ДНІПРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОДЗЕРЖИНСЬКА
Справа № 209/2482/14-к
Провадження № 1-кп/209/222/14
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" квітня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська у складі:

головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 1-кп/209/222/2014 відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 Кримінального кодексу України

за участю:

сторони обвинувачення прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ;
потерпілої ОСОБА_6 ;

потерпілого ОСОБА_7 ;

захисника ОСОБА_8 ;

сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Межова Межівського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, одруженого, освіта вища, працюючого в ТОВ Матеріал сервіс, водієм, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , 27 листопада 2013 року, приблизно о 20 годині 40 хвилин, керуючи автомобілем ЗАЗ 1102 д.н. НОМЕР_1 , рухався по бульвару Героїв з боку проспекту Дружби Народів в напрямку проспекту Металургів в районі кафе Дідова хата в м. Дніпродзержинську зі швидкістю 50 км/год, не маючи перешкод технічного або механічного характеру, в темний час доби, при включеному міському електроосвітленні, за умовами необмеженої видимості та оглядовості. Під час руху та керування автомобілем ЗАЗ 1102, ОСОБА_3 при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, по якому здійснювали рух пішоходи, ОСОБА_3 , як водій механічного транспортного засобу, не маючи перешкод ні технічного, ні механічного характеру, повинен був зменшити швидкість руху, а при необхідності зупинитись, щоб пропустити пішоходів тобто діяти у відповідності з вимогами п. 18.1 Правил дорожнього руху України, які свідчать: Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а при необхідності зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека. В порушення вимог зазначеного пункту Правил дорожнього руху, ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем ЗАЗ 1102 д.з. НОМЕР_1 , при виявленні пішоходів ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , які перетинали проїжджу частину дороги зліва направо, наближаючись до смуги руху автомобіля ЗАЗ 1102, своєчасно заходів гальмування не застосував та скоїв наїзд передньою частиною керованого автомобілю на пішоходів ОСОБА_7 та ОСОБА_9 . В результаті даного ДТП пішоходу ОСОБА_9 , згідно висновку судово-медично експертизи № 1405-Е від 30 грудня 2013 року, заподіяні тілесні пошкодження у вигляді: закритого перелому правої малогомілкової кістки в верхній третині - відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних пошкоджень, як викликавши тривалий розлад здоров`я, терміном більш 21 дня; пішоходу ОСОБА_7 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 1371-Е від 20 грудня 2013 року, заподіяні тілесні пошкодження у вигляді сумісної травми тіла: закритий перелом велико - та малогомілкової кісток правої гомілки; закритої черепно - мозкової травми з садном на голові, яка супроводжувалась явищами струсу головного мозку - відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних пошкоджень, як викликавши тривалий розлад здоров`я, терміном більш 21 дня. Згідно висновку судово-автотехнічної експертизи № 44/27-22 від 17 березня 2014 року дії водія автомобіля ЗАЗ 1102 ОСОБА_3 не відповідали вимогам п.18.1. Правил дорожнього руху України, що, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з настанням цієї події. У прямому причинному зв`язку з вчиненням вказаної дорожньо-транспортної пригоди, що спричинило настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_9 тілесних ушкоджень середньої тяжкості, знаходиться грубе порушення водієм ОСОБА_3 вимог п. 18.1. Правил дорожнього руху України, оскільки зазначене порушення безпосередньо спричинило настання даної події.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину свою в пред`явленому обвинуваченні не визнав, підтвердив ту обставину, що він дійсно 27 листопада 2013 року о 20 годині 40 хвилин керував транспортним засобом ЗАЗ-1102 д/н НОМЕР_1 по бульвару Героїв з боку проспекту Дружби Народів в напрямку проспекту Металургів в районі кафе Дідова хата в м. Дніпродзержинську зі швидкістю 50 км/год, однак наголошував на тому, що на шляху слідування на ділянці дороги бульвару Героїв з боку проспекту Дружби Народів в напрямку проспекту Металургів з правої сторонни проїзджої частини дороги був відсутній знак пішохідного переходу 5.35.1, тому п.18.1 Правил дорожнього руху України він не порушував; до того ж освітлення на даній ділянці дороги було відсутнє, та на зустріч йому рухався автомобіль зі швидкістю приблизно 40км/год, який осліпив ОСОБА_3 . Цивільний позов ОСОБА_7 визнав частково У подальшому , при розгляяді справи при з*ясуванні обставин справи та дослідження їх доказами після винесення ухвали суду від 25 листопада 2014 року щодо доручення органам досудового розслідування провести додатковий огляд місця пригоди на предмет встановленння наявності усіх дорожніх знаків на місці пригоди з вказіівкою їх найменування згідно ПДР та фотографуванням та правильністю їх розташуванння вину свою визнав повністю, вказавши на ту обставину , що дійсно він : по перше, не побачив знак НОМЕР_2 , який був прекріплений зліва на зворотному боці знаку НОМЕР_3 , призначеного для водіїв зустрічного напрямку. Підтвердив ту обставину, що після ДТП сам їздив на місце пригоди та засвідчився, що знак НОМЕР_2 встановлений вірно згідно вимог ДСТУ 4100.2002. Дорожні знакип.п. 10.7.33. Цивільні позови визнав частково, в частині підтверджених доказами матеріальної шкоди та моральної прапорційно матеріальній.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини вина його підтверджується :
- показаннями потерпілої ОСОБА_9 , згідно яких підтверджується факт і обставини порушення обвинуваченим ОСОБА_3 27 листопада 2013 року, приблизно о 20 годині 40 хвилин на ділянці дороги по бульвару Героїв з боку проспекту Дружби Народів в напрямку проспекту Металургів в районі кафе Дідова хата в м. Дніпродзержинську Правил дорожнього руху, а саме той факт, що наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожнім знаком, по якому переходила дорогу вона та потерпілий ОСОБА_7 , ОСОБА_3 своєчасно заходів гальмування не застосував та скоїв наїзд на неї та потерпілого ОСОБА_7 , чим заподіяв тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості;

- показаннями потерпілого ОСОБА_7 згідно яких підтверджується факт і обставини порушення обвинуваченим ОСОБА_3 27 листопада 2013 року, приблизно о 20 годині 40 хвилин на ділянці дороги по бульвару Героїв з боку проспекту Дружби Народів в напрямку проспекту Металургів в районі кафе Дідова хата в м. Дніпродзержинську Правил дорожнього руху, а саме той факт, що наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожнім знаком, по якому переходив дорогу він та потерпіла ОСОБА_9 , ОСОБА_3 своєчасно заходів гальмування не застосував та скоїв наїзд на нього та потерпілу ОСОБА_9 , чим заподіяв тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості;

- показаннями свідка ОСОБА_10 , згідно яких підтверджується той факт, що ОСОБА_7 та ОСОБА_9 переходили дорогу по бульвару Героїв в напрямку кафе Дідова хата в м. Дніпродзержинську в зоні дії дорожнього знаку Пішохідний перехід, який освітлювався за допомогою включеного міського електроосвітлення, що спростує раніше дані обвинуваченим показання у судовому засіданні щодо обставин ДТП;

- показаннями свідка ОСОБА_11 , згідно яких підтверджується той факт, що 27 листопада 2013 року, приблизно о 20 годині 40 хвилин на ділянці дороги по бульвару Героїв в районі кафе Дідова хата в м. Дніпродзержинську обвинувачений ОСОБА_3 скоїв наїзд на потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_7 в зоні дії дорожнього знаку Пішохідний перехід, який освітлювався за допомогою включеного міського електроосвітлення, що спростує раніше дані обвинуваченим показання у судовому засіданні щодо обставин ДТП;

- показаннями свідка ОСОБА_12 згідно яких підтверджується той факт, що 27 листопада 2013 року, приблизно о 20 годині 40 хвилин на ділянці дороги по бульвару Героїв в районі кафе Дідова хата в м. Дніпродзержинську обвинувачений ОСОБА_3 скоїв наїзд на потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_7 в зоні дії дорожнього знаку Пішохідний перехід;
- показаннями свідка ОСОБА_13 згідно яких підтверджується той факт, що 27 листопада 2013 року, приблизно о 20 годині 40 хвилин на ділянці дороги по бульвару Героїв в районі кафе Дідова хата в м. Дніпродзержинську обвинувачений ОСОБА_3 скоїв наїзд на потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_7 в зоні дії дорожнього знаку Пішохідний перехід;
- протоколом огляду місця ДТП, схемою до протоколу огляду, фототаблицею /т.1 а.с.11-16/, згідно яких підтверджуються факт і обставини порушення 27 листопада 2013 року, на ділянці дороги по бульвару Героїв з боку проспекту Дружби Народів в напрямку проспекту Металургів в районі кафе Дідова хата в м. Дніпродзержинську п. 18.1 Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_3 , що призвело до заподіяння потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_7 тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що відповідає обставинам встановлені судом;

- протоколом огляду транспортного засобу ЗАЗ-1102 д/н НОМЕР_1 /т.1 а.с.18-21/, яким підтверджено локалізація механічних пошкоджень ТЗ, що відповідає обставинам ДТП, які встановлені судом;

- висновком судово-медичної експертизи /т.1 а.с.67-68/, згідно якого підтверджується факт отримання ОСОБА_9 тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що відповідає обставинам ДТП, встановленим судом;

- висновком судово-медичної експертизи /т.1 а.с.70-71/, згідно якого підтверджується факт отримання ОСОБА_7 тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що відповідає обставинам ДТП, встановленим судом;

- протоколом проведення слідчого експерименту /т.1. а.с.77-78/, згідно якого підтверджується обставини дорожньо-транспортної пригоди, що відповідає обставинам ДТП, встановленим судом;

- висновками судово-автотехнічних експертиз від 21 лютого 2014 року №44/27-3, від 17 березня 2014 року № 44/27-22 /т.1 а.с.83-85, 9294/, згідно якого з технічної точки зору, у даній дорожній обстановці, водій автомобіля ЗАЗ-1102 д/н НОМЕР_1 ОСОБА_3 повинен був діяти у відповідності з вимогами п. 18.1 ПДР України, та міг запобігти наїзду на пішоходів, застосувавши екстрене гальмування; підтверджується той факт, що протиправна поведінка ОСОБА_3 знаходиться в причинному зв`язку з подією заданої дорожньо-транспортної пригоди, що відповідає встановленим судом фактам;

- висновком медичного огляду ОСОБА_3 /т.1. а.с.97/, згідно якого підтверджується той факт, що на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди обвинувачений не перебував у стані сп`яніння;
Оцінюючи зібрані по справі докази та з урахуванням всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, суд вважає, що в сукупності зібраних доказів в їх взаємозв`язку та достатності вина обвинувачено доказана та знайшла своє повне підтвердження у судовому засіданні.

Дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ст. 286 ч.1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортними засобом, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Обставинами , що пом*ячкшують покарання згідно ст.66 КК України є щире каяття обвинуваченого,

раніше не судимого, визнав свою провину повністю, позитивно характеризується за місцем проживання та місцем роботи, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, працює,має на утриманні дружину, яка хворіє сахарним даібетом, його вік.

Обставинами, що обтяжують покарання згідно ст.67 КК України ,не встановлено.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання, суд враховує, особу обвинуваченого, як раніше не судимого, визнав свою провину повністю, позитивно характеризується за місцем проживання та місцем роботи, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, працює,має на утриманні дружину, яка хворіє сахарним даібетом, його вік, з урахуванням водійського стажу обвинуваченого, а також ставлення до вчиненого діяння та його наслідків, тяжкості злочину, його наслідків суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого може бути досягнуто без ізоляції від суспільства. З урахуванням тієї обставини , що проіесія водія для обвинуваченого є единим джерелом для існування йогог та його сім*ї, позіції потерпілих, які вважають не позбавляти обвинуваченого права керування транспортними засобами, суд вваєає за необхідне не застосовувати до обвинуваченого додаткову міру покарання - позбавлення обвинуваченого права керування транспортними засобами.

В силу ст. 128 КПК України цивільний позивач має право на відшкодування матеріальної та/або моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням. Згідно ч. 5 ст. 128 КПК України, якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, КПК України не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Обвинувачений цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди визнав частково.

До початку судового розгляду потерпіла ОСОБА_9 заявила цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди на суму 3 044 гривні 40 копійок та моральної шкоди на суму 12 000 гривень, надала суду документи, що підтверджують розмір заподіяної матеріальної шкоди.

Потерпілий ОСОБА_7 заявив цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди на суму 14 641 гривні 89 копійок та моральної шкоди на суму 50 000 гривень, надав суду документи, що підтверджують розмір заподіяної матеріальної шкоди.

1. В частині стягнення моральної шкоди.
Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з п. 9 Постанови Пденуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року №4 , в редації від 27 лютого 2009 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

У данному випадку, потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_7 претерпіли моральні страждання, які виразилися для ОСОБА_9 у перенесеному страху, відчуттях болю, безсонні, зниженні фізичної витривалості, порушенні звичайного режиму життя Для ОСОБА_7 - у перенесеному страху, відчуттях сильного болю, безсонні, зниженні фізичної витривалості, довготривалому знаходженню на лікарняному, порушенні звичайного режиму життя.

Суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості і оцінює спричинену моральну шкоду для ОСОБА_9 в розмірі 1500 гривень, для ОСОБА_7 у розмірі 6000 гривень

2. В частині стягнення матеріальної шкоди.
Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з п.19 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27 березня 1992 року № 6 в редакції від 24 жовтня 2003 року Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди якщо в потерпілого у зв`язку з ушкодженням здоров`я є потреба у додаткових витратах на медичну та соціальну допомогу мають підтверджуватися висновком судово-медичної експертизи). При вирішенні таких вимог судам належить виходити з того, що:а) компенсація (відшкодування) витрат на додаткове харчування, якщо його неможливо забезпечити в лікувально-профілактичному або реабілітаційному закладі, визначається за раціоном, складеним дієтологом чи лікарем, який лікує, та затвердженим МСЕК (у відповідних випадках - судово-медичною експертизою) на підставі інформації органів державної статистики про середні ціни на продукти харчування в торговельній мережі того місяця, в якому їх придбали; в) розмір витрат на ліки, лікування, протезування (крім протезів із дорогоцінних металів), предмети догляду за потерпілим визначається на підставі виданих лікарями рецептів, довідок або рахунків про їх вартість.

У данному випадку, для ОСОБА_9 оплата додаткового харчування, витрати на транспорт

не підтверджені будь якими доказами у справі. Витратит на ліки підтверджені чеками на суму 544,40 гривень.Відсутність рекомендацій лікарів на їх кіькість та дози їх застосування суд розціює, як недобросовісне відношення лікарів до своїх обов*язків. Стягненню на користь ОСОБА_9 підлає підтверджена сума 544,40 гривень.

Для ОСОБА_7 оплата додаткового харчування, витрати на транспорт не підтверджені будь якими доказами у справі. Витратит на ліки підтверджені чеками на суму 14 606, 32 гривень, що складає витрати на ліки -9 856,32 гривні, витрати операцію 350.00 гривенЬ. Витрати на імпланти 4400,00 гривень. Відсутність рекомендацій лікарів на їх кіькість та дози їх застосування суд розціює, як недобросовісне відношення лікарів до своїх обов*язків. Стягненню на користь ОСОБА_7 підлає підтверджена сума 14 606,32 гривні.

Керуючись ст. 370, 371 КПК України,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України і призначити покарання у вигляді обмеження волі строком на 2/два/ роки без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 від відбування призначеного освновного покарання звільнити з випробуванням, призначивши іспитовий строк 1 рік.

Відповідно до п.п. 2, 3, ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 обов`язки в період строку випробування не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції; повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити особисте зобов`язання.

Цивільні позови потерпілих про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_9 в рахунок погашення матеріальної шкоди 544 гривень 40 копійок, в рахунок погашення моральної шкоди 1500 гривень, всього стягнути 2044 гривень 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_7 в рахунок погашення матеріальної шкоди 14 606 гривень 32 копійок, в рахунок погашення моральної шкоди 6 000 гривень, всього стягнути 20 000 гривень 32 копійки.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на проведення судово-автотехнічної експертизи в сумі 917 гривень 70 копійок, судово-автотехнічної експертизи в сумі 922 гривні 35 копійок, всього стягнути 1 840 гривень 5 копійок.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів - всіма учасниками процесу - з дня його проголошення, засудженим з моменту вручення копії вироку.

Головуючий у кримінальному провадженні,
суддя ОСОБА_1