Справа № 1-68/2008 р.
ВИРОК

Іменем України

14 квітня 2008 року
м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області
в складі:

головуючої: Єрмічової В.В.

з участю
секретаря: Спічко А.В.

з участю
прокурора: Ясінського
Ю.А.

з участю
адвоката: ОСОБА_1

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в приміщенні Могилів-Подільського міськрайонного
суду кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України,
уродженця Республіки Молдова м. Атаки, жителя с. Сугаки, Могилів-Подільського
району Вінницької області, освіта середня-технічна, одруженого, непрацюючого,
раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,
-

ВСТАНОВИВ:

Підсудний
ОСОБА_2 відповідно до виконавчого листа № 2-68 від 24.02.1997 року виданого
Могилів-Подільським районним судом Вінницької області зобов'язаний виплачувати
на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі
1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 1/2 неоподаткованого
мінімуму доходів громадян, починаючи з 13.02.1997 року і до її повноліття.
Внаслідок злісного ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на
утримання дитини з червня 2002 року по грудень 2007 року у підсудного утворилась заборгованість в сумі
4613 гривень 73 копійки.

Вину свою в
скоєному підсудний ОСОБА_2 визнав повністю і суду пояснив, що згідно
виконавчого листа № 2-68 від 24.02.1997 року виданого Могилів-Подільським
районним судом Вінницької області його було зобов'язано сплачувати на користь
ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти в розмірі 1/4
частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 1/2 неоподаткованого
мінімуму доходів громадян, починаючи з 13.02.1997 року і до її повноліття. З
1997 року він аліменти сплачував, коли офіційно працював. За період з 2002 по
2006 рік рішення суду виконував
частково, оскільки не мав постійного місця роботи. Були лише тимчасові заробітки,
коштів з яких вистачало тільки для
власних потреб. На даний час взагалі ніде не працює, на роботу влаштуватись не
намагався, в Центрі зайнятості населення не перебував. Неодноразово викликався
в відділ державної виконавчої служби та в прокуратуру, де його попереджали про
кримінальну відповідальність за ч. 1 ст. 164 КК України в разі несплати
аліментів. Він зобов'язувався погасити заборгованість по аліментам та
сплачувати їх в добровільному порядку. Протягом останніх п′яти років він
співмешкає з ОСОБА_5, від спільного проживання з якою у них народилось двоє
дітей - ОСОБА_6 2003 року народження та ОСОБА_7 2008 року народження, однак
батьком в свідоцтвах про народження цих дітей він не вказаний. Крім того на його утриманні знаходиться
також малолітня дитина співмешканки. На дітей співмешканка отримує матеріальну допомогу і дані кошти
використовуються для потреб усієї сім′ї. 23.08.2006 року відділом ДВС
було вилучено майно, а саме музичний центр та супутникова антена в рахунок
погашення заборгованості. Однак дані кошти на сьогоднішній день не перераховано
в рахунок аліментів. Вину визнає, у вчиненому розкаюється.

Потерпіла
ОСОБА_3 суду пояснила, що з 1995 року по 1997 рік вона проживала в шлюбі з
ОСОБА_2, від якого у них народилася донька ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2. Сімейне життя
у них не склалося, вони припинили сумісне проживання. Згідно виконавчого
листа № 2-68 від 24.02.1997 року виданого Могилів-Подільським районним судом
Вінницької області підсудний зобов'язаний виплачувати на її користь аліменти на
утримання доньки ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини всіх видів
заробітку щомісячно, але не менше 1/2 неоподаткованого мінімуму доходів
громадян, починаючи з 13.02.1997 року і до її повноліття. З 1997 року підсудний
сплачував аліменти лише в той період , коли працював. За період з 2002 року по
теперішній час останній лише кілька разів виплачував аліменти. Підсудний на
неодноразові її звернення з приводу виплати аліментів на утримання доньки не
реагував і коштів не надавав, пояснюючи це тим, що у нього не має постійного
місця роботи, тому вона вимушена була звертатися із заявами до державної
виконавчої служби та в прокуратуру про притягнення ОСОБА_2 до кримінальної
відповідальності за несплату аліментів.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що підсудний проживав з його
донькою потерпілою по справі в шлюбі з 1995 року по 1997 рік. Від спільного
проживання у них народилась донька ОСОБА_4 1996 року народження. Згідно
виконавчого листа № 2-68 від 24.02.1997 року виданого Могилів-Подільським
районним судом Вінницької області підсудний зобов'язаний виплачувати на користь
потерпілої аліменти на утримання онуки ОСОБА_4ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4
частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 1/2 неоподаткованого
мінімуму доходів громадян, починаючи з 13.02.1997 року і до її повноліття. З
1997 року підсудний сплачував аліменти лише в той період , коли працював. За
період з 2002 року по теперішній час останній лише кілька разів виплачував
аліменти. Підсудний на неодноразові звернення його доньки з приводу виплати
аліментів на утримання онуки не реагував і коштів не надавав, пояснюючи це тим,
що у нього не має постійного місця роботи. Тому остання вимушена була
звертатися із заявами до державної виконавчої служби та в прокуратуру про
притягнення ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності за несплату аліментів.

Крім того,
ОСОБА_8 є представником потерпілої ОСОБА_3, який пояснення дані ним в якості
свідка повністю підтримав, та просить суд стягнути із підсудного на користь
останньої усю суму заборгованості по аліментам за період з 1997 року по теперішній
час, тобто за одинадцять років.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що згідно
виконавчого листа від № 2-68 від 24.02.1997 року виданого Могилів-Подільським
районним судом Вінницької області підсудний зобов'язаний виплачувати на її
користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини
всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 1/2 неоподаткованого мінімуму
доходів громадян, починаючи з 13.02.1997 року і до її повноліття. Дане
провадження відкрито відділом ДВС 06.06.2002року . За період з червня 2002 року
по грудень 2007 року у підсудного утворилась
заборгованість в сумі 4613 гривень 73 копійки. Останній надав в судовому
засіданні довідку про те, що працюючи в дитячому садку с.Сугаки із його
заробітної плати було нараховано аліменти в період з січня по квітень 2003року
у сумі 282 гривні14 копійок. Дана сума аліментів не була врахована державною
виконавчою службою при стягненні, оскільки даний заклад не надав цих
відомостей. Тому ним було проведено перерахунок суми заборгованості , яка
станом на листопад 2007року складає 4347 гривень 53 копійки. Майно згідно акту
опису й арешту від 13.08.2006року на даний час не реалізовано, оскільки
головним управлінням юстиції у Вінницькій області відмовлено у погодженні
документів на його реалізацію. Підсудний неодноразово викликався та
попереджався про притягнення до кримінальної відповідальності.

Свідок
ОСОБА_10 суду пояснив, що його син проживав в зареєстрованому шлюбі з
потерпілою по справі ОСОБА_3 Від спільного подружнього життя у них народилась
донька ОСОБА_4 1996року народження. Син сплачував аліменти на утримання доньки
в той час , коли працював в дитячому садку. На даний час йому не відомо чи
останній сплачує аліменти.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що
протягом п′яти останніх років вона співмешкає з ОСОБА_2 від спільного
проживання з яким у них є двоє дітей, ОСОБА_6 2003року народження та ОСОБА_7
2008 року народження, однак батьком в свідоцтвах про народження цих дітей він
не вказаний. Крім того на його утриманні знаходиться
також її малолітня дитина . На дітей вона отримує матеріальну допомогу, однак дані кошти
використовуються для потреб усієї сім′ї. 23.08.2006року відділом ДВС було
вилучено майно , а саме музичний центр та супутникова антена в рахунок погашення
заборгованості. Дане майно було придбане за кошти із допомоги на дітей. ОСОБА_2
сплачував аліменти на утримання доньки в той час, коли офіційно працював.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що її
донька проживала в зареєстрованому шлюбі з підсудним. Від спільного подружнього
життя у них народилась донька ОСОБА_4 1996 року народження. ОСОБА_2
зобов'язаний виплачувати на користь доньки аліменти на утримання онуки
ОСОБА_4ІНФОРМАЦІЯ_2. Останній не сплачував аліменти на утримання доньки
протягом одинадцяти років хоча , були незначні виплати аліментів, коли він
працював в дитячому садку.

Крім
визнання вини підсудним, пояснень потерпілої, представника потерпілої, свідків,
думку адвоката , вина ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1ст.164 КК
України підтверджується також
матеріалами справи, а саме: копією свідоцтва про народження дитини (а.с.
125); виконавчим листом № 2-68 від
24.02.1997 р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання
дитини (а.с.5-6); письмовим попередженням ОСОБА_2 про кримінальну
відповідальність за ст. 164 КК України (а.с.10,17,18); розрахунками
заборгованості по аліментам (а.с.75-80), квитанціями про сплату аліментів (а.с.
110), довідкою № 8 від 12.03.2008 року
про утримання аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 (а.с.123).

До
матеріалів справи долучено заяву потерпілої ОСОБА_3 від 17.03.2008року , яка
надійшла до суду 26.03.2008року з прокуратури Вінницької області. Оскільки
остання не подала суду належних доказів
про те , що підсудний не сплачував аліменти протягом одинадцяти років,
тому підстав для зміни розміру аліментів немає. Щодо несплати ОСОБА_2 аліментів
на користь потерпілої за період з
24.02.1997р. по 06.06.2002 року слідчим СВ Могилів-Подільського МРВ УМВС
України від 12.12.2007 року винесено постанову про виділення матеріалів для
додаткової перевірки.

Зібрані
в судовому засіданні докази свідчать, що підсудний ОСОБА_2 з червня 2002 року
по грудень 2007 року злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду
коштів на утримання своєї дитини (аліментів), тобто вчинив злочин, передбачений
ч. 1 ст. 164 КК України.

При
призначенні покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого
злочину, злочин , передбачений ч. 1 ст.
164 КК України, є злочином невеликої тяжкості, особу винного - посередньо характеризується за місцем
проживання.

Пом'якшуючою
покарання обставиною згідно ст.66 КК України є вчинення злочину вперше, особою,
яка раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності.

Обтяжуючих
покарання обставин, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи
вищевикладене, суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного можливе
без ізоляції від суспільства.

Керуючись
ст. 28, 323, 324 , 328 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2
визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, і
призначити йому покарання у вигляді 1
(один) рік і 6 місяців обмеження волі.

На
підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від призначеного судом покарання
та встановити іспитовий термін строком на 2 рік.

На
підставі ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_2 повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання.

Міру
запобіжного заходу відносно ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити
раніше обрану у вигляді підписки про невиїзд.

Вирок
може бути оскаржений протягом 15 діб до апеляційного суду Вінницької області.

Суддя
: