Справа 688/1278/15-к
№ 1-кп/688/65/15
Вирок
Іменем України

06 травня 2015 року Шепетівський міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Шепетівки

кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000197 від 14 березня 2015 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Серединці Шепетівського району Хмельницької області, українки, громадянки України, з освітою середньою, неодруженої, на утриманні одна малолітня дитина, непрацюючої, зареєстрованої і проживаючої по АДРЕСА_1 ,

судимої:

14.01.2011 року Шепетівським міськрайонним судом за ч.2 ст. 185 КК України до 2-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки;

18 серпня 2011 року Шепетівським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 2-х років 1 місяця позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

з участю сторін та інших учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:
13 березня 2015 року близько 21 години, ОСОБА_6 , знаходячись на подвір`ї будинку ОСОБА_5 , що розташований по АДРЕСА_2 , керуючись корисливим мотивом, з метою викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, через незамкнені двері, проникла в приміщення сараю, звідки повторно та таємно викрала майно останнього, яке знаходилось на підлозі, а саме: брухт чорного металу у вигляді двох решіток та однієї діжки загальною вагою 50 кг вартістю 03 грн. 25 к. за 1 кг на загальну суму 162 грн. 50 к.; дві автомобільні шини марки «ROSA VA CAPITAN» вартістю по 162 грн. 76 к. кожна та два металевих диска ( R 13) вартістю по 228 грн. 20 к. кожний.

Всього ОСОБА_6 таємно викрала майна потерпілого ОСОБА_5 на загальну суму 944 гривні 42 копійки.
Обвинувачена ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину у інкримінованому їй досудовим слідством кримінальному правопорушенні визнала повністю і пояснила, що при вказаних в обвинувальному акті обставинах, вирішила скоїти крадіжку речей із будинковолодіння потерпілого ОСОБА_5 для подальшого їх продажу, щоб отримати гроші. Їй було відомо, що потерпілого ОСОБА_5 у будинковолодінні не було, оскільки він на протязі останнього часу проживав в м. Шепетівці. З такою метою 13.03.2015 року близько 21 години зайшла на подвір`я будинку потерпілого, підійшла до дверей сараю, двері якого були замкнуті на металеву лямку без будь-яких замків. Зайшла в приміщення сараю, побачила металеві речі у вигляді частин металевої огорожі, металевої діжки, два колеса до автомобіля. Вказані речі вона самостійно перенесла до себе на подвір`я. В подальшому вона попросила ОСОБА_7 допомогти їй продати метал, при цьому пояснив останньому, що металеві речі належать їй. Перенесли метал до подвір`я ОСОБА_8 . Надалі вони звернулись до ОСОБА_9 з пропозицією купити в них металевий брухт, але він відмовився. Вона звернулась до ОСОБА_10 , який пообіцяв знайти для неї покупця на два колеса. Але на наступний день 14 березня 2015 року прийшли працівники міліції і вилучили викрадені нею металеві речі, в чому вона і зізналась.

Жалкує, що скоїла крадіжку, розкаюється у скоєному, обіцяє, що буде вести себе правомірно, просить суворо не карати.

Просила суд слухати справу у спрощеному порядку відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки вину визнає повністю, погоджується з кваліфікацією вчиненого нею кримінального правопорушення, при цьому правильно розуміє зміст цих обставин.

Обвинувачена ОСОБА_6 та інші учасники кримінального провадження погодилися з тим, щоб судовий розгляд обмежився допитом обвинуваченої, потерпілого та дослідженням письмових доказів, які характеризують особистість обвинуваченої, даними протоколом огляду місця події, висновком експерта, протоколом проведення слідчого експерименту, даними вартості викрадених речей.

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Вина обвинуваченої ОСОБА_6 підтверджується:

показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який в судовому засіданні показав, що на даний час в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який належить йому на праві приватної власності, він тимчасово не проживає, а проживає в м. Шепетівка. Кожного тижня навідується до свого будинку в с. Середиці. 14 березня 2015 року приїхав в село, зайшовши на подвір`я свого будинку, побачив, що двері до приміщення сараю відкриті навстіж. Зайшовши всередину приміщення помітив відсутність коліс до автомобіля, а також двох металевих решіток та частини металевої бочки. Власними зусиллями він встановив, що викрадене в нього майно знаходиться на подвір`ї ОСОБА_7 , а викрадачем, як з`ясувалося пізніше, є ОСОБА_6 . Претензій до ОСОБА_6 в нього не має, щодо міри покарання, яку має обрати суд до обвинуваченої, то просив покарати її відповідно до закону;

даними протоколу огляду місця події від 14.03.2015 року з фототаблицями, яким є сарай в домогосподарстві потерпілого ОСОБА_5 , яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , (а.с.6-8);

висновком експерта від 19.03.2015 року за № 30а з фототаблицями, відповідно до даних якого залишкова вартість однієї автомобільної шини марки «ROSA VA CAPITEN» складає 162,76 грн.; вартість одного сталевого диску (R13) 5х 13, РСD 4 х 98, ЕТ -29 DІА 60,5 виробництва Кременчуцького колісного заводу складає 228,20 грн.; а вартість двох автомобільних шин та двох металевих дисків складає 781,92 грн. (а.с. 28-33);

даними протоколу огляду місця події від 20.03.2015 року з фототаблицями, яким є брухт чорного металу у вигляді нижньої частини металевої діжки, двох решіток, які знаходилися на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 , загальна вага металу становить 50 кг (а.с. 35 37);

даними довідки про вартість брухту чорного металу станом на 13.03.2015 року, яка становить 03 грн. 25 коп. за 1 кг (а.с. 38);

даними проведення слідчого експерименту від 27.03.2015 року з фототаблицями за участю підозрюваної ОСОБА_6 , яка розповіла та показала як і при яких обставинах13.03.2015 року вчинила крадіжку брухту металу із сараю, який розташований в домогосподарстві потерпілого ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , (а.с. 60-69).

Аналізуючи наведені докази в їх сукупності та вважаючи такі відповідаючими фактичним обставинам суд кваліфікує дії ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у приміщення.

Обираючи покарання обвинуваченій, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, особу покарання обвинуваченої, суд визнає щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 є рецидив злочинів.

Як особа за місцем проживання характеризується посередньо.

Суд бере до уваги те, що ОСОБА_6 , звільнившись 04 квітня 2013 року з Галицької виправної колонії №128 Івано-Франківської області, де відбувала призначене 18 серпня 2011 року Шепетівським міськрайонним судом покарання у виді позбавлення волі за вчинений нею у минулому злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, маючи непогашену та незняту судимість на шлях виправлення не стала, оскільки повторно вчинила умисне кримінальне правопорушення проти власності.

Враховуючи вищезазначені обставини, суд приходить до висновку про те, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 можливе лише в ізоляції від суспільства, а тому останній необхідно обрати покарання у виді позбавлення волі.

Оскільки суд прийшов до висновку про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі, то з наведених підстав суд вважає необхідним обрати для останньої запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Підлягають стягненню з обвинуваченої судові витрати по проведенню судово-товарознавчої експертизи вартістю 294 грн. 62 коп.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України,

суд,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_11 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

До вступу вироку у законну силу обрати запобіжний захід ОСОБА_6 - взяття під варту негайно в залі суду.
Строк покарання ОСОБА_12 рахувати з моменту взяття під варту з 06 травня 2015 року.

Речові докази: брухт чорного металу загальною вагою 50 кг у вигляді діжки та двох решіток, два колеса до легкового автомобіля марки «ВАЗ», залишити потерпілому ОСОБА_5 .

Стягнути із засудженої ОСОБА_6 в дохід держави судові витрати по проведенню судово-товарознавчої експертизи вартістю 294 грн. 62 коп.

Вирок може бути оскаржено в апеляційний суд Хмельницької області через Шепетівський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суддя: