Після цього, прийшли до невідомої будівлі, де ОСОБА_3 почала
розпитуватись про фірму «Сані» у охоронця, на що останній повідомив, що такої
фірми там немає. Тоді ОСОБА_3 сказала, що потрібно іти в Австрійське
посольство. Після того, як вони прибули туди ОСОБА_3 записалась на прийом та
через деякий час він залишився на вулиці, а ОСОБА_3 взявши всі закордонні
паспорти зайшла в посольство. Коли ОСОБА_3 повернулась то сказала, що залишила
паспорти в посольстві для того, щоб їх відправили на експертизу до м. Відня і
що експертиза буде готова через два тижні. Після цього, вони повернулися до м.
Івано-Франківська. Через два тижні зателефонував до ОСОБА_3 яка повідомила, що
експертиза ще не готова. В липні 2004 року звернувся до ОСОБА_3 та сказав, щоб
вона віддала йому гроші та закордонний паспорт, на що ОСОБА_3 сказала, що не
зможе повернути закордонний паспорт, оскільки він був пошкоджений під час
експертизи, натомість запропонувала
допомогти йому виготовити новий закордонний паспорт та знову поїхати за
кордон. Після цього ще декілька разів телефонував до ОСОБА_3 та просив
повернути гроші та закордонний паспорт. У вересні 2004 року ОСОБА_3 віддала
частину грошей в сумі 400 Євро. Після того, ОСОБА_3 ні закордонного паспорта,
ні решту грошей в сумі 1200 Євро не
повернула.

Відповідно до протокол-заяви потерпілого ОСОБА_7 від
16.12.2004 року (т.1 а.с. 120) слідує, що потерпілий звернувся в правоохоронні
органи з заявою про те, що в березні-квітні 2004 року директор туристичної
фірми «Глорія» ОСОБА_3 під приводом нібито відкриття візи, шляхом шахрайства
заволоділа його грошима в сумі 1600 Євро.

Згідно розписки ОСОБА_3 від 13.04.2004 року (т.1 а.с.
124) слідує, що ОСОБА_3 одержала від ОСОБА_7 1600 Євро і пакет документів для
відкриття Шенгенської візи.

Згідно розписки ОСОБА_3 від 02.11.2004 року (т.1 а.с.
125) слідує, що ОСОБА_3 взяла у ОСОБА_7 1200 Євро, які зобов'язалась повернути до 03.11.2004 року.

Відповідно до протоколу огляду речових доказів від 17.06.2006
року (т.1 а.с. 126), було оглянуто та описано речові докази по справі -
вказані розписки ОСОБА_3

Згідно протоколу очної ставки між ОСОБА_3 та потерпілим
ОСОБА_7 від 04.05.2006 року (т.2 а.с.198-199) слідує, що ОСОБА_7 підтвердив
свої свідчення та вказав на ОСОБА_3 як на особу, яка в кінці лютого 2004 року
під приводом нібито відкриття візи, шляхом шахрайства заволоділа його грошима в
сумі 1600 Євро.

Потерпілий ОСОБА_8 суду показав, що в травні 2004
року він вирішив поїхати на роботу за кордон та з вернувся в фірму «Глорія», що
в м. Івано-Франківську. У даній фірмі він познайомився з ОСОБА_3 Під час
розмови ОСОБА_3 пообіцяла допомогти у відкритті візи для виїзду в Італію та
сказала, що це буде коштувати 2000 Євро, а також потрібно подати закордонний паспорт,
копію закордонного паспорта, , копію свідоцтва про народження, копію свідоцтва
про одруження, копію свідоцтва про народження дитини та дві фотографії. Також
ОСОБА_3 сказала заплатити 900 Євро завдатку а решту грошей необхідно буде
доплатити при отриманні закордонного паспорта з візою, на дану пропозицію
ОСОБА_3 погодився. Приблизно 20-21 червня 2004 року зателефонувала ОСОБА_3 та
сказала, що його документи знаходяться в посольстві в м. Києві, але для
відкриття візи йому необхідно докупити «Тревел- чеки». Після цього, купив 5
«Тревел-чеків» на загальну суму 500 Євро та передав їх ОСОБА_3 Неодноразово
телефонував до ОСОБА_3 і запитував коли буде готова віза, на що ОСОБА_3
відповідала, що треба ще чекати. Зрозумів, що ОСОБА_3 обманює і звернувся в міліцію.

З протокол-заяви
ОСОБА_8 (т.1 а.с.11) слідує, що потерпілий звернувся в правоохоронні органи з
заявою про те, що на початку червня 2004 року ОСОБА_3, під приводом відкриття
візи, шахрайським шляхом заволоділа його грошима.

Так, з показань свідка ОСОБА_33 (т.1 а.с. 72-73), оголошених в судовому засіданні слідує, що
27.05.2004 року була присутньою разом із своїм чоловіком ОСОБА_34 під час того,
як в приміщенні по вул. Бельведерській, 2А в м. Івано-Франківську, ОСОБА_8
передав ОСОБА_3 гроші в сумі 900 Євро і документи для відкриття візи в Італію.

З показів свідка ОСОБА_34 оголошених в судовому засіданні (т.1 а.с.
74) слідує, що 27.05.2004 року він був присутній разом із своєю дружиною
ОСОБА_33 під час того, як в приміщенні по вул. Бельведерській, 2А в м.
Івано-Франківську, ОСОБА_8 передав ОСОБА_3 гроші в сумі 900 Євро і документи
для відкриття візи в Італію.

Потерпілий ОСОБА_9 суду показав, що в кінці травня
2004 року з метою поїздки в Англію, звернувся до ОСОБА_3 з проханням відкрити
візу Шенгенського договору. З цією метою
особисто передав ОСОБА_3 гроші в сумі 1000 доларів США. Через деякий час
вирішив, що їхати в Англію не буде і замість нього поїде його син ОСОБА_10
Після цього разом з сином ОСОБА_10 пішли до ОСОБА_3 де попросили ОСОБА_3 щоб
вона оформила візу на ОСОБА_10 ОСОБА_3 погодилась. ОСОБА_3 візу не виготовила
та гроші в сумі 1000 доларів США не повернула.

З показань свідка ОСОБА_10 (а.с. 180-181 т.1), оголошених
в судовому засіданні слідує, що на весні 2004 року його батько ОСОБА_9
звернувся до ОСОБА_3 з проханням у відкритті візи для виїзду в Англію. Після
того як батько домовився з ОСОБА_3 батько особисто передав ОСОБА_3 гроші в сумі
1000 доларів США., в якості передоплати. Після цього він разом із своїм батьком
ОСОБА_9 пішли до ОСОБА_3 і розповіли, що за кордон буде їхати він, а не його
батько ОСОБА_9 ОСОБА_3 погодилась і того ж дня він подав необхідні документи.
Зателефонувавши через деякий час до ОСОБА_3 довідався від неї, що потрібно ще
трохи почекати. Після цього він ще кілька разів телефонував до ОСОБА_3, але
вона постійно відповідала, що потрібно ще чекати. В кінці літа 2004 року він
зустрівся з ОСОБА_3 і попросив віддати йому документи та гроші його батька,
після цього ОСОБА_3 всі документи повернула. Через деякий час ОСОБА_3 повернула
400 доларів США, а решту так і не повернула.

Згідно протокол-заяви ОСОБА_9 від 18.04.2006 (т.1 а.с.
171) слідує, що потерпілий ОСОБА_9 звернувся в правоохоронні органи з заявою
про те, що в кінці травня 2004 року
директор туристичної фірми “Глорія”, ОСОБА_3 під приводом відкриття візи шляхом
шахрайства заволоділа його грошима в сумі 1000 доларів США.

З розписки ОСОБА_3 (т.1 а.с. 174) слідує, що ОСОБА_3
одержала від ОСОБА_9 гроші в сумі 1000 доларів США, які зобов'язалась повернути
до 05.08.2004 року.

Згідно протоколу очної ставки між ОСОБА_3 та свідком
ОСОБА_10 від 04.05.2006 року (а.с.196-197 т.2) слідує, що ОСОБА_10 вказав на
ОСОБА_3 як на особу, яка на весні 2004 року зобов'язалась йому відкрити робочу візу в Англію, та отримала
від його батька ОСОБА_9 гроші в сумі 1000 доларів США.

З показань потерпілої ОСОБА_11 (т.1 а.с.167),
оголошених у судовому засіданні слідує, що наприкінці вересня 2003 року хотіла
відправити свого сина ОСОБА_12 на робту за кордон. З цією метою звернулась до
своєї знайомої ОСОБА_3 в її офіс, фірму «Глорія», що по вул. Бельведерській 2,
в м. Івано-Франківську. ОСОБА_3 погодилась та запропонувала відправити ОСОБА_12
на роботу в Чехію та сказала, що це буде коштувати 250 доларів США. У кінці
жовтня 2003 року зустрілась з ОСОБА_3, передала гроші в сумі 250 доларів США,
закордонний паспорт, копію паспорта громадянина України, копію
ідентифікаційного номера, довідку про несудимість. Взявши гроші та документи
ОСОБА_3 повідомила, що віза буде готова протягом місяця. В кінці травня 2004 року
ОСОБА_3 сказала, що візу в Чехію неможливо відкрити і запропонувала відкрити
візу на Кіпр, за що треба буде заплатити 200 Євро, а пізніше ще 600 Євро. Після
цього погодилась на пропозицію ОСОБА_3 на початку червня 2004 року передала
ОСОБА_3 спочатку 200 Євро, а пізніше 600 Євро. Після цього, неодноразово
телефонувала ОСОБА_3 та запитувала коли буде готова віза, однак ОСОБА_3
постійно казала, що віза ще не готова. Тоді вирішила, що ОСОБА_3 обманює та
почала звертатись до ОСОБА_3 щоб та повернула гроші. У вересні 2005 року
ОСОБА_3 повернула всі гроші, а саме 800 Євро та 250 доларів США.

Згідно протокол-заяви ОСОБА_11 від 08.12.2004 (т.1 а.с.
165) слідує, що потерпіла ОСОБА_11 звернулася в правоохоронні органи з заявою
про те, що в жовтні 2003 року директор туристичної фірми «Глорія», ОСОБА_3 під
прводом відкриття візи шляхом шахрайства заволоділа її грошима на суму 800
Євро.

Потерпіла ОСОБА_13 суду показала, що в червні 2004
року звернулася в фірму «Глорія», що по вул. Бельведерській, в м.
Івано-Франківську, а саме до ОСОБА_3 з проханням виготовити візу в Італію, але
ОСОБА_3 сказала, що дану візу неможливо відкрити і сказала, що останнім часом
відправляє людей за кордон через Польщу. За це треба було заплатити 1900 Євро,
спочатку треба було заплатити 900 Євро, а після приїзду в Італію - 1000 Євро. 25.06.2004 року приїхала на
Привокзальну площу, в м. Івано-Франківськ, де на автовокзалі зустрілась з
ОСОБА_3 та передала ОСОБА_3 гроші в сумі 900 Євро і документи, а саме: закордонний паспорт, фотографії та копії інших
документів. 18.07.2004 року додому подзвонила ОСОБА_3 та повідомила, що
20.07.2004 року буде виїзд у Польщу і документи можна буде отримати перед від'їздом. 20.07.2004 року прибувши на автовокзал
м.Івано-Франківська де зустрілась з ОСОБА_3 ОСОБА_3 повідомила, що необхідно
їхати до м. Львова і що саме звідти буде здійснюватись виїзд до Польщі. Разом з
ОСОБА_3 були ще невідомі чоловік та жінка. По прибуттю до м. Львова ОСОБА_3
роздала їм всім закордонні паспорти з візами до Польщі. Також ОСОБА_3 дала їм номери
телефонів на які вони мали телефонувати по приїзду в Польщу та сказала, що їх
має зустріти поляк який повинен переправити їх у Італію, також цьому поляку
потрібно було заплатити гроші в сумі 1000 Євро за перевезення до Італії. Після
цього, ОСОБА_3 повернулась назад в м. Івано-Франківськ, а вони з даними
чоловіком та жінкою відправились мікроавтобусом в Польщу. 21.07.2004 року
приїхали в Польщу. На вокзалі чоловік який їхав з ними зателефонував на номер
телефону який їм дала ОСОБА_3, а через деякий час їх зустрів незнайомий поляк.
Даний поляк відвіз їх у якийсь заміський готель, після чого сказав їм заплатити
йому по 1000 Євро з кожного, для виготовлення документів. Відмовились платити
гроші. Після цього, поляк відмовився їм допомагати та пішов геть. Тоді
повернулись назад в Україну. По приїзді в Україну звернулась до ОСОБА_3 та
просила віддати їй гроші в сумі 900 Євро, на що ОСОБА_3 сказала, що поверне
гроші, але так нічого і не повернула.

Згідно протокол-заяви потерпілої ОСОБА_13 від 08.12.2004
року (т.1 а.с. 156) слідує, що в червні 2004 року ОСОБА_13 звернулася із заявою
в правоохоронні органи про те, що
директор туристичної фірми «Глорія» ОСОБА_3 під приводом відкриття візи,
шляхом шахрайства заволоділа її грошима в сумі 900 Євро.

Згідно протоколу очної ставки між ОСОБА_3 та потерпілою
ОСОБА_13 від 11.05.2006 року (т.2 а.с.206-207) слідує, що ОСОБА_13 підтвердила
свої свідчення та вказала на ОСОБА_3 як на особу, яка в червні 2004 року під
приводом відкриття візи, шляхом шахрайства заволоділа її грошима в сумі 900
Євро, але свої зобов'язання ОСОБА_3 не виконала, а гроші - не повернула.

З показань потерпілої ОСОБА_14 (т.1 а.с.195-196),
оголошених у судовому засіданні слідує, що 22.06.2004 року звернулась у фірму
«Глорія» до ОСОБА_3 Під час розмови ОСОБА_3 сказала, що допоможе у відкритті
візи на Кіпр та забезпечить працевлаштування в готелі, а також що це буде
коштувати 1300 Євро і необхідно буде подати закордонний паспорт, фотографії,
ідентифікаційний номер. Того ж дня передала ОСОБА_3 документи та гроші в сумі
300 Євро в якості завдатку. 26.06.2004 року зателефонувала ОСОБА_3 і сказала,
що документи вже надійшли до посольства і потрібно доплатити ще 600 Євро. 27
червня 2004 року передала ОСОБА_3 гроші в сумі 600 Євро, після чого ОСОБА_3
сказала, що решту грошей треба буде заплатити
людині, яка зустріне її на Кіпрі. 15 серпня 2004 року подзвонила до
ОСОБА_3, під час розмови ОСОБА_3 повідомила, що віза ще не готова, але скоро
буде готова. Зрозумівши, що ОСОБА_3 обманює її, попросила віддати гроші та документи
назад. Приблизно в жовтні 2004 року ОСОБА_3 повернула всі документи та гроші в
сумі 230 Євро, решту грошей пообіцяла повернути пізніше, але так і не повернула
їх.

Згідно протокол-заяви ОСОБА_14 від 28.12.2004 (т.1 а.с.
191) слідує, що потерпіла ОСОБА_14 звернулася в правоохоронні органи з заявою
про те, що в червні 2004 ОСОБА_3 під
приводом відкриття візи, шляхом шахрайства заволоділа її грошима в сумі 900
Євро.

Потерпіла ОСОБА_15 суду показала, що в червні 2004
року вона разом з своєю дочкою ОСОБА_16 звернулися в фірму «Глорія», що по вул.
Бельведерській в м. Івано-Франківську, а саме
до ОСОБА_3 з проханням виготовити ОСОБА_16 візу для поїздки в Італію.
ОСОБА_3 погодилась та сказала, що це буде коштувати 1600 Євро, а також сказала
які документи необхідно буде надати. 02 липня 2004 року разом зі своєю дочкою
ОСОБА_16 прийшли в офіс до ОСОБА_3 де особисто передала останній гроші в сумі
108 Євро та 970 доларів США і документи ОСОБА_16, а саме: закордонний паспорт,
фотографії, та копії інших документів.
Після цього в кінці липня до неї зателефонувала ОСОБА_3 та повідомила,
що віза вже готова. 2004 року, точної дати вона не пам'ятає, її дочка ОСОБА_16 згідно домовленості, поїхала з
ОСОБА_3 до м. Львова, звідки мала виїхати в Польщу, а потім в Італію. На наступний
день дочка ОСОБА_35 повідомила що в м. Львові ОСОБА_3 дала їй закордонний
паспорт з польською візою та відправила в Польщу до своїх знайомих, які пізніше
вимагали в неї ще грошей, тому повернулась назад додому. Після цього, разом зі
своєю дочкою ОСОБА_16 звернулась до ОСОБА_3 та попросила віддати їм гроші.
ОСОБА_3 обіцяла повернути гроші до 01.08.2004 року. У вказаний термін ОСОБА_3
гроші не повернула. Протягом осені 2004 року ОСОБА_3 повернула 760 Євро а решту
160 Євро так і не повернула.

З протокол-заяви потерпілої ОСОБА_15 від 08.11.2004 року
(т.1 а.с. 112) слідує, що потерпіла звернулася в правоохоронні органи з
повідомленням про те, що у липні 2004 року ОСОБА_3 під приводом відкриття візи,
шляхом шахрайства заволоділа її грошима в сумі 970 доларів США та 108 Євро.

Згідно копії розписки ОСОБА_3 від 02.07.2004 року та
копії розрахунку-квитанції потерпілої ОСОБА_15 (т.1 а.с.115-116) слідує, що
ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_16 970 доларів США і 108 Євро для відкриття візи.

Згідно копії розписки ОСОБА_3 від 26.07.2004 року (т.1
а.с. 116) слідує, що ОСОБА_3 зобов'язувалась повернути 900 Євро протягом 5 днів, в тому
випадку якщо ОСОБА_16 не буде довезена до Італії.

Згідно протоколу очної ставки між ОСОБА_3 та потерпілою
ОСОБА_15 від 11.05.2006 року (т.2 а.с.204-205) слідує, що ОСОБА_15 підтвердила
свої свідчення та вказала на ОСОБА_3 як на особу, яка під приводом відкриття
візи, шляхом шахрайства заволоділа її грошима в сумі 970 доларів США та 108
Євро.

З показань потерпілого ОСОБА_17 (т.1 а.с. 186),
оголошених в судовому засіданні слідує, що у травні 2004 року він зустрівся із
своєю знайомою ОСОБА_3 Під час розмови ОСОБА_3 сказала, що займається
відкриттям віз. Тоді ОСОБА_17 попросив ОСОБА_3 допомогти йому відкрити візу в
Англію. ОСОБА_3 погодилась та сказала, що потрібно буде надати закордонний паспорт, фотографії,
ідентифікаційний номер, свідоцтво про одруження та гроші в сумі 1170 Євро.
Зібравши всі вказані документи, на початку серпня 2004 року, в м. Івано-Франківську,
по вул. Дністровській, зустрівся з ОСОБА_3 та передав їй документи та гроші в сумі 1170 Євро. 01.11.2004 року
зателефонувала ОСОБА_3 і повідомила, що він повинен їхати в м. Київ в
Англійське посольство і що біля посольства його має зустріти жінка на ім'я ОСОБА_36, яка мала посприяти у відкритті
візи. 02.11.2004 року поїхав в м. Київ де зустрівся з незнайомою жінкою, яка
представилась ОСОБА_36. Після цього вони пішли до Англійського посольства, де
сплатив консульські збори та здав анкету. Через деякий час його повідомили, що
йому відмовлено у відкритті візи. Після цього повернувся назад в м.
Івано-Франківськ, де звернувся до ОСОБА_3 ОСОБА_3 сказала, що це просто
непорозуміння і що вона все владнає і якщо не получиться відкрити візу то
поверне документи та гроші назад. Після цього ОСОБА_3 уникала зустрічей і
грошей не повернула.

З протокол-заяви ОСОБА_17 від 07.12.2004 (т.1 а.с. 171)
слідує, що потерпілий ОСОБА_17. звернувся в правоохоронні органи з заявою про
те, що в липні 2004 року директор туристичної фірми «Глорія», ОСОБА_3 шляхом
шахрайства під приводом відкриття візи заволоділа його грошима ОСОБА_17 в сумі
1170 доларів США.

З показань потерпілої ОСОБА_18 (т.1 а.с. 152-154),
оголошених в судовому засіданні слідує, що в кінці липня 2004 року вона
дізналась від своїх знайомих, що в м. Івано-Франківьку, по вул. Тичини, 8, є
якась фірма яка відкриває Шенгенські візи і що директором цієї фірми є ОСОБА_3
Зателефонувала до ОСОБА_3 та домовилась про зустріч. Зустрівшись з ОСОБА_3 в м.
Долині на автозупинці, вони домовились про відкриття візи. ОСОБА_3 сказала, що
допоможе відкрити візу і що це буде коштувати 700 Євро. Спочатку треба буде
заплатити 400 Євро, а після відкриття візи додати решту грошей. На початку
серпня 2004 року в м. Долина знову зустрілась з ОСОБА_3, якій передала закордонний паспорт, фотографії,
копії інших документів і гроші в сумі 400 Євро. 19.09.2004 року зателефонувала
ОСОБА_3 та повідомила, що Шенгенську візу важко відкрити і що останнім часом
відправляє людей через Польщу. Для цього потрібно їхати в Польщу, де в посольстві
України можна відкрити Шенгенську візу і потрібно буде ще доплатити гроші в
сумі 1000 Євро. 22 вересня 2004 року в м. Долина зустрілась з ОСОБА_3, якій
передала гроші в сумі 1000 Євро. 19.10.2004 року зателефонувала ОСОБА_3 і
сказала, що віза вже готова. і що виїзд
буде проводитись 20.10.2004 року. 20.10.2004 року прибувши в м.
Івано-Франківськ, на автовокзалі, де зустрілась із своїми знайомими ОСОБА_31 та
її чоловіком ОСОБА_20 З вокзалу вони разом з ОСОБА_3 виїхали в Польщу. В
Польщі, в м. Люблін, їх зустрів знайомий ОСОБА_3 і вони поселились в готелі.
Через деякий час вони поїхали в м. Кепно, де також поселилися в готелі.
24.10.2004 року ОСОБА_3 повідомила, що їй потрібно повертатись в Україну і що
все буде гаразд. Наступного дня в готель прийшов якийсь поляк, який сказав, що
він від ОСОБА_3 і що необхідно їхати з ним. Приїхавши з поляком у якесь місто,
вони поселились в готелі. У даному готелі вони пробули до 04.11.2004 року.
04.11.2004 року до них в готель прийшов якийсь поляк, який сказав, що він від ОСОБА_3
і з його слів зрозуміла, що повинна їхати по підробленому паспорті громадянина
Польщі. На це не погодилась і сказала, що нікуди не поїде, а ОСОБА_20 та
ОСОБА_31 поїхали з поляком. Через деякий час вона повернулась в Україну і
намагалась зв'язатися з
ОСОБА_3, але так і не змогли це зробити.

Згідно протокол-заяви ОСОБА_18 від 04.02.2005 року (т.1
а.с. 150) слідує, що потерпіла ОСОБА_18 звернулася в правоохоронні органи з
повідомленням про те, що в серпні 2004 року директор туристичної фірми «Глорія»
ОСОБА_3 шляхом шахрайства під прводом відкриття візи заволоділа її грошима в
сумі 1400 Євро.

Потерпілий ОСОБА_31 суду показала, що у вересні
2004 року вона разом із чоловіком ОСОБА_20 звернулися до ОСОБА_3 з проханням
допомогти у відкритті візи до Італії. ОСОБА_3 сказала, що допоможе їм і що це
буде коштувати 1900 Євро і що відправка буде через її знайомих з Польщі. На
дану пропозицію вони погодились та протягом вересня-жовтня 2004 року передала
ОСОБА_3 в якості передоплати гроші в сумі 1400 Євро. 19.10.2004 року
передзвонила ОСОБА_3 і сказала, що візи вже готові та що виїзд буде 20.10.2004
року. 20.10.2004 року разом з чоловіком ОСОБА_20 та ОСОБА_3 виїхали в Польщу.
Коли прибули в м. Люблін в Польщу, там
їх зустрів знайомий ОСОБА_3, який поселив їх в готелі, а через деякий час
поїхали в м. Кепно, де також поселились в готелі, там ОСОБА_3 сказала, що їм
дадуть підроблені польські паспорти і що саме з цього міста вони поїдуть в
Італію. 24.10.2004 року ОСОБА_3 повідомила, що їй терміново необхідно
повертатись в Україну та сказала доплатити їй гроші в сумі 400 Євро. Заплатила
вказану ОСОБА_3 суму. На наступний день зайшов якийсь поляк та сказав, що він
від ОСОБА_3 і що необхідно їхати з ним, після чого вони сіли в автомобіль та
поїхали. По дорозі поляк сказав, щоб йому доплатили 1100 Євро. Дала поляку 1100
Євро. Приїхавши в якесь місто поляк посадив їх в мікроавтобус, який з його слів
мав довезти їх до Італії. Також видав їм підроблені польські паспорти з їхніми
фотокартками. 05.11.2004 року під час проходження митного контролю на
Польсько-Німецькому кордоні її особисто та її чоловіка ОСОБА_20 затримали та
арештували. Пробули 4 місяці в тюрмі, після чого їх депортували в Україну. По
приїзді в Україну разом з чоловіком ОСОБА_20 звернулися до ОСОБА_3 та попросили
її віддати гроші, однак ОСОБА_3 так і не повернула їм гроші.

Потерпілий ОСОБА_30
дав суду показання аналогічні свідченням потерпілої ОСОБА_31

З протокол-заяви потерпілого ОСОБА_20 від 13.12.2004 року
(т.1 а.с. 132) слідує, що потерпілий ОСОБА_30 звернувся в правоохоронні органи
з повідомленням про те, що директор туристичної фірми «Глорія» ОСОБА_3 шляхом
шахрайства під приводом відкриття віз заволоділа їхніми грошима в сумі 1650
Євро.

З протокол-заяви потерпілої ОСОБА_21 від 13.12.2004 року
(т.1 а.с. 133) слідує, що потерпіла ОСОБА_31 звернулася в правоохоронні органи
з повідомленням про те, що директор туристичної фірми «Глорія» ОСОБА_3 шляхом
шахрайства під приводом відкриття віз заволоділа їхніми грошима.

Згідно протоколу очної ставки між ОСОБА_3 та потерпілим
ОСОБА_20 від 04.05.2006 року (т.2 а.с.200-201) слідує, що ОСОБА_30 вказав на
ОСОБА_3 як на особу, яка в кінці вересня 2004 року шляхом шахрайства під
приводом відкриття віз заволоділа їхніми грошима.

Згідно протоколу очної ставки між ОСОБА_3 та потерпілою
ОСОБА_21 від 04.05.2006 року (а.с.208-209 т.2) слідує, що ОСОБА_31 вказала на
ОСОБА_3 як на особу, яка в кінці вересня 2004 року шляхом шахрайства під
приводом відкриття віз заволоділа їхніми грошима.

Потерпіла ОСОБА_32 суду показала, що в кінці березня
2004 року вона звернулась в фірму «Глорія», що по вул. Бельведерській, 2 а, в
м. Івано-Франківську, для того, щоб їй відкрили Шенгенську візу. При
розмові ОСОБА_3 сказала, що допоможе
відкрити візу та що потрібно буде подати закордонний паспорт, дві фотографії,
пенсійне посвідчення і гроші в сумі 1600 Євро. В кінці березня 2004 року
принесла в офіс ОСОБА_3, де передала ОСОБА_3 документи. ОСОБА_3 повідомила, що
віза буде готова за 2 - 3 тижні. На початку червня 2004 року в черговий раз
звернулась до ОСОБА_3, яка повідомила, що документи пропали в якомусь
посольстві в м. Києві і пообіцяла поновити документи за власні кошти, однак
документи так і не повернула.

Так, з заяви ОСОБА_32 ( т.1 а.с. 110) слідує, що в червні
2004 року ОСОБА_3 під приводом відкриття Шенгенської візи заволоділа її
закордонним паспортом та пенсійним посвідченням.

Потерпіла ОСОБА_33 суду показала, що в кінці
березня 2004 року, шукаючи роботу за кордоном, з метою відкриття Шенгенської
візи, звернулася в фірму «Глорія», що в
м. Івано-Франківську, вул. Бельведерська, 2а, до ОСОБА_3 При розмові ОСОБА_3
сказала, що допоможе відкрити візу і для цього потрібно буде подати закордонний
паспорт, фотографії та трудову книжку і що коли буде готова віза, за це буде
потрібно заплатити 1600 Євро. 25-27 березня 2004 року принесла в офіс ОСОБА_3
документи. ОСОБА_3 повідомила, що віза буде готовою через 2 - 3 тижні. Після
цього неодноразово зверталась до ОСОБА_3 з запитанням коли буде готова віза,
але ОСОБА_3 відповідала, що треба чекати. На початку червня 2004 року в
черговий раз звернулась до ОСОБА_3, яка повідомила, що її документи пропали в
якомусь посольстві в м. Києві і пообіцяла поновити документи за власні кошти,
однак повернула тільки паспорт громадянина України.

З заяви потерпілої ОСОБА_33 (т.1 а.с. 103) слідує, що в
березні 2004 року ОСОБА_3 під приводом відкриття Шенгенської візи заволоділа її
закордонним паспортом та трудовою книжкою.

З показань свідка
ОСОБА_38 (т.1 а.с. 87-88), оголошених в судовому засіданні, слідує, що з
кінця січня вона працювала секретарем у туристичній фірмі «Глорія» в м.
Івано-Франківську, по вул. Бельведерській, 2А, офіс №12. ОСОБА_3 казала, що
зареєстрована в ДПІ як суб'єкт підприємницької діяльності, але ліцензії не мала. До
ОСОБА_3 зверталося багато людей. У квітні 2004 року ОСОБА_3 спробувала
відправити за кордон групу людей, однак на наступний день вказана група людей
повернулась назад оскільки на митниці в м.Чоп Закарпатської області виявилось,
що їхні візи виявились підробленими. Всі люди, що повернулись вимагали у
ОСОБА_3 повернути їхні гроші назад. ОСОБА_3 почала всіх заспокоювати і сказала,
що особисто поїде в м. Київ та все владнає. Після цього ОСОБА_3 грошей не
повертала.

З показань свідка ОСОБА_39 (т.2 а.с. 27), оголошених в
судовому засіданні, слідує, що він працює директором ТзОВ «Енергомаркет і К» в
м. Львові. Основним видом діяльності фірми є торгівля енергоносіми та проведення будівельних робіт. На фірмі
працює 3 людей, чоловік на ім'я Володимир Григорович ніколи в них не працював і ніхто з
таким ім'ям не
пропонував йому займатися туристичною
діяльністю.

З показань свідка ОСОБА_40, оголошених в судовому
засіданні (т.2 а.с. 41) слідує, що вона працює директором офісного
багатоповерхового будинку в м. Києві по вул. Братській, 8. У даному будинку
знаходяться офісні приміщення, що
здаються в оренду. Одне з приміщень було орендоване фірмою «Сантіс». 01.09.2003
року договір оренди офісного приміщення був розірваний і офісне приміщення було
звільнене. Нікого з директорів фірми «Санті» не знала, також вона не знала
ОСОБА_3

З показань свідка ОСОБА_41 (т.2 а.с. 42-42), оголошених в
судовому засіданні слідує, що він працює охоронцем фірми «Обрій», яка орендує
приміщення в будинку по вул.Братській, 8, в м. Києві. За вказаною адресою
приміщення під офіс також орендувала фірма «Санті». Нікого з керівників цієї
фірми він не знав, чим займалась фірма йому також невідомо.

З показань свідка
ОСОБА_42 (т.2 а.с. 43-44), оголошених в судовому засіданні слідує, що він
працює директором ПП «Світ екскурсій» і орендує приміщення по вул. Братській,
8, в м. Києві. За час оренди приміщення з квітня 2004 року не чув щоб в даному
будинку орендували приміщення під офіси фірми, які би займались туристичною
діяльністю.

З показань свідка ОСОБА_43 (т.2 а.с. 47-48), оголошених в
судовому засіданні слідує, що у 2001 році вона разом із своїм знайомим ОСОБА_44
була засновником ТзОВ «Санті». Після реєстрації в діяльності фірми ніякої
участі не брала, яким видом діяльності займалась фірма не знає. Згідно
податкових даних була бухгалтером фірми «Санті», однак ніяких звітів ніколи не
здавала, неодноразово до неї телефонували працівники податкової міліції і
запитували про ОСОБА_44 У м. Києві вона зустрічалась з ОСОБА_44 Який повідомив
їй, що фірма «Санті» збанкрутувала і на даний час закрита. Де знаходиться
ОСОБА_44 їй невідомо.

З показань свідка ОСОБА_35, оголошених в судовому
засіданні (т.2 а.с. 171-172) слідує, що ПП «Віатур» в м. Вінниці веде
діяльність з 2001 року. По роду своєї діяльності фірма надає послуги у сфері
зовнішнього та внутрішнього туризму. З часу реєстрації керівні посади в фірмі
займали тільки вона та її чоловік. Близько півтора року назад підприємство
почало працювати по вул. Стуса, 12/3, в м. Вінниці. З ОСОБА_3 не знайома і
ніяких стосунків з ОСОБА_3 та фірмою «Глорія» ніколи не мала. Ніхто не
звертався від імені ОСОБА_3 з приводу відкриття віз за кордон. ОСОБА_45 ніколи
на підприємстві не працювала. Документи та гроші на ОСОБА_8, ОСОБА_12,
ОСОБА_14, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ніколи ні в кого не приймала. Такі прізвища їй не
відомі.

З показань свідка ОСОБА_48, оголошених в судовому
засіданні (т.2 а.с. 189) слідує, що вона працює директором ТзОВ «Арктур», що по
вул. Еспланадній, 4/6, в м. Києві. Основним видом діяльності ТзОВ «Арктур» є
туризм. З ОСОБА_3 не знайома, також ОСОБА_3 ніколи не зверталася до неї.

З показань свідка ОСОБА_49, оголошених в судовому
засіданні (т.2 а.с. 190-191) слідує, що вона працює на посаді менеджера в ТзОВ «Арктур», що по вул. Еспланадній, 4/6, в
м. Києві, ОСОБА_3 знає з вигляду. Про фірму «Глорія» ніколи не чула і з їхнім
підприємством фірма «Глорія» ніколи не співпрацювала. ОСОБА_3 була один раз у
них на фірмі і її візит був суто інформаційного характеру. ОСОБА_3 з приводу
відкриття віз для ОСОБА_10 та ОСОБА_17
до їхньої фірми ніколи не зверталась і ніяких документів та грошей з цього
приводу не давала.

Згідно повідомлення головного управління зовнішніх зв'язків та туризму в області від 28.09.2004
року (т.1 а.с. 43), туристичної фірми «Глорія» в ліцензійному списку немає, а
ОСОБА_3 в реєстрі туристичних підприємств області зареєстрована не була.

Згідно повідомлення державної туристичної адміністрації
України від 27.12.2004 року

№ 1.3 /08-1330 (т.2 а.с.2) слідує, що за даними
Державного ліцензійного реєстру суб'єктів туристичної діяльності Державної туристичної
адміністрації, ОСОБА_3 ліцензії на право здійснення туристичної діяльності не
має і за її отриманням не зверталась.

Згідно
повідомлення з УБОЗ м. Києва від 21.12.2004 року (т.2 а.с.31-32) слідує, що за
даними АІПС «Скорпіон» в м. Києві є 3 фірми «Сані», що займаються
неспеціалізованою оптовою торгівлею продуктами харчування, напоями та
тютюновими виробами, послугами перукарень та салонів краси.

З рапорту СУ ГУМУС України в м. Києві (т.2 а.с. 34)
слідує, що по вул. Братській в м.Києві фірми «Сані» не існувало, була фірма
«Сантіс», по якій податковою міліцією було порушено кримінальну справу про
банкрутство.

Згідно довідки з СВ ПМ ДПА м. Києва (т.2 а.с. 55) слідує,
що в провадженні СВ ПМ ДПА м. Києва знаходилась кримінальна справа, порушена
19.02.2003 року по факту умисного ухилення від сплати податків службовими
особами ТОВ «Санті», за ч. 3 ст. 212 КК України. 30.11.2005 року дану
кримінальну справу було закрито на підставі п. 2 ст. 6 КПК України. Фактів
здійснення зовнішньо-економічних операцій з надання послуг та працевлаштування
за кордоном по справі не встановлено, фірма займалась гуртовою торгівлею
металовиробами та імпортом газу. Осіб по імені ОСОБА_50 та ОСОБА_51 по справі
не проходило.

Згідно повідомлення Федерального міністерства внутрішніх
справ, спеціального аташе при посольстві Австрії в Україні (т.2 а.с. 113), ні
ОСОБА_3, ні фірма «Глорія» ніколи в посольство Австрії з метою відкриття віз не
звертались. Із перелічених потерпілих візи в посольстві отримали тільки
ОСОБА_32 та ОСОБА_52 Фірми «Сані» та «Сантіс» посольству Австрії невідомі.
ОСОБА_3 ніколи не зверталась в посольство Австрії з метою виготовлення
віз.

Досудовим слідством ОСОБА_3 також було пред'явлено
обвинувачення в тому, що вона шляхом шахрайства в лютому 2006 року позичила у
ОСОБА_31 гроші в сумі 500 Євро, що згідно курсу НБУ становило 2994,1 гривень,
заволоділа ними та розпорядилася на власний розсуд. Суд, дослідивши всі зібрані
по справі докази та оцінивши їх в сукупності, приходить до висновку, що з обвинувачення
ОСОБА_3 слід виключити даний епізод, оскільки інкриміновані підсудній обман та
зловживання довірою при отриманні даних грошей ОСОБА_31 - не знайшли свого
об'єктивного підтвердження дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, з показань потерпілого ОСОБА_31 та підсудної
ОСОБА_3, слідує, що 18.02.2006 року ОСОБА_31 позичив ОСОБА_3 гроші у сумі 500
Євро, які ОСОБА_3 зобов'язувалася повернути протягом тижня. Даний факт
підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами - копією розписки (т.1
а.с. 203), в якій зазначено, що ОСОБА_3 позичила у ОСОБА_31 500 Євро, які
зобов'язується повернути протягом тижня. Таким чином, між ОСОБА_31 та ОСОБА_3
склалися цивільно-правові відносини, а саме був укладений договір позики. Будь
яких доказів того, що у момент отримання ОСОБА_3 від ОСОБА_31 грошей, ОСОБА_3
мала на меті їх присвоїти, а зобов'язання про повернення грошей - не
виконувати, у судовому засіданні не здобуто. Так, підсудна суду показала, що
позичила гроші у ОСОБА_31 і мала на меті їх повернути, але не змогла цього
зробити, оскільки 27.02.2006 року була затримана працівниками міліції. Саме по
собі неповернення позичальником ОСОБА_3 грошей позикодавцю ОСОБА_31 не є
кримінально караним і не може кваліфікуватися як шахрайство. Таким чином судом встановлено, що між
ОСОБА_31 та ОСОБА_3 виник цивільно-правовий спір, який повинен вирішуватися в
порядку цивільного судочинства.

Досудовим слідством ОСОБА_3 також було пред'явлено
обвинувачення за ч. 4 ст. 190 КК України, у вчиненні шахрайства за кваліфікуючою
ознакою даного злочину - вчинене в особливо великих розмірах. Під час судового
розгляду справи прокурор, відповідно до ст. 277 КПК України, змінив пред'явлене
підсудній ОСОБА_3 обвинувачення у цій частині, перекваліфікувавши її дії з ч.4
ст.190 КК України на ч.2 ст.190 КК України, виключивши з її обвинувачення
кваліфікуючу ознаку шахрайства - особливо великий розмір та пред'явивши ОСОБА_3 обвинувачення у вчиненні шахрайства,
що завдало значної шкоди потерпілим, повторно. Потерпілі не погодилися з даною
постановою прокурора та підтримали обвинувачення ОСОБА_3 у раніше пред'явленому
обсязі. Суд, дослідивши всі зібрані по справі докази, вважає, що прокурор
правильно перекваліфікував дії ОСОБА_3 з ч.4 ст. 190 КК України на ч.2 ст. 190
КК України. Так, судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинила декілька заволодінь
чужим майном шляхом шахрайства, які не охоплювалися її єдиним умислом, кожне з
яких є закінченим злочином, і кожне з яких завдало шкоду, яка не перевищує 250
неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відсутні і будь які докази того,
що всі інкриміновані ОСОБА_3 епізоди шахрайства вона вчиняла з єдиним умислом
вчинити шахрайство в особливо великих розмірах. За таких обставин в
обвинуваченні підсудної ОСОБА_3 слід змінити одну з кваліфікуючих ознак шахрайства
- розмір вчиненого злочину, та кваліфікувати її дії за ч.2 ст.190 КК України,
як шахрайство вчинене повторно, що завдало значної шкоди потерпілим, а не за
ч.4 ст.190 КК України, як вчинене в особливо великих розмірах.

Суд, дослідивши всі зібрані по справі докази та оцінивши
їх в своїй сукупності, приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у скоєнні
інкримінованих їй злочинів знайшла своє підтвердження та кваліфікує її дії за
ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання
довірою, вчинене повторно, що завдало значної шкоди потерпілим; за ч. 3 ст. 357
КК України, як незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом та
іншими важливими особистими документами;
за ч. 1 ст. 202 КК України, як здійснення без одержання ліцензії видів
господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до
законодавства, яке було пов'язано з отриманням доходу у великих розмірах.

Часткове невизнання вини підсудною ОСОБА_3 суд розцінює
як намагання її уникнути в повній мірі відповідальності за скоєні злочини.
Заперечення вини підсудною ОСОБА_3 щодо того, що вона не вчиняла шахрайства і
не вчиняла заволодіння паспортами та іншими особистими документами потерпілих,
суд відкидає з наступних підстав. Показання ОСОБА_3 у цій частині спростовані
послідовними свідченнями потерпілих, які прямо вказали на неї, як на особу, яка
заволоділа їхніми грошима та документами, шляхом обману та зловживання довірою.
Дані свідчення потерпілих узгоджуються з показаннями свідків, та дослідженими в
судовому засіданні письмовими матеріалами справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 з метою заволодіти майном
потерпілих, в одних випадках повідомляла їм неправдиві відомості, дезінфомувала
потерпілих, тим самим вводячи потерпілих в оману, а в інших випадках
недобросовісно використовувала довір'я з боку потерпілих, які були добре
знайомі з ОСОБА_3 Крім того, ОСОБА_3 одержувала гроші потерпілих під умовою
виконання зобов'язання - відкриття віз потерпілим для виїзду за кордон України.
Суд, дослідивши всі зібрані по справі докази та оцінивши їх в своїй сукупності
приходить до висновку, що в момент заволодіння грошима потерпілих, ОСОБА_3 мала
на меті їх присвоїти, а зобов'язання - не виконувати.

При
призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів,
дані про особу винної, яка раніше несудима, злочини вчинила вперше, одружена,
її часткове визнання вини, та обставини, що обтяжують і пом'якшують її
покарання. Обставин, які обтяжують її покарання - не встановлено. Обставиною,
яка пом'якшує її покарання є добровільне часткове відшкодування завданого
збитку.

За таких обставин, суд вважає, що виправлення підсудної
неможливе без ізоляції
від суспільства, тому покарання
їй слід обрати у виді позбавлення волі з відбуванням у кримінально-виконавчій
установі.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4, щодо
відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди слід задовольнити повністю
на суму, підтверджену дослідженими в судовому засіданні доказами - 530 гривень.
Суд також вважає, що потерпілій вчиненим злочином спричинено моральну шкоду:
внаслідок заволодіння її грошима потерпіла ОСОБА_4 перенесла психологічні
страждання з-за втрати звичного нормального способу життя, а тому, враховуючи
глибину моральних страждань, позов в цій частині підлягає до повного задоволення
на суму 500 гривень.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5, щодо
відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди слід задовольнити частково
на суму неповернутих грошей, якою шляхом шахрайства заволоділа ОСОБА_3 і яка
випливає з пред'явленого обвинувачення та яка знайшла своє об'єктивне
підтвердження дослідженими у судовому засіданні доказами, а також з урахуванням суми відшкодованих
підсудною 700 Євро та 100 доларів США - на суму 5246 гривень. Суд також вважає,
що потерпілій вчиненим злочином спричинено моральну шкоду: внаслідок
заволодіння її грошима шляхом шахрайства потерпіла ОСОБА_5 перенесла
психологічні страждання з-за втрати звичного нормального способу життя, а тому,
враховуючи глибину моральних страждань, позов в цій частині підлягає до часткового
задоволення на суму 800 гривень.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6, щодо
відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди слід задовольнити повністю
на суму, підтверджену дослідженими в судовому засіданні доказами - 6940
гривень. Суд також вважає, що потерпілій вчиненим злочином спричинено моральну
шкоду: внаслідок заволодіння її грошима шляхом шахрайства потерпіла ОСОБА_6
перенесла психологічні страждання з-за втрати звичного нормального способу
життя, а тому, враховуючи глибину моральних страждань, позов в цій частині
підлягає до часткового задоволення на суму 800 гривень.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7, щодо
відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди слід задовольнити частково
на суму неповернутих грошей, якою шляхом шахрайства заволоділа ОСОБА_3 і яка
випливає з пред'явленого обвинувачення та яка знайшла своє об'єктивне
підтвердження дослідженими у судовому засіданні доказами - на суму 7740
гривень. У задоволенні частини цивільного позову потерпілого, щодо
відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди - вартості виготовлення
паспорта, слід відмовити, оскільки суду не представлено жодних доказів, які би
підтверджували понесення такої шкоди. Суд також вважає, що потерпілому вчиненим
злочином спричинено моральну шкоду: внаслідок заволодіння його грошима та
документами шляхом шахрайства потерпілий ОСОБА_7 переніс психологічні
страждання з-за втрати звичного нормального способу життя, а тому, враховуючи
глибину моральних страждань, позов в цій частині підлягає до часткового задоволення
на суму 800 гривень.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9, щодо
відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди, слід задовольнити повністю
на суму, підтверджену дослідженими в судовому засіданні доказами - 5320
гривень. Суд також вважає, що потерпілому вчиненим злочином спричинено моральну
шкоду: внаслідок заволодіння його грошима шляхом шахрайства потерпілий переніс
психологічні страждання з-за втрати звичного нормального способу життя, а тому,
враховуючи глибину моральних страждань, позов в цій частині підлягає до
часткового задоволення на суму 800 гривень.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_13, щодо
відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди слід задовольнити частково
на суму грошей, якою шляхом шахрайства заволоділа ОСОБА_3 і яка випливає з
пред'явленого обвинувачення та яка знайшла своє об'єктивне підтвердження
дослідженими у судовому засіданні доказами - 5805,18 гривень. Суд також вважає,
що потерпілій вчиненим злочином спричинено моральну шкоду: внаслідок
заволодіння її грошима шляхом шахрайства потерпіла перенесла психологічні
страждання з-за втрати звичного нормального способу життя, а тому, враховуючи
глибину моральних страждань, позов в цій частині підлягає до часткового
задоволення на суму 800 гривень.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_15, щодо
відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди слід задовольнити повністю
на суму неповернутих грошей, якою шляхом шахрайства заволоділа ОСОБА_3 і яка
випливає з пред'явленого обвинувачення та яка знайшла своє об'єктивне
підтвердження дослідженими у судовому засіданні доказами - 1032 гривень. Суд
також вважає, що потерпілій вчиненим злочином спричинено моральну шкоду:
внаслідок заволодіння її грошима шляхом шахрайства потерпіла перенесла
психологічні страждання з-за втрати звичного нормального способу життя, а тому,
враховуючи глибину моральних страждань, позов в цій частині підлягає до повного
задоволення на суму 300 гривень.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_17 (до
змінення прізвища - ОСОБА_17), щодо спричинення йому матеріальної шкоди, слід
задовольнити повністю на суму грошей, якою шляхом шахрайства заволоділа ОСОБА_3
і яка випливає з пред'явленого обвинувачення та яка знайшла своє об'єктивне
підтвердження дослідженими у судовому засіданні доказами - на суму 7535,38
гривень. Суд також вважає, що потерпілому вчиненим злочином спричинено моральну
шкоду: внаслідок заволодіння його грошима шляхом шахрайства потерпілий переніс
психологічні страждання з-за втрати звичного нормального способу життя, а тому,
враховуючи глибину моральних страждань, позов в цій частині підлягає до
часткового задоволення на суму 800 гривень.

Цивільний позов потерпілих ОСОБА_20 та
ОСОБА_31, щодо відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди слід
задовольнити частково на суму грошей, якою шляхом шахрайства заволоділа ОСОБА_3
і яка випливає з пред'явленого обвинувачення та яка знайшла своє об'єктивне
підтвердження дослідженими у судовому засіданні доказами - на суму 9242,24
гривні. Суд також вважає, що потерпілим вчиненим злочином спричинено моральну
шкоду: внаслідок заволодіння їхніми грошима та документами шляхом шахрайства
потерпілі ОСОБА_20 та ОСОБА_31 перенесли психологічні страждання з-за втрати
звичного нормального способу життя, а тому, враховуючи глибину моральних
страждань, позов в цій частині підлягає до часткового задоволення на суму 1200
гривень.

У задоволенні цивільного позову потерпілої
ОСОБА_33, щодо відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди - вартості
виготовлення паспорта, слід відмовити, оскільки суду не представлено жодних
доказів, які би підтверджували понесення такої шкоди. Суд також вважає, що
потерпілій вчиненим злочином спричинено моральну шкоду: внаслідок незаконного
заволодіння її паспортом та іншими важливими особистими документами потерпіла
перенесла психологічні страждання з-за втрати звичного нормального способу
життя, а тому, враховуючи глибину моральних страждань, позов в цій частині
підлягає до часткового задоволення на суму 500 гривень.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_32, щодо
відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди - вартості виготовлення
паспорта, слід відмовити, оскільки суду не представлено жодних доказів, які би
підтверджували понесення такої шкоди. Суд також вважає, що потерпілій вчиненим
злочином спричинено моральну шкоду: внаслідок незаконного заволодіння її
паспортом та іншими важливими особистими документами потерпіла перенесла
психологічні страждання з-за втрати звичного нормального способу життя, а тому,
враховуючи глибину моральних страждань, позов в цій частині підлягає до повного
задоволення на суму 500 гривень.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_31 щодо
відшкодування матеріальної та моральної шкоди слід залишити без розгляду,
оскільки даний епізод з потерпілим ОСОБА_31 виключений з обвинувачення ОСОБА_3
і не підлягають розгляду в кримінальній справі позови за вимогами про
відшкодування моральної та матеріальної шкоди, що не випливають з пред'явленого
обвинувачення.

Дані суми слід стягнути з ОСОБА_3 на користь
вказаних потерпілих.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК
України, -

з а с у д и в :

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст.190, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 202 КК
України та призначити їй покарання :

- за
ч. 2 ст. 190 КК України - 2 (два) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі;

- за
ч. 3 ст. 357 КК України - 1 (один) рік обмеження волі;

- за
ч. 1 ст. 202 КК України - 1 (один) рік обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України, остаточно,
шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3
покарання - 2 (два) роки 6 (шість)
місяців позбавлення волі з відбуванням у кримінально-виконавчій установі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3
обчислювати з 27.02.2006 року - з дня затримання.

Запобіжний захід засудженій до набрання
вироком законної сили залишити раніше обраний - взяття під варту.

Цивільні позови потерпілих задовольнити в
наступному обсязі. Стягнути з ОСОБА_3:

·
на користь
ОСОБА_4 - 530 гривень матеріальної та
500 гривень моральної шкоди;

·
на користь
потерпілої ОСОБА_5 - 5246 гривень матеріальної та 800 гривень моральної шкоди;

·
на користь
ОСОБА_6 - 6940 гривень матеріальної та 800 гривень моральної шкоди;

·
на користь
ОСОБА_7 - 7740 гривень матеріальної та 800 гривень моральної шкоди;

·
на користь
ОСОБА_9 - 5320 гривень матеріальної та 800 гривень моральної шкоди;

·
на користь
ОСОБА_13 - 5805,18 гривень матеріальної та 800 гривень моральної шкоди;

·
на користь
ОСОБА_15 - 1032 гривень матеріальної та 300 гривень моральної шкоди;

·
на користь
ОСОБА_17 - 7535,38 матеріальної та 800 гривень моральної шкоди;

·
на користь
ОСОБА_20 та ОСОБА_31 в солідарному порядку - 9242,24 гривні матеріальної та 1200 гривень моральної шкоди;

·
на користь ОСОБА_33 -
500 гривень моральної шкоди;

·
на користь ОСОБА_32 -
500 гривень моральної шкоди.

Цивільний позов
потерпілого ОСОБА_31 - залишити без розгляду.

Речові докази по справі: документи - залишити при справі; закордонний
паспорт ОСОБА_6 - повернути за належністю його законному володільцю ОСОБА_6;
закордонний паспорт ОСОБА_5 - повернути за належністю його законному володільцю
ОСОБА_5

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Івано-Франківської
області через Івано-Франківський міський суд протягом 15 діб з моменту його
проголошення, а засудженою, яка перебуває під вартою - в той же строк, з
моменту вручення їй копії вироку.

Суддя Л.Ю.
Кишакевич