Справа № 1-1691/11
Провадження №1/761/168/2013
В И Р О К

іменем України

19 грудня 2013 року
місто Київ

Шевченківський районний суд м. Києва у
складі: головуючого - судді
СЛОБОДЯНЮКА П.Л., судді ЛІННИКА О.П.,
судді РАДЧИКОВОЇ О.П., при секретарі
судового засідання: БАНАС М.К.,
ОМЕЛЯНЧУК А.О., МАЛКОВОІ Д.С., АБРОСІМОВА
О.О., КЛОСА Д.М., ДЕМЕШКО М.В., прокурора
ТИМОШЕНКО Н.М., підсудних ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, захисників ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, представника
потерпілої ОСОБА_8, потерпілої ОСОБА_9,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні
Шевченківського районного суду м.
Києва кримінальну справу за
обвинуваченням

ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.
Софіївська Борщагівка
Києво-Святошинського району Київської
області, українця, громадянина України,
одруженого, з вищою освітою, проживає
за адресою: АДРЕСА_1, раніше судимого:
14.02.2000 року Дніпровським районним судом
м. Києва за ч.3 ст. 144, ч. 2 ст. 140, ч.3 ст. 193 КК
України (в редакції 1960 року) на 7 років
позбавлення волі; звільнений
умовно-достроково з місць позбавлення
волі 19.02.2002 року на підставі постанови
Полтавського районного суду
Полтавської області (невідбутий строк 2
роки 19 днів); 15.06.2004 року постановою
Апеляційного суду Полтавської області
відмінено постанову суду від 19.02.2002
року; постановою Полтавського
районного суду Полтавської області від
4.08.2004 року відмінено умовно-дострокове
звільнення,

у вчиненні злочинів, передбачених п.п.
5,11,12 ч. 2 ст. 115, ч.2 ст. 194, ч.1 ст. 263 КК
України, та

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.
Фастові Київської області, українця,
громадянина України, з середньою
освітою, який офіційно не працює,
одруженого, проживає за адресою:
АДРЕСА_2, раніше не судимого відповідно
до ст. 89 КК України,

у вчиненні злочинів, передбачених п.п.
5,6,11,12 ч. 2 ст. 115, ч.2 ст. 194, ч.1 ст. 263, ч. 1 ст.
309 КК України,

В С Т А Н О В И В :

у невстановлений досудовим слідством
час та у невстановленому досудовим
слідством місці підсудний ОСОБА_3, на
грунті особистих неприязних стосунків,
вступив у злочинну змову з підсудним
ОСОБА_2 та іншими особами, матеріали
відносно яких виділені в окреме
провадження, направлену на умисне
вбивство ОСОБА_10 способом небезпечним
для життя багатьох осіб через
приведення в дію вибухового пристрою
за місцем проживання останнього, при
цьому підсудний ОСОБА_3 виступив
замовником, організатором і пособником
вчинення злочину шляхом надання порад,
вказівок, необхідного обладнання та
грошових коштів для придбання
необхідних предметів на стадії
готування до вбивства, а підсудний
ОСОБА_2 та інші особи, матеріали
відносно яких виділені в окреме
провадження - безпосередніми
виконавцями та пособниками вчинення
злочину, яким підсудний ОСОБА_3
пообіцяв за це винагороду.

Реалізуючи свій злочинний умисел,
направлений на вчинення вибуху та
вбивство ОСОБА_10, діючи згідно
розподілених між собою ролей,
підсудний ОСОБА_3 надавав підсудному
ОСОБА_2 грошові кошти для придбання та
монтування таємної системи
відео-спостереження та частину оплати
за вчинення вбивства ОСОБА_10 Далі,
підсудний ОСОБА_2 придбав та змонтував
таємну систему відео-спостереження,
яку приблизно на початку березня 2009
року разом з іншими особами, матеріали
відносно яких виділені в окреме
провадження, встановив напроти дверей
ліфтової кабіни в під'їзді на першому
поверсі будинку АДРЕСА_3 за місцем
мешкання ОСОБА_10 У подальшому,
готуючись до вбивства ОСОБА_10, за
допомогою таємної системи
відео-спостереження та візуально
спостерігаючи за будинком і прилеглою
до нього територією, на протязі березня
- червня 2009 року підсудний ОСОБА_2 та
інші особи, матеріали відносно яких
виділені в окреме провадження, вели
спостереження за пересуванням і
способом життя ОСОБА_10

Пізніше, приблизно на початку квітня 2009
року підсудний ОСОБА_3 передав
підсудному ОСОБА_2 невстановлену
досудовим слідством вибухову речовину,
яку у невстановлений досудовим
слідством час та у невстановленому
досудовим слідством місці придбав,
виготовив і зберігав без передбаченого
законом дозволу. Отримавши від
підсудного ОСОБА_3 вказану вибухову
речовину, підсудний ОСОБА_2 у
невстановлений досудовим слідством
час за місцем свого проживання в
АДРЕСА_4 з неї виготовив та зберігав
дистанційно-керований вибуховий
пристрій з вмонтованим мобільним
телефоном «Нокіа Е50-І», без
передбаченого законом дозволу.

Далі, підсудний ОСОБА_2 та інші особи,
матеріали відносно яких виділені в
окреме провадження, в невстановлений
досудовим слідством час вмонтували
вказаний вибуховий пристрій у кабіні
ліфта будинку АДРЕСА_3 з метою вчинення
вибуху та умисного вбивства ОСОБА_10,
після чого, підсудний ОСОБА_2 та інші
особи, матеріали відносно яких
виділені в окреме провадження, діючи
узгоджено на замовлення підсудного
ОСОБА_3, згідно попередньої
домовленості, на протязі квітня-червня
2009 року продовжили вести спостереження
за вказаним будинком і способом життя
ОСОБА_10, вичікуючи сприятливого часу
для вчинення раніше запланованого
вибуху та вбивства ОСОБА_10

У подальшому, ІНФОРМАЦІЯ_3, приблизно о
14 годині, підсудний ОСОБА_2 та інша
особа, матеріали відносно якої
виділені в окреме провадження, прибули
до будинку АДРЕСА_3 та продовжили вести
спостереження за ОСОБА_10, спілкуючись
між собою по невстановленим досудовим
слідством пристроям та надаючи один
одному необхідну інформацію з метою
вчинення раніше запланованого вибуху
та вбивства ОСОБА_10 Приблизно о 14
годині 30 хвилин підсудний ОСОБА_2
постійно підтримуючи зв'язок і
спілкуючись з іншою особою, матеріали
відносно якої виділені в окреме
провадження, дочекавшись коли ОСОБА_10
зайшов до кабіни ліфту почав рух вверх,
з метою позбавлення його життя,
способом небезпечним життя багатьох
осіб, діючи з корисливих мотивів, на
замовлення підсудного ОСОБА_3, за
попередньою змовою групою осіб, шляхом
дзвінка з мобільного телефону на
мобільний телефон вибухового пристрою,
вмонтованого в кабіні ліфта, привів
його в дію, в результаті чого відбувся
вибух яким було спричинено смерть
ОСОБА_10, а також знищено та пошкоджено
ліфтове обладнання, яке перебуває на
праві господарського відання КП
«Керуюча дирекція», чим заподіяно
матеріальну шкоду у великих розмірах
на загальну суму 90552 грн.

Далі, після вчинення злочину, підсудний
ОСОБА_2 зустрівся з підсудним ОСОБА_3 та
повідомив про виконання замовлення та
вчинення вибуху в ліфті, в якому
знаходився ОСОБА_10, в результаті чого
наступила його смерть. За виконання
замовлення та вчинення злочину
підсудний ОСОБА_3 надав підсудному
ОСОБА_2 у постійне користування
автомобіль, а також передав грошові
кошти та ювелірні вироби, якими ОСОБА_2
та інші особи, матеріали відносно яких
виділені в окреме провадження,
розпорядились на власний розсуд.

Згідно висновку судово-медичної
експертизи №103/1767 від 15.07.2009 при
судово-медичному обстеженні трупа
ОСОБА_10 виявлено:

а) множинні осколкові поранення тіла
(голови, тулуба, лівої руки (плеча), від
яких відходять ранові канали (які мають
в основному напрямок ззаду-наперед,
зверху-вниз та знизу-вверх і з
права-наліво) та ушкоджуючи по своєму
ходу внутрішні органи (кістки черепа
(переломи), головний мозок ту півкулю),
ліву плечову кістку (перелом), ліву і
праву лопатки (переломи), остисті
відростки 1-6 грудних хребців і 4-го
поперекового хребця хребта (переломи),
ребра (переломи), легені, лівий купол
діафрагми, ліву нирку; кров у
плевральних порожнинах загальним
об'ємом 1500 мл, малокров'я внутрішніх
органів, «шокові» нирки;

б) множинні садна на голові, лівому
бедрі, крововилив на правому плечі.

Ушкодження: множинні осколкові
поранення тіла з пошкодженнями
внутрішніх органів - утворились
внаслідок вибуху вибухового пристрою
та відносяться до тяжких тілесних
ушкоджень по критерію небезпечності
для життя та знаходяться в прямому
причинно-наслідковому зв'язку зі
смертю потерпілого.

Ушкодження: множинні садна на голові,
лівому бедрі та крововилив на правому
плечі, які утворились від дії тупого(их)
предмета(ів) і відносяться до легких
тілесних ушкоджень по критерію
короткочасного розладу здоров'я.

Смерть ОСОБА_10 наступила від множинних
осколкових поранень тіла (голови,
тулуба, лівої руки (плеча)), від яких
відходять ранові канали (які мають в
основному напрямок - ззаду-наперед,
зверху-вниз та знизу-вверх і з
права-наліво) та ушкоджуючи по своєму
шляху внутрішні органи (кістки черепа
(переломи), головний мозок (праву
півкулю), ліву плечову кістку (перелом),
ліву і праву лопатки (переломи), остисті
відростки 1-6 грудних хребців і 4-го
поперекового хребця хребта (переломи),
ребра (переломи), легені, лівий купол
діафрагми, ліву нирку; супроводжуючі
зовнішньою та внутрішньою кровотечею з
розвитком крововтрати та шоку -
внаслідок вибуху вибухового пристрою.

Крім цього, у невстановлений досудовим
слідством час та у невстановленому
досудовим слідством місці підсудний
ОСОБА_3 придбав і зберігав за місцем
свого мешкання в будинку АДРЕСА_1
боєприпаси без передбаченого законом
дозволу, а саме два промислово
виготовлені електродетонатори типу
ЕД-8-Е, які 9 липня 2009 року, під час обшуку
за вказаною адресою було вилучено.

Також, у невстановлений досудовим
слідством час та у невстановленому
досудовим слідством місці підсудний
ОСОБА_2 незаконно придбав, зберігав
особливо небезпечний наркотичний
засіб - героїн, масою 0,13 г для власного
вживання, тобто без мети збуту, який у
нього було виявлено при собі 2 липня 2009
року, приблизно о 20 годині, в приміщенні
ТВМ-4 Шевченківського РУ ГУМВС України
в м. Києві (вул. Прорізна, 12)
співробітники міліції під час
проведення поверхневого огляду.

Допитані у судовому засіданні підсудні
ОСОБА_3 та ОСОБА_2, кожний окремо, свою
вину у пред'явленому обвинуваченні не
визнали та відмовились від дачі
показань.

Незважаючи на повне невизнання своєї
вини підсудними у пред'явленому
обвинуваченні, вона знайшла своє повне
підтвердження в ході дослідження в
судовому засіданні всієї сукупності
доказів по даній справі.

Так, показаннями потерпілої ОСОБА_12 в
суді було встановлено, що вона разом з
чоловіком ОСОБА_10 проживали по АДРЕСА_3.
ІНФОРМАЦІЯ_3 у цій квартирі проводились
роботи по ремонту сантехніки та
приблизно після 14 години робітники
пішли і вона залишилась вдома одна.
Після цього, приблизно через 10-15 хвилин
вона почула вибух і дізналась, що її
чоловік ОСОБА_10 помер під час вибуху
ліфтовій кабіні їх будинку. Підозрілих
осіб та автомобілів біля будинку вона
не бачила.

Як пояснила в судовому засіданні
потерпіла ОСОБА_9, її син ОСОБА_10 разом з
дружиною ОСОБА_12 проживали по АДРЕСА_3.
ІНФОРМАЦІЯ_3 її син ОСОБА_10 загинув під
час вибуху у ліфтовій кабіні за місцем
мешкання, проте за яких конкретно
обставин їй невідомо.

Свідок ОСОБА_15 в суді показав, що
ІНФОРМАЦІЯ_3 було вчинене вбивство його
сина ОСОБА_10, шляхом вибуху у ліфтовій
кабіні за місцем його мешкання по
АДРЕСА_3.

Згідно показань свідків ОСОБА_16 та
ОСОБА_17 в судовому засіданні було
встановлено, що в один з днів, приблизно
на початку березня 2009 року, у проміжок
часу між 17-18 годинами за місцем їх
мешкання по АДРЕСА_3, коли вони виходили
з будинку на вулицю, то зустріли двох
чоловіків, одягнутих у робочі
комбінезони, в одного з яких була
драбина. Вказані чоловіки
представились працівниками ЖЕКа та
сказали, що замінять лампочку
освітлення у під'їзді. Того ж дня, у
вечірній час, коли вони повернувся
додому, то побачили що у під'їзді їх
будинку світиться лампочка та її
патрон обкладений пінопластом білого
кольору, а плафон був відсутній. З
пінопласту йшов обрізок проводу, а
ІНФОРМАЦІЯ_3 вони дізналися, що у
ліфтовій кабіні їх під'їзду відбувся
вибух, під час якого загинув їх
наглядно знайомий ОСОБА_10, який мешкав
у їх під'їзді.

Показаннями свідка ОСОБА_18 -
електромеханіка у КП «Керуюча
дирекція», встановлено в суді, що 5
червня 2009 року, приблизно о 11 годині,
він за вказівкою диспетчера пішов
ремонтувати ліфт у будинку АДРЕСА_3. Там
він побачив, що ліфт був відключений та
кабіна ліфта знаходилась на 2 поверсі.
Він увімкнув ліфт та спустив його на 1
поверх, при цьому нічого підозрілого не
помітив, а пізніше йому стало відомо, що
у вказаному ліфті відбувся вибух, під
час якого загинула людина.

Як пояснили, кожний окремо, в суді
свідки ОСОБА_19 та ОСОБА_20 -
електромонтери у КП «Ярославське», на
початку березня 2009 року у першій
половині дня, вони разом за вказівкою
диспетчера замінювали електролампочки
у будинку АДРЕСА_3, при цьому нічого
підозрілого не помітив.

Свідок ОСОБА_21 в суді показала, що
працюючи директором ТОВ «Інвест Київ
Буд», вона знала ОСОБА_10, який виступав
засновником цього підприємства. Офіс
вказаного товариства знаходиться у
будинку № 8-А по вул. Дегтярівській в м.
Києві. Приблизно на початку травня 2009
року брат дружини ОСОБА_10 - ОСОБА_22, на
прохання ОСОБА_10 обстежив приміщення
кабінетів офісу та виявив у стелі
вмонтовані прилади прослуховування та
відео-спостереження. Також свідок
ОСОБА_21 пояснила, що 5 червня 2009 року,
приблизно о 12 годині, вона разом з
робітниками приїхала до будинку
АДРЕСА_3, за місцем мешкання ОСОБА_10, щоб
полагодити сантехніку в його квартирі.
Вони піднялись східцями до квартири,
так як ліфт не працював, а потім
викликався лише з 2 поверху. Після цього
вона разом зі ОСОБА_10 зайшла у кафе
«Мальва», що по вул. Саксаганського, 102 в
м. Києві, звідки вона поїхала у справах,
а ОСОБА_10 пішов додому та сказав, що
робітників відвезе його водій. Пізніше
вона дізналась, що ОСОБА_10 загинув у
ліфтовій кабіні за місцем мешкання, де
відбувся вибух.

Свідки ОСОБА_23 та ОСОБА_24, кожний
окремо, в суді пояснили, що 5 червня 2009
року вони разом на прохання ОСОБА_21
проводили сантехнічні роботи за місцем
мешкання ОСОБА_10, а саме у квартирі
АДРЕСА_3. Приблизно о 14 годині 30 хвилин
вони закінчили роботу та на ліфті
спустились на перший поверх, при цьому
коли вони вийшли з будинку, то зустріли
ОСОБА_10, який сказав, що їх відвезуть
його охоронці. Далі ОСОБА_10 зайшов у
під'їзд свого будинку, а вони сіли в
його автомобіль, після чого відразу
почули вибух і водій з охоронцем
побігли до будинку.

Згідно показань свідка ОСОБА_25 в суді
було встановлено, що з вересня 2008 року
він працював водієм у ОСОБА_10
ІНФОРМАЦІЯ_3, приблизно о 12 годині 40
хвилин він разом з охоронцем ОСОБА_26
приїхав до будинку АДРЕСА_3, де мешкав
ОСОБА_10, та став чекати останнього біля
цього будинку. Далі, до будинку зайшли
ОСОБА_21 та два робітники. Через
декілька хвилин ОСОБА_10 разом із
ОСОБА_21 вийшов з будинку та поїхав у
кафе «Мальва», що по вул.
Саксаганського, 102 в м. Києві. Після кафе
повернулись до будинку ОСОБА_10, який
вийшов з автомобіля та пішов до свого
під'їзду, де розмовляв з робітниками,
яких сказав їм відвезти додому. Коли
робітники сіли в автомобіль, то почувся
вибух у під'їзді будинку ОСОБА_10 Коли
він з охоронцем ОСОБА_26 зайшли до
під'їзду, то побачили, що ліфтова кабіна
в під'їзді вибухнула, а ОСОБА_10 помер
від вказаного вибуху.

Свідок ОСОБА_26 в суді показав, що з
початку 2009 року він працював охоронцем
у ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3, приблизно о 12
годині 40 хвилин він разом з водієм
ОСОБА_25 приїхали до будинку АДРЕСА_3, за
місцем мешкання ОСОБА_10 та став чекати
останнього біля вказаного будинку.
Потім до будинку зайшли ОСОБА_21 з двома
робітниками, звідки майже відразу
повернулась, але вже не з робітниками а
зі ОСОБА_10, після чого вони поїхали до
кафе «Мальва», що по вул.
Саксаганського, 102 в м. Києві. Після кафе
вони повернулись до будинку ОСОБА_10,
який вийшов з автомобіля та пішов до
свого під'їзду, де порозмовляв з
робітниками, яких сказав відвезти
додому. Коли робітники сіли в
автомобіль, то почувся вибух у під'їзді
будинку ОСОБА_10, після чого він зайшов
до під'їзду та побачив, що вибухом було
зруйновано ліфтову кабіну, а ОСОБА_10
помер від цього вибуху.

Як пояснив в судовому засіданні свідок
ОСОБА_27, з лютого 2009 року він працював
охоронцем у ОСОБА_10 5 червня 2009 року, від
охоронців ОСОБА_10 - ОСОБА_25 та ОСОБА_26
йому стало відомо, що коли ОСОБА_10
зайшов до свого під'їзду то через
декілька хвилин відбувся вибух. Після
того, як вони оглянули під'їзд то
побачили, що вибухнув ліфт у під'їзді
ОСОБА_10, у кабіні якого знаходився труп
останнього. Хто міг вбити ОСОБА_10 та з
яких причин йому не відомо.

Згідно показань свідка ОСОБА_28 в суді
було встановлено, що він працював
охоронцем у ОСОБА_10, який також
зареєстрував на нього якісь фірми, де
він ніякою діяльністю не займався, а
лише підписав відповідні папери.

Як пояснив в суді свідок ОСОБА_29, з
січня 2009 року він працював інспектором
охорони у охоронній компанії «Бадах і
К», яка розташована по вул.
Дегтярівській в м. Києві. У його
обов'язки входило охорона ОСОБА_10 5
червня 2009 року, приблизно о 14 годині 50
хвилин йому стало відомо, що ОСОБА_10
підірвали у кабіні ліфту за місцем
мешкання, проте у зв'язку з чим вбили
ОСОБА_10 та хто це міг зробити, йому не
відомо.

Свідик ОСОБА_30 та ОСОБА_31, кожний
окремо, в суді показали, що з січня 2009
року вони працювали охоронцями у ТОВ
«Бадах і К», при цьому у їх обов'язки
входила охорона приміщень 5-го поверху
будинку № 8-А по вул. Дегтярівській в м.
Києві. У травні 2009 року, під час того як
вони перебував на чергуванні, до
зазначеної будівлі прийшов ОСОБА_22,
який оглянувши офіси 5-го поверху
виявив у стелі приховані камери
відео-спостереження, які звідти
вилучив.

Як пояснив в суді свідок ОСОБА_22, у
травні 2009 року він на прохання ОСОБА_10
оглянув приміщення офісів на п'ятому
поверсі будинку № 8-А по вул.
Дегтярівській, і під час огляду цих
приміщень під стелею він виявив
приховані камери відео-спостереження,
які він повилучав та віддав ОСОБА_10 5
червня 2009 року, приблизно о 15 годині 20
хвилин, від своєї двоюрідної сестри
ОСОБА_12, він дізнався, що її чоловіка
ОСОБА_10 підірвали у ліфті за місцем
мешкання, при цьому хто це міг зробити
та з яких причин йому не відомо.

Згідно показань свідка ОСОБА_32 в
судовому засіданні було встановлено,
що з початку березня 2009 року він працює
начальником охорони фірми «Бадах і К».
У його обов'язки входило забезпечення
охорони будівлі по вул. Дегтярівській,
8-А в м. Києві, де працює його сестра
ОСОБА_33 у фірмі ОСОБА_10 Приблизно у
травні 2009 року ОСОБА_22 виявив та
демонтував у вказаному приміщенні під
стелею приховані камери
відео-спостереження. В квітні 2009 року
за проханням ОСОБА_10 він підписав
договори щодо оренди автостоянок.

Свідок ОСОБА_34 в суді показав, що його
охоронна фірма «Бадах і К», надавала
охоронні послуги ОСОБА_10 у приміщенні
будівлі № 8-А по вул. Дегтярівській в м.
Києві та на автостоянках. За проханням
ОСОБА_10 він взяв на роботу ОСОБА_35,
якого 25 травня 2009 року було звільнено. 5
червня 2009 року від адвоката ОСОБА_10 -
ОСОБА_36 йому стало відомо про те, що
ОСОБА_10 підірвали в ліфті за місцем
мешкання, проте хто це міг зробити та за
яких причин йому не відомо.

Згідно показань свідка ОСОБА_35 в суді
було встановлено, що у 2007 році за
пропозицією його знайомого ОСОБА_3 він
влаштувався на роботу по розселенню
незаконно побудованих гаражів по
замовленню ОСОБА_10, де працював на
протязі місяця та виплачував власникам
гаражів компенсації, кошти, які надавав
ОСОБА_10 У липні 2007 року в офісі по вул.
Дегтярівській, 8-А в м. Києві, між ОСОБА_3
та ОСОБА_10 виник конфлікт через ОСОБА_37
В кінці листопада 2008 року йому
подзвонив ОСОБА_3 та повідомив, що з ним
хоче

зустрітись ОСОБА_10 При зустрічі ОСОБА_10
познайомив його з

ОСОБА_34, до якого він влаштувався
працювати в охоронну фірму.

Періодично йому дзвонив ОСОБА_3 та
запитував, які автостоянки вони

охороняють.

Як пояснив в суді свідок ОСОБА_38, його
дружина ОСОБА_33 з 2007 року працювала
бухгалтером у фірмі ОСОБА_10 Через
деякий час ОСОБА_33 стала зустрічатись
зі ОСОБА_10 та народила від нього дитину,
у зв'язку з чим вони розлучились.

Свідок ОСОБА_37 в судовому засіданні
показала, що у неї був спільний бізнес
зі ОСОБА_10 по будівництву та
облаштуванню автомобільних стоянок. її
було призначено директором деяких
фірм, засновником яких був ОСОБА_10 Як
директор фірм вона укладала договори
купівлі-продажу будівлі по вул.
Дегтярівській, 8-А в м. Києві, за яку
ведуться судові спори. Вона знайома з
ОСОБА_3, який працював разом зі ОСОБА_10
по звільненню земельних ділянок під
гаражами. У неї виникло певне
непорозуміння з ОСОБА_3, який її
образив, і про це дізнався ОСОБА_10, який
запросив ОСОБА_3 на зустріч і попросив
перед нею вибачитись. У зв'язку з цим
між ОСОБА_10 та ОСОБА_3 також виникло
певне непорозуміння, проте, потім
ОСОБА_3 перед нею вибачився. Також, як
пояснила свідок ОСОБА_37, їй відомо, що
ОСОБА_10 позичав ОСОБА_3 гроші на купівлю
автомобіля.

Згідно показань свідка ОСОБА_33 в суді
було встановлено, що вона працювала
бухгалтером у фірмі ОСОБА_10, з яким
стала зустрічатись та у 2008 року
народила від нього доньку. На початку
2009 року ОСОБА_10 став носити бронежилет
і найняв охоронців. З чим це було
пов'язано вона не знає. Вона знайома із
ОСОБА_3, який займався розселенням
гаражів і отримував за це гроші від
ОСОБА_10 Потім у них виник конфлікт із-за
того, що ОСОБА_37 звинуватила ОСОБА_3 у
розтраті коштів, які давав йому ОСОБА_10
на розселення гаражів. Тоді ОСОБА_3
образив ОСОБА_37, за яку заступився
ОСОБА_10 і посварився з ОСОБА_3 5 червня
2009 року від дружини ОСОБА_10 - ОСОБА_12
стало відомо, що ОСОБА_10 підірвали у
кабіні ліфта за місцем мешкання.

Як пояснила в суді свідок ОСОБА_39, вона
працювала прибиральницею у ОСОБА_10,
який зареєстрував на неї якісь фірми, в
яких вона була директором. На початку
травня 2008 року вона на прохання ОСОБА_10
підписала документи на отримання
кредиту в банку, який отримав ОСОБА_10 До
кредиту вона відношення не мала, всім
займався ОСОБА_10 Також вона знайома із
ОСОБА_3, який був знайомим ОСОБА_10 Їй
відомо, що ОСОБА_10 позичив ОСОБА_3 гроші
на купівлю автомобіля, а потім від
ОСОБА_10 їй стало відомо, що ОСОБА_3
виявився непорядною людиною та
привласнив гроші, виділені на
розселення гаражів, у зв'язку з чим він
розірвав з ним відносини.

Свідок ОСОБА_40 в суді показала, що
ОСОБА_10 оформив на неї якісь фірми для
ведення бізнесу, в яких вона діяльністю
не займалась. У червні 2008 року вона на
прохання ОСОБА_10 підписала документи
та отримала для нього кредит в банку
під заставу будівлі по вул.
Дегтярівській, 8-А в м. Києві. Гроші по
кредиту вона передала ОСОБА_10 і
відношення до їх не мала, при цьому як
ними розпорядився останній їй
невідомо.

Згідно показань свідка ОСОБА_41 в
судовому засіданні було встановлено,
що працюючи головою Київської міської
спілки автомобілістів, офіс якої
спочатку знаходився по вул.
Дегтярівській, 8-А в м. Києві, а потім
перемістився на вул. Челябінську, 2-А в
м. Києві, він був знайомий зі ОСОБА_10 У
подальшому будинок по вул.
Дегтярівській, 8-А, в м. Києві, за
домовленістю зі ОСОБА_10 викупило ТОВ
«Лекс Буд», засновником якого був
ОСОБА_10 Потім вказаний будинок
перейшов до уставного фонду ТОВ «НТЦ»,
засновником якого також був ОСОБА_10, і
за цей будинок велись судові спори з
Всеукраїнською спілкою
автомобілістів.

Як пояснив в суді свідок ОСОБА_42 -
знайомий ОСОБА_2, у 20-х числах червня 2009
року він зустрівся із ОСОБА_2, який
приїхав на автомобілі «Мазда СХ-7»,
білого кольору. На його запитання, що це
за автомобіль, ОСОБА_2 повідомив, що це
його автомобіль, проте звідки ОСОБА_2
взяв вказаний автомобіль йому не
відомо.

Згідно показань свідка ОСОБА_43 в суді
було встановлено, що він надавав
послуги по перевезенню ОСОБА_2 та возив
його по справам по м. Києву, при цьому,
ОСОБА_2 купував якісь деталі до
комп'ютера. У березні-квітні 2009 року він
возив ОСОБА_2 у м. Фастів до батьків
останнього, і через декілька днів
забирав до м. Києва. У кінці червня 2009
року він бачив ОСОБА_2 на автомобілі
марки «Мазда СХ-7», білого кольору, який,
зі слів останнього, він придбав собі.

Свідок ОСОБА_44 в суді показав, що ОСОБА_2
купував у нього радіодеталі та
цікавився радіопристроями з питань
захисту інформації. Весною 2009 року він
взяв у нього детектор «Протект 1210», для
виявлення радіо-передаючих пристроїв,
і за нього не розрахувався.

Як пояснив в судовому засіданні свідок
ОСОБА_45, 16 лютого 2009 року, у
торгівельному кіоску, розташованому на
Ленінградській площі в м. Києві, продав
два мобільні телефони марки
«Нокіа-Е50-1» і «Нокіа-1200» раніше
незнайомому чоловіку, про що зробив
відповідний запис у робочий блокнот.

Свідок ОСОБА_46 в суді показала, що 26
травня 2009 року, після роботи вона
поїхала до свого брата ОСОБА_2, який
проживає по АДРЕСА_4, так як той поїхав у
відрядження і просив погодувати та
вигуляти собаку. Знаходячись у
квартирі ОСОБА_2, вона взяла його старий
мобільний телефон марки «Нокіа» та
вставивши у нього свою сім-карту
здійснила декілька дзвінків. Також
вона повідомила, що ОСОБА_2
користувався автомобілем марки «Мазда
СХ-7», білого кольору.

Свідок ОСОБА_47 показав, що приблизно у
кінці травня - на початку червня 2009
року, до нього на дачу, яка розташована
у Фастівському районі Київської
області, приїхали з водієм ОСОБА_48 та
його син ОСОБА_2, які попросили у нього
детонатор, сказавши при цьому, що це для
рибалки. Погодившись дати йому
детонатор, вони поїхали до нього додому
у м. Фастів, де у гаражі він знайшов
детонатор і віддав його ОСОБА_48. Що
робив з детонатором ОСОБА_48 йому
невідомо.

Як пояснив в судовому засіданні свідок
ОСОБА_48, в середині червня 2009 року до
нього додому у м. Фастів приїхав його
син ОСОБА_2 з водієм на автомобілі
«Мазда», червоного кольору. ОСОБА_2
сказав, що хоче поїхати на рибалку та
поглушити рибу, і спитав у кого можна
дістати детонатор. Вони поїхали до
нього на дачу, де його син залишився, а
він з водієм пішов до сусіда ОСОБА_47,
який був військовим, щоб спитати про
детонатор. ОСОБА_47 сказав, що в його
гаражі може бути детонатор, після чого
вони з водієм і ОСОБА_47 поїхали до м.
Фастів, де у своєму гаражі ОСОБА_47
знайшов і передав йому детонатор, який
він віддав сину - ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_49 - працівник міліції, в
судовому засіданні показав, що 9 липня
2009 року, у період часу з 20 години 40
хвилин до 22 години 40 хвилин він разом із
іншими співробітниками міліції та
понятими проводив за дозволом суду
обшук за місцем проживання ОСОБА_3 у
будинку АДРЕСА_1. В ході обшуку на
першому поверсі будинку було виявлено
конверт білого кольору, у якому
знаходились 2 металеві деталі з двома
дротами зеленого кольору. Як пояснила
присутня при обшуку дружина ОСОБА_3,
вона не знає що це за деталі, раніше їх
не бачила та ймовірно вони належать її
чоловіку ОСОБА_3 Після проведення
обшуку було складено відповідний
протокол, у якому вказано вилучені
предмети та речі, в тому числі вказані
деталі у конверті, які були опечатані.
Протокол був прочитаний всім
учасникам, при цьому, заяв і зауважень
не надійшло.

Згідно показань свідка ОСОБА_50 -
працівника міліції в суді було
встановлено, що 9 липня 2009 року, у період
часу з 20 години 40 хвилин до 22 години 40
хвилин, він спільно з іншими
співробітниками міліції та двома
запрошеними понятими, проводили обшук
за місцем мешкання ОСОБА_3, де було
знайдено конверт з металевими деталями
і дротами, який у подальшому було
вилучено.

Як встановлено в судовому засіданні
показаннями свідка ОСОБА_51, 2 липня 2009
року, приблизно о 20 годині, він був
запрошений як понятий до ТВМ-4
Шевченківського РУ, що по вул.
Прорізній, 12 в м. Києві, при проведенні
поверхневого огляду чоловіка, який
представився ОСОБА_2 Під час огляду у
ОСОБА_2 було виявлено та вилучено
поліетиленовий згорток з
порошкоподібною речовиною світлого
кольору та проведено змиви з рук, про що
складені відповідні протоколи, у яких
він та інші учасники розписались, при
цьому ОСОБА_2 відмовився від надання
пояснень та підписання протоколу.

Свідок ОСОБА_52 в суді показав, що 2 липня
2009 року, приблизно о 20 годині, він разом
із іншою особою приймав участь як
понятий в приміщенні ТВМ-4
Шевченківського РУ, розташованого по
вул. Прорізній, 12 в м. Києві, під час
вилучення у ОСОБА_2 поліетиленового
згортку з порошкоподібною речовиною
світлого кольору.

Згідно показань свідка ОСОБА_53 - у 2009
році оперуповноваженого ВБНОН
Шевченківського РУ ГУМВС України в
Києві, 2 липня 2009 року, приблизно о 20
годині, у приміщенні ТВМ-4
Шевченківського РУ, що по вул. Прорізна,
12 в м. Києві, він у присутності
запрошених понятих провів поверхневий
огляд ОСОБА_2 Під час огляду у ОСОБА_2 в
правій кишені його штанів було
виявлено та вилучено поліетиленовий
згорток з порошкоподібною речовиною
світлого кольору, про що складено
відповідний протокол, при цьому ОСОБА_2
відмовився підписувати протокол.

Як встановлено показаннями свідка
ОСОБА_54 - у 2009 році старшого
оперуповноваженого ВБНОН
Шевченківського РУ ГУМВС України в м.
Києві, 2 липня 2009 року, приблизно о 20
годині 10 хвилин, в приміщенні ТВМ-4
Шевченківського РУ, він у присутності
двох запрошених понятих провів змиви з
рук ОСОБА_2 на два ватні тампони, про що
було складено відповідний протокол, а
ОСОБА_2 від підписання вказаного
протоколу відмовився.

Згідно показань свідка ОСОБА_55 в суді
було встановлено, що він на власному
автомобілі «Мазда-323», червоного
кольору з державним номером НОМЕР_1, на
прохання свого знайомого ОСОБА_2 возив
його по справам, у тому числі, він разом
з ОСОБА_2 неодноразово приїжджали на
вулицю Гончара в м. Києві, де ОСОБА_2 з
салону автомобіля вів спостереження
свого монітору. За чим та ким вів
спостереження ОСОБА_2 він не бачив і не
знав, а також ОСОБА_2 йому про це не
розповідав. З якою метою ОСОБА_2 вів
спостереження він тоді не знав. Також
він знає, що разом з ОСОБА_2 до вказаного
будинку приїжджав ОСОБА_56, як потім
йому стало відомо, його прізвище
ОСОБА_56, на автомобілі
«Шкода-Універсал» темного кольору.
Також один раз до вказаного будинку
приїжджав разом зі ОСОБА_56 раніше
незнайомий йому чоловік на ім'я ОСОБА_57,
як потім йому стало відомо його
прізвище ОСОБА_57, на автомобілі ВАЗ-21099
червоного кольору. Раніше він декілька
разів бачив ОСОБА_57 разом зі ОСОБА_56
біля шинного заводу у м. Біла Церква,
куди він возив ОСОБА_2, де вони
розмовляли про щось.

5 червня 2009 року, у обідній час, він на
прохання ОСОБА_2 на своєму автомобілі
приїхав додому останнього. З будинку
вийшли ОСОБА_2, ОСОБА_57 та ОСОБА_56.
ОСОБА_2 сів у його автомобіль і сказав
їхати до того ж самого місця, де він вів
спостереження по вул. Гончара, куди
вони поїхали. ОСОБА_57 на своєму
автомобілі разом із ОСОБА_56 поїхали за
ними. Вони приїхали до вулиці Гончара,
де зупинились. ОСОБА_57 із ОСОБА_56 стали
ближче до будинку, у якому, як потім
йому стало відомо, відбулась пожежа.
ОСОБА_2 підключив до прикурувача його
автомобіля проводи від монітора, та по
монітору вів спостереження,
знаходячись на задньому сидінні, а
монітор стояв за його спиною і йому
його видно не було. Так ОСОБА_2 завжди
вів спостереження по монітору, коли
вони приїжджали на це місце, при цьому,
він чув як ОСОБА_2 у ході спостереження
розмовляв із ОСОБА_56 по мобільному
телефону та якийсь рації, і вони
говорили про якихось людей, які
виходили та заходили, автомобілі,
згадували якусь «ОСОБА_65». Після цього,
ОСОБА_56 сказав по рації ОСОБА_2, що
приїхав їхній транспорт. Після цього,
ОСОБА_2 йому сказав, щоб він заводив
автомобіль і їхав до нього додому. Далі,
він відвіз ОСОБА_2 до нього додому, де
останній забрав пакунок з монітором і
поніс до себе додому. Через декілька
хвилин ОСОБА_2 повернувся і сказав
їхати у Софіївську Борщагівку м. Києва.
Там ОСОБА_2 зустрівся з раніше
незнайомим йому чоловіком, який
приїхав на автомобілі «Мазда СХ-7». Його
він впізнав і дізнався, що його
прізвище ОСОБА_3. ОСОБА_2 сів у вказаний
автомобіль і разом з ОСОБА_3 кудись
від'їхали, а він залишився їх чекати. До
цього приблизно 10 разів він привозив на
це саме місце ОСОБА_2, який зустрічався
з ОСОБА_3 і вони кудись від'їжджали.
Потім вони повертались і ОСОБА_2
пересідав у його автомобіль і вони
роз'їжджались. ОСОБА_3 завжди був на
цьому автомобілі «Мазда». В цей раз
ОСОБА_2 знову пересів у його автомобіль,
і сказав їхати до місця, де він вів
спостереження по вул. Гончара. Коли
вони туди поїхали та проїжджали
вказане місце, то він побачив там
пожежних, працівників міліції, лікарів
та велике скупчення людей. Він
зрозумів, що там щось відбулося недобре
і можливо до цього причетний ОСОБА_2,
однак вони про це між собою розмови не
вели. ОСОБА_2 лише засміявся та сказав,
що в нього все нарешті спрацювало.
Після цього ОСОБА_2 попросив відвезти
його додому та по дорозі сказав, що
наслідки для нього можуть бути тяжкими
та щоб він нікому не розповідав, що вони
там були й він за кимось спостерігав по
монітору. Після цього він відвіз ОСОБА_2
до нього додому, де він сказав, що йому
подзвонить пізніше. Після цього, він
возив ОСОБА_2 у м. Фастів, сам їздив у
Бородянку, возив його на Софіївську
Борщагівку, де ОСОБА_2 зустрічався з
ОСОБА_3 після однієї з таких зустрічей
ОСОБА_2 поїхав на автомобілі «Мазда», на
якому їздив ОСОБА_3, сказавши при цьому,
що це вже його автомобіль, з чого він
зрозумів, що його йому віддав ОСОБА_3
Також після вказаної зустрічі з ОСОБА_3,
ОСОБА_2 приніс у пакунку й показав йому
кольє. Вказане кольє він на прохання
ОСОБА_2 заклав у ломбард по вул.
Старовокзальній в м. Києві за 8 тисяч
гривень, які віддав ОСОБА_2, з яких
ОСОБА_2 дав йому 1500 гривень за те, що він
возив його у м. Суми. Приблизно через 2-3
тижня після 5 червня 2009 року йому
подзвонив ОСОБА_2 і сказав, щоб він їхав
на Батьківщину, проте у зв'язку з чим,
він не повідомив. Також ОСОБА_2 йому
сказав, щоб він подзвонив ОСОБА_56 та
також сказав, щоб той їхав на
Батьківщину. Він подзвонив по
мобільному телефону ОСОБА_56 й сказав,
щоб той їхав на Батьківщину, про що
просив ОСОБА_2 Після цього він поїхав до
своєї бабусі у м. Бородянка. Одного
разу, коли він приїздив до м. Києва, він
заїхав додому до ОСОБА_2, де на його
прохання допоміг винести з квартири
кондиціонер, який ОСОБА_2 збирався
відвезти у м. Фастів до своїх батьків.
Після цього він більше з ОСОБА_2, ОСОБА_57
і ОСОБА_56 не зустрічався. Приблизно за
тиждень-два до 5 червня 2009 року у під'їзд
вказаного будинку заходили ОСОБА_2 зі
ОСОБА_56. У ОСОБА_2 був з собою
поліетиленовий пакунок темного
кольору. Приблизно через 15 хвилин вони
вийшли з будинку і уїхали на його
автомобілі. Що вони робили у будинку та
що знаходилось у їх пакунку він не знає,
і вони йому про це не говорили. Він
наглядно знайомий з батьком ОСОБА_2,
якого декілька разів зустрічав у м.
Фастові за місцем мешкання, куди вони
приїжджали разом з ОСОБА_2 Приблизно за
кілька тижнів до 5 червня 2009 року, він
разом із ОСОБА_2 приїжджали у м. Фастів
до них на дачу. Там ОСОБА_2 залишився на
дачі, а він разом з батьком останнього
та сусідом по дачі їздили на дачу до
сусіда, де вони взяли якусь річ, яку
потім передали ОСОБА_2 Що то була за річ
він не бачив і ОСОБА_2 йому не
розповідав.

Згідно показань свідка ОСОБА_57 в суді
було встановлено, що на початку червня
2009 року він на автомобілі «ВАЗ-21099»,
червоного кольору з державним номером
НОМЕР_2, яким керував за дорученням,
разом зі своїм знайомим ОСОБА_56, біля м.
Фастова зустрілись з його знайомим
ОСОБА_2, який приїхав з водієм ОСОБА_55,
як потім дізнався його прізвище
ОСОБА_55, на автомобілі «Мазда». У ОСОБА_2
з ОСОБА_56 були якісь справи та вони
домовились про зустріч, після цього,
вони на двох автомобілях поїхали в м.
Київ де переночували вдома у ОСОБА_2 на
масиві «Виноградар». Наступного дня
вони також пробули у ОСОБА_2 й знову в
нього переночували. На протязі дня
ОСОБА_2 з ОСОБА_56 вживали спиртні напої,
ходили в магазин, готували їсти. Зранку
наступного дня, 5 червня 2009 року, він
зранку сходив на ринок і вони зібрались
їхати додому. Коли вийшли на вулицю, то
зустріли там ОСОБА_55 на його автомобілі
«Мазда». Після цього вони з ОСОБА_56 за
його вказівкою поїхали у центр Києва,
при цьому дорогу показував ОСОБА_56 Вони
приїхали на стоянку, де ОСОБА_56 дивився
у вікно та переговорювався з кимось по
рації. Після цього вони поїхали додому
у м. Тетіїв Київської області. Через
декілька днів він з ОСОБА_56 поїхали у м.
Біла Церква Київської області, куди
також приїхали ОСОБА_2 з ОСОБА_59 ОСОБА_2
дав ОСОБА_56 гроші й вони між собою про
щось розмовляли. Після цього він з
ОСОБА_56 їздили в м. Київ, де ОСОБА_2
показував їм кольє, яке ОСОБА_55 здав у
ломбард. Гроші за кольє вони розділили
і ОСОБА_56 дав йому 1000 гривень на бензин.
Після цього, через деякий час йому
подзвонив ОСОБА_56 і сказав приїхати на
КПП перед м. Біла Церква, так як ОСОБА_2
їхав на автомобілі й не мав якихось
документів. Коли він туди приїхав, то
побачив там ОСОБА_2 за кермом
автомобіля «Мазда СХ-7». ОСОБА_2 сказав,
що це його автомобіль та він обміняв
його на якусь електроніку, після цього
вони роз'їхались. На початку липня 2009
року він з ОСОБА_56 поїхали до м. Жашків.
Там ОСОБА_56 хтось подзвонив, після чого
той змінився в обличчі та занервував.
Потім ОСОБА_56 сказав йому відключити
мобільний телефон і кудись уїхати, при
цьому, він також пояснив, що коли вони
знаходились 5 червня 2009 року на стоянці
в центрі м. Києва, то там підірвали
якогось чоловіка й він до цього якимось
чином причетний. Вже в міліції він
дізнався про вибух і загибель у ліфті
людини.

Як встановлено показаннями свідка
ОСОБА_60 - заступника начальника
вибухотехнічного та
пожежно-технічного відділу НДЕКЦ при
ГУМВС України в м. Києві, 9 липня 2009 року
ним спільно з експертом ОСОБА_61, було
проведено експертне дослідження
макету вибухового пристрою вилученого
7 липня 2009 року під час відтворення
обстановки та обставин події за участю
ОСОБА_62 Під час проведення дослідження
було встановлено, що наданий об'єкт за
складовими частинами, конструкцією,
призначенням та за функціями
відповідає конструйованому пристрою,
що був застосований при вчинені вибуху
ІНФОРМАЦІЯ_3 у кабіні ліфту будинку
АДРЕСА_3. Особа яка виготовила даний
предмет має специфічні навички та
знання в практичному застосуванні
саморобних вибухових пристроїв.
Досліджуваний об'єкт міг бути
приведений у дію електричним способом
за допомогою дистанційного керування
(мобільного телефону).

Згідно показань свідка ОСОБА_61 -
спеціаліста лабораторії НДЕКЦ при
ГУМВС України в м. Києві, в суді було
встановлено, що перебуваючи на
добовому чергуванні 5 червня 2009 року
від чергового ГУ МВС України в м. Києві
отримав повідомлення про вибух по
АДРЕСА_3, відразу після цього
оперативна група вибухотехніків ГУ МВС
України в м. Києві виїхала на місце
події. Приїхавши на місце події провели
його огляд разом з слідчо-оперативною
групою Шевченківського РУ ГУ МВС
України в м. Києві, під час якого було
вилучено речові докази, які в
подальшому були їм направленні для
проведення експертного дослідження.
Після проведення експертного
дослідження вилучених речових доказів
було встановлено, що частина
представлених на дослідження речових
доказів є залишками вибухового
пристрою.

Під час відтворення обстановки та
обставин події за участю ОСОБА_62 було
вилучено макет вибухового пристрою
зробленого ОСОБА_62 У результаті
проведення експертного дослідження
наданого макету вибухового пристрою
було встановлено, що конструкція
придатна для приведення в дію засобу
ініціювання вибухового пристрою.
Досліджуваний макет схожий по
загальній конструкції та виконавчому
механізму з предметом, який був
вилучений у ході відтворення
обстановки та обставин події.

Як пояснив в судовому засіданні
експерт ОСОБА_11, 13 серпня 2009 року ним
проводився огляд ОСОБА_2 в ході
проведення призначеної
судово-медичної експертизи по
матеріалам кримінальної справи 10-18722.
Під час проведення експертизи було
досліджено документацію ОСОБА_2, з якої
вбачається, що під час оглядів з 10 липня
2009 року по 22 липня 2009 року в описовій
частині вивченої документації не було
виявлено опису будь-яких тілесних
ушкоджень. Виявлені при огляді 13 серпня
2009 року тілесні ушкодження у вигляді
садин та синців не могли утворитись у
проміжок часу з 02 липня 2009 року по 10
липня 2009 року.

Крім того, вина підсудних ОСОБА_3 і
ОСОБА_2 у пред'явленому обвинуваченні
підтверджується і даними, що містяться
в:

- протоколі огляду місця події від
5 червня 2009 року, по АДРЕСА_3 (т. 1 а.с. 76-106),
в ході якого оглянуто та зафіксовано
сліди вибуху, пошкодження ліфтового
обладнання, труп ОСОБА_10 та вилучено
металеву кулю з кнопки ліфта, металеву
кулю з стіни, уламки з металу, залишки
переговорного пристрою ліфта,
переговорний пристрій, фрагменти
внутрішнього оздоблення ліфта,
металеві фрагменти, металеву кулю зі
східців, металеві частини з трупу,
залишки та сміття з підлоги ліфта, в
яких виявлено залишки вибухового
пристрою;

- протоколі додаткового огляду
місця події від 6 червня 2009 року (т. 1 а.с.
107-113), по АДРЕСА_3, в ході якого оглянуто
та зафіксовано додаткові сліди вибуху
та пошкоджень будинку;

- протоколі огляду місця події від
12 червня 2009 року, по вул. Дегтярівській,
8-А в м. Києві (т. 1 а.с. 126-145), в ході якого
оглянуто та зафіксовано пошкодження у
стелі офісів, де були вмонтовані
прилади прослуховуваяня і приховані
відеокамери;

- протоколі огляду місця події від
10 липня 2009 року, по вул. Прорізній, 12 м.
Києві (т. 1 а.с. 158-160), в ході якого було
оглянуто та вилучено автомобіль «Ауді»
д.н.з. АА НОМЕР_3, на якому пересувався
ОСОБА_3;

- протоколі огляду місця події від
15 липня 2009 року, по вул. Прорізній, 12 в м.
Києві (т. 1 а.с. 162-169), в ході якого було
оглянуто та вилучено автомобіль
«Мазда-323» д.н.з. НОМЕР_1, який належить
ОСОБА_55;

- протоколі огляду від 22 липня 2009
року по вул. Леніна, 33-А в м. Тетіїв
Київської області (т. 1 а.с. 170), в ході
якого оглянуто автомобіль «ВАЗ-21099»
д.н.з. НОМЕР_2, яким керує ОСОБА_57;

- протоколі огляду від 22 липня 2009
року по вул. Першотравневій, 105 в м.
Тетіїв Київської області (т. 1 а.с. 172), в
ході якого оглянуто автомобіль
«Шкода-Фабія», д.н.з. АА НОМЕР_4, яким
керував ОСОБА_56;

- протоколі огляду та вилучення
від 2 липня 2009 року (т. 1 а.с. 174), згідно
якого у ОСОБА_46 вилучено два мобільних
телефони «Самсунг» та дві сім-картки;

- протоколі огляду та вилучення
від 16 липня 2009 року (т. 1 а.с. 175), згідно
якого у ОСОБА_63 вилучено мобільний
телефон «Нокіа-6233», який йому дав у
користування ОСОБА_55;

- протоколі огляду та вилучення
від 21 липня 2009 року (т. 1 а.с. 176), згідно
якого у ОСОБА_64 вилучено два мобільних
телефони «Самсунг» та сім-карти, якими
користувався її чоловік ОСОБА_57;

- протоколі огляду та вилучення
від 8 липня 2009 року (т. 1 а.с. 177), згідно
якого у ОСОБА_45 вилучено ксерокопії
сторінки блокнота із записами про
продаж мобільних телефонів;

- протоколі обшуку від 9 липня 2009
року у будинку АДРЕСА_1, за місцем
мешкання ОСОБА_3 (т. 4 а.с. 75), під час
якого вилучено конверт з двома
деталями - електродетонаторами типу
ЕД-8-Е;

- протоколі огляду та вилучення
від 2 липня 2009 року (т. 2 а.с. 251), згідно
якого у ОСОБА_2 вилучено поліетиленовий
згорток з порошкоподібною речовиною
світлого кольору;

- протоколі вилучення змивів з
долоней рук від 2 липня 2009 року (т. 2 а.с.
252), згідно якого у ОСОБА_2 вилучено
змиви з рук на два ватні тампони;

- протоколі виїмки (т. 9 а.с. 228-240),
згідно якого у Брусилівській районній
раді Житомирської області вилучено
документи, що підтверджують реєстрацію
та видачу посвідчення депутата ОСОБА_3;

- копії довіреності від 16 червня 2009
року (т. 4 а.с. 129), згідно якої ОСОБА_3
уповноважив ОСОБА_2 розпоряджатись
його автомобілем марки «Мазда СХ-7»,
білого кольору, д.н.з. НОМЕР_5;

- роздруківках телефонних
дзвінків (т. 5 а.с. 13-211), згідно яких
ОСОБА_2 систематично спілкувався з
ОСОБА_3, ОСОБА_55 та ОСОБА_56, а також
періодично з ОСОБА_57, при цьому, вони
також здійснювали телефонні дзвінки
між собою;

- протоколі пред'явлення особи для
впізнання від 8 липня 2009 року (т. 2 а.с.
218-219), згідно якого свідок ОСОБА_45 серед
пред'явлених йому осіб впізнав ОСОБА_2,
якому продав два мобільні телефони
«Нокіа»;

- протоколі пред'явлення
фотознімків для впізнання від 21 липня
2009 року (т. 2 а.с. 231-232), згідно якого
свідок ОСОБА_47 серед пред'явлених йому
осіб впізнав ОСОБА_55, який у якості
водія приїжджав разом із ОСОБА_2 до
нього на дачу за детонатором;

- протоколі очної ставки від 21
липня 2009 року (т. 2 а.с. 233-234), проведеної
між свідком ОСОБА_47 та свідком ОСОБА_55,
під час якої вони повністю підтвердили
свої попередні покази про обставини
приїзду на дачу до ОСОБА_47 за
детонатором;

- протоколі очної ставки від 21
липня 2009 року (т. 2 а.с. 241-242), проведеної
між свідком ОСОБА_47 та свідком ОСОБА_48,
під час якої вони повністю підтвердили
свої попередні покази про обставини
приїзду на дачу до ОСОБА_47 за
детонатором;

- протоколі відтворення
обстановки та обставин подій від 5
липня 2009 року (т. 3 а.с. 31-34), у ході якого
ОСОБА_2 розповів та показав на місці про
обставини виготовлення та
встановлення прихованої камери
відео-спостереження у будинку АДРЕСА_3,
під час якого у будинку №1/60 по пр.
Свободи в м. Києві, за місцем мешкання
ОСОБА_2, було вилучено приховану камеру;

- протоколі відтворення
обстановки та обставин подій від 7
липня 2009 року (т. 3 а.с. 60-62), у ході якого
ОСОБА_62 розповів та показав яким чином
він виготовив дистанційно-керований
пристрій, який у подальшому було
вилучено;

- протоколі пред'явлення
фотознімків для впізнання від 16 липня
2009 року (т. 3 а.с. 78-79), згідно якого
свідок ОСОБА_55 серед пред'явлених йому
осіб впізнав ОСОБА_2, якого возив у м.
Фастів, Софіївську Борщагівку, на вул.
Гончара в м. Києві;

- протоколі пред'явлення
фотознімків для впізнання від 16 липня
2009 року (т. 3 а.с. 80-81), згідно якого свідок
ОСОБА_55 серед пред'явлених йому осіб
впізнав ОСОБА_3, до якого він возив
ОСОБА_2 у Софіївську Борщагівку
Київської області;

- протоколі пред'явлення
фотознімків для впізнання від 24 липня
2009 року (т. 3 а.с. 105-107), згідно якого
свідок ОСОБА_55 серед пред'явлених йому
осіб впізнав ОСОБА_57, який 5 червня 2009
року на автомобілі ВАЗ-21099 разом із
ОСОБА_56 приїжджав до будинку АДРЕСА_3,
де вони вели стеження;

- протоколі пред'явлення
фотознімків для впізнання від 24 липня
2009 року (т. 3 а.с. 108-110), згідно якого
свідок ОСОБА_55 серед пред'явлених йому
осіб впізнав ОСОБА_56, який 5 червня 2009
року на автомобілі ВАЗ-21099 разом із
ОСОБА_57 приїжджав до будинку АДРЕСА_3,
де вони вели стеження;

- протоколі відтворення
обстановки та обставин подій від 16
липня 2009 року (т. 3 а.с.а.с. 82-84, 95-97), у ході
якого ОСОБА_55 розповів та показав куди
саме він возив ОСОБА_2, а саме на
перехрестя вулиць Гончара та
Б.Хмельницького в м. Києві, звідки той
вів спостереження по монітору;

- протоколі відтворення
обстановки та обставин подій від 19
липня 2009 року (т. 3 а.с. 100-103), у ході якого
ОСОБА_55 розповів та показав куди саме
він возив ОСОБА_2 на зустрічі з ОСОБА_3 у
АДРЕСА_1, куди ОСОБА_3 приїжджав на
автомобілі «Мазда СХ-7», яким потім став
користуватись ОСОБА_2;

- протоколі пред'явлення
фотознімків для впізнання від 24 липня
2009 року (т. 3 а.с. 195-196), згідно якого
свідок ОСОБА_57 впізнав ОСОБА_55, який на
автомобілі «Мазда» возив ОСОБА_2;

- протоколі очної ставки від 24
липня 2009 року, проведеної між ОСОБА_57 та
ОСОБА_55 (т. 3 а.с. 197-200), під час якої вони
повністю підтвердили свої попередні
показання про обставини зустрічей та
приїзду 5 травня 2009 року до будинку
АДРЕСА_3;

- протоколі відтворення
обстановки та обставин подій від 22
липня 2009 року (т. 3 а.с. 191-193), у ході якого
свідок ОСОБА_57 розповів та показав куди
возив ОСОБА_56 5 червня 2009 року на
перехрестя вулиць Гончара та
Хмельницького в м. Києві, де ОСОБА_56
дивився у вікно та з кимось
переговорював по рації;

- протоколі пред'явлення
фотознімків для впізнання від 19 серпня
2011 року (т. 14 а.с. 109-111), згідно якого
свідок ОСОБА_16 впізнав ОСОБА_2, якого
він бачив з іще одним чоловіком коли ті
представившись працівниками ЖЕКу
зайшли до під'їзду будинку АДРЕСА_3, для
заміни лампочки перед ліфтовою
кабіною;

- протоколі пред'явлення
фотознімків для впізнання від 19 серпня
2011 року (т. 14 а.с. 112-114), згідно якого
свідок ОСОБА_17 впізнала ОСОБА_2, якого
вона бачила із іще одним незнайомим
чоловіком коли ті представившись
працівниками ЖЕКу зайшли до під'їзду
будинку АДРЕСА_3, для заміни лампочки
перед ліфтовою кабіною;

- висновку експертизи №80.2-09-10-1159-09
(т. 1 а.с 258-274), згідно якого вартість
відновлювального ремонту після вибуху
ліфтового обладнання в будинку АДРЕСА_3
складає 90552 гривень;

- висновку експерта №103/1767 від 15 липня
2009 року (т. 6 а.с. 5-14), згідно якого при
судово-медичному обстеженні трупа
ОСОБА_10 виявлено:

а) множинні осколкові поранення
тіла (голови, тулуба, лівої руки

(плеча)), від яких відходять ранові
канали (які мають в основному напрямок

- ззаду-наперед, зверху-вниз та
знизу-вверх і з права-наліво) та

ушкоджуючи по своєму ходу внутрішні
органи (кістки черепа (переломи),

головний мозок (праву півкулю), ліву
плечову кістку (перелом), ліву і праву

лопатки (переломи), остисті відростки 1-6
грудних хребців і 4-го

поперекового хребця хребта (переломи),
ребра (переломи), легені, лівий

купол діафрагми, ліву нирку; кров у
плевральних порожнинах загальним

об'ємом 1500 мл, малокров'я внутрішніх
органів, «шокові» нирки;

б) множинні садна на голові, лівому
бедрі, крововилив на правому

плечі.

Ушкодження: множинні осколкові
поранення тіла з пошкодженнями
внутрішніх органів - утворились
внаслідок вибуху вибухового пристрою
та відносяться до тяжких тілесних
ушкоджень по критерію небезпечності
для життя та знаходяться у прямому
причинно-наслідковому зв'язку зі
смертю потерпілого.

Ушкодження: множинні садна на голові,
лівому бедрі та крововилив за правому
плечі, які утворились від дії тупого(их)
предмета(ів) і відносяться до легких
тілесних ушкоджень по критерію
короткочасного розладу здоров'я.

Смерть ОСОБА_10 наступила від множинних
осколкових поранень тіла (голови,
тулуба, лівої руки (плеча)), від яких
відходять ранові канали (які мають в
основному напрямок - ззаду-наперед,
зверху-вниз та низу-вверх і з
права-наліво) та ушкоджуючи по своєму
шляху внутрішні органи (кістки черепа
(переломи), головний мозок (праву
півкулю), ліву плечову кістку (перелом),
ліву і праву лопатки (переломи), остисті
відростки 1-6 грудних хребців і 4-го
поперекового хребця хребта (переломи),
ребра (переломи), легені, лівий купол
діафрагми, ліву нирку; супроводжуючі
зовнішньою та внутрішньою кровотечею з
розвитком крововтрати та шоку -
внаслідок вибуху вибухового пристрою;

- висновку експертів ВТ № 1/16 від 8
липня 2009 року (т. 6 а.с. 24-61), згідно якого,
вилучені 5 червня 2009 року після вибуху у
ліфтовій кабіні будинку АДРЕСА_3 групи
об'єктів № 4, 7-20, група об'єктів № 23,
об'єкт № 14, 16, об'єкт № 19 мають
відношення з конструкції вибухового
пристрою і вказують на те, що у якості
виконавчого блоку вибухового пристрою
використовувався мобільний телефон
«Нокіа Е50-1». Даний вибуховий пристрій
виготовлений саморобним способом.
Орієнтовна маса вибухової речовини,
яка використовувалася у даному
вибуховому пристрої становить близько
300-350 г. Характер пошкоджень кабіни
ліфту на місці вибуху, пошкодження на
тілі потерпілого, група об'єктів № 23,
вилучених з місця події, вказують на те,
що основними вражаючими факторами
даного вибухового пристрою є осколкова
дія вищевказаної групи об'єктів № 23,
бризантна та фугасна дія газоподібних
продуктів вибуху і кіптяви, а також
термічний вплив, ударна і звукова
хвиля. У зв'язку з тим, що даний
вибуховий пристрій являється
радіокерованим (виконавчий механізм
виконаний на основі мобільного
телефону), то привести його в дію можна
за допомогою засобів мобільного
зв'язку;

- висновку експерта № 1/23-ВТ від 9
липня 2009 року (т. 6 а.с. 72-86), згідно якого
наданий на дослідження об'єкт,
вилучений в ході відтворення
обстановки і обставин події від 7 липня
2009 року зі свідком ОСОБА_62, являє собою
макет вибухового пристрою. Вказаний
об'єкт міг бути приведений у дію
електричним способом за допомогою
дистанційного керування (мобільного
телефону). Наданий на дослідження макет
вибухового пристрою схожий по
загальній конструкції та виконавчому
механізму з вибуховим пристроєм, який
був використаний при вибуху у ліфті
під'їзду будинку АДРЕСА_3;

- висновку експерта ВТ № 1/24 від 16
липня 2009 року (т. 6 а.с. 96-106), згідно якого
вилучені 9 липня 2009 року під час обшуку
у будинку АДРЕСА_1, за місцем мешкання
ОСОБА_3, два циліндричних металевих
предмета коричневого кольору є
стандартними засобами підриву -
промислово виготовленими
електродетонаторами типу ЕД-8-Е та
відносяться до боєприпасів;

- висновку експерта № 231мб від 15
червня 2009 року (т. 7 а.с. 7-9), згідно якого
при дослідженні об'єктів наданих на
експертизу (об'єкти №№ 4,6) знайдено
епітеліальні клітини з ядрами, в
об'єктах №№ 1-3, 5, 7, епітеліальних
клітин з ядрами не знайдено;

- висновку експерта № 255 мб від 16
липня 2009 року (т. 7 а.с. 18-20), згідно якого
встановлено генетичні ознаки слини
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2;

- висновку експерта № 256 мб від 22
липня 2009 року (т. 7 а.с. 31-36), згідно якого
встановлено ознаки епітеліальних
клітин на захисному корпусі та антені
(об'єкт №4) і на захисному корпусі та
електронній платі (об'єкт №6). При цьому
встановлено, що генетичні ознаки
зразка слини ОСОБА_2 (згідно висновку
експерта № 255 мб від 16 липня 2009 року)
співпадають з генетичними ознаками
епітеліальних клітин на захисному
корпусі та антені (об'єкт №4), і
ймовірність випадкового збігу
генетичних ознак, знайдених у
вказаному об'єкті, складає 8,36x10-24. Тобто
вказані генетичні ознаки
зустрічаються не частіше, ніж у 1 з 1,19x1023
осіб. Генетичні ознаки епітеліальних
клітин на захисному корпусі та
електронній платі (об'єкт №6). змішані.
При цьому встановлено, що генетичні
ознаки зразка слини ОСОБА_2 (згідно
висновку експерта № 255 мб від 16 липня 2009
року), присутні серед генетичних ознак
змішаних епітеліальних клітин на
захисному корпусі та електронній платі
(об'єкт №6);

- висновку експерта № 1518 х від 29
липня 2009 року (т. 8 а.с. 43-44), згідно якого
подані на дослідження вилучені 2 липня
2009 року при огляді у ОСОБА_2 суха
речовина масою 0,41 г та незначні
нашарування на тампонах містять
особливо небезпечний наркотичний
засіб героїн масою 0,13 г, відсотковий
вміст героїну у речовині - 31 % (з
урахуванням висновку спеціаліста №526
хш від 04 липня 2009 року);

- висновку експерта № 324/і від 16
серпня 2011 року (т. 14 а.с. 125-127), згідно
якого при судово-медичній експертизі
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зокрема, при
огляді 13 серпня 2009 року у експертній
установі, у нього були виявлені такі
тілесні ушкодження: три садна на
задній поверхні лівого ліктьового
суглобу; садно на переднє-внутрішній
поверхні лівої гомілки у верхній
третині; синці: на передній поверхні
правого стегна у середній третині; на
переднє-зовнішній поверхні правого
колінного суглобу з наявним садном у
верхніх його відділах; Кожне з описаних
тілесних ушкоджень, за ступенем
тяжкості, відноситься до легкого
тілесного ушкодження (за критерієм
тривалості розладу здоров'я).
Вищевказані тілесні ушкодження
утворилися від дії тупих предметів,
судити про характерні властивості яких
не представляється можливим.
Морфологія вказаних тілесних
ушкоджень дозволяє стверджувати, що
вказані тілесні ушкодження могли
утворитися за 2-3 доби до проведення
судово-медичного огляду (13.08.2009). Таким
чином, можна категорично стверджувати,
що утворення тілесних ушкоджень, у
проміжок часу, зазначений
обвинуваченим, а саме 05.06.2009,
виключається;

- довідці ПТ ЗТ «Скарбниця» про
реалізацію кольє, зданого ОСОБА_55 15
червня 2009 року до ломбардного
відділення по вул. Старовокзальній, 18 в
м. Києві (т. 4 а.с. 110);

- копіях документів (т. 4 а.с. а.с. 131,
136), згідно яких автомобіль «Мазда-323»
д.н. НОМЕР_1 належить ОСОБА_55, «Мазда
СХ-7» д.н. НОМЕР_5 - ОСОБА_3

Також вина підсудних ОСОБА_3 і ОСОБА_2 у
пред'явленому обвинуваченні
підтверджується і речовими доказами:
автомобілями «Мазда-323», д.н.з. НОМЕР_1,
«Мазда СХ-7», д.н.з. НОМЕР_5, автомобілем
марки «Ауді-А4», д.н.з. АА НОМЕР_3, та
вилученими під час оглядів та обшуків
предметами (т. 4 а.с.а.с. 137-150, 121-126, 99-100).

Оцінивши всі досліджені докази по
даній справі, суд приходить до висновку
про підтвердження пред'явленого
обвинувачення відносно кожного з
підсудних ОСОБА_3 та ОСОБА_2, а
невизнання останніми своєї вини, суд
оцінює як своєрідний спосіб захисту
для уникнення відповідальності за
вчинене, при цьому суд зважає і на той
факт, що підсудним ОСОБА_2 на окремому
етапі досудового слідства
повідомлялись відповідні фактичні
обставини протиправної діяльності в
контексті пред'явленого обвинувачення.

Так, будучи допитаним 6 липня 2009 року як
свідок ОСОБА_2 повідомив (т. 3 а.с. 36-47), що
з 2007 року він знайомий з ОСОБА_3, у
власності якого був автомобіль марки
«Мазда СХ-7», білого кольору. При одній
із зустрічей ОСОБА_3 у нього цікавився
чим він займається, на що він відповів,
що спеціалізованою технікою, і може
зробити захист від прослуховування,
системи відеоспостереження, захист
електронної інформації, на що ОСОБА_3
сказав, що йому потрібні такі речі і він
до нього буде звертатись. Періодично
йому дзвонив ОСОБА_3 та замовляв
спецтехніку. В кінці осені 2008 року
ОСОБА_3 замовив у нього два
приймача-передатчика типу «Клоп», для
прослуховування якогось офісу. На
прохання ОСОБА_3 він виїхав за місцем
його мешкання у АДРЕСА_1. До цього вони
спілкувались у його автомобілі з
приводу прослуховуючих пристроїв. В
кінці 2008 року ОСОБА_3 замовив у нього
систему для створення перешкод від
прослуховуючих пристроїв, які могли
бути встановлені у його будинку,
автомобілі, офісі. Після цього він
придбав для ОСОБА_3 систему для
створення перешкод шумопоглинання та
два індикатора поля у вигляді ручки
визначення місця знаходження
прослуховуючих пристроїв. У січні 2009
ОСОБА_3 попросив у нього плату для
системи відео-спостереження, яку хотів
встановити у свій комп'ютер. До цього
ОСОБА_3 привозив його до нього додому на
власному автомобілі «Мазда СХ-7» та
запитував, де можна встановити камери
відео-спостереження. Після цього, він
на прохання ОСОБА_3 замовив і придбав
прослуховуючі пристрої. ОСОБА_3
запропонував йому прослуховувати
офісне приміщення по вул.
Дегтярівській 8-а в м. Києві, з оплатою 800
доларів США за 2 тижні, на що він
погодився. ОСОБА_3 сказав, що є людина,
яка встановить прослуховуючі пристрої
у вказаному приміщенні. Ці
прослуховуючі пристрої були
встановлені у приміщенні 15 жовтня 2008
року. У його задачу входило зняття
інформації з прослуховуючого пристрою
за допомогою спеціального пристрою.
Після 15 серпня 2009 року він практично
кожного дня приїжджав до приміщення по
вул. Дегтярівській, 8-А в м. Києві, та
знімав інформацію з прослуховуючих
пристроїв, після чого дзвонив ОСОБА_3 та
повідомляв про зняту інформацію, після
чого домовлялись про зустріч для
передачі інформації. Зустрічались вони
на Борщагівці в м. Києві, неподалік від
будинку ОСОБА_3, біля магазину
«Мінімаркет» та передавав «флешку» з
інформацією. Перед Новим роком він
зустрічався з ОСОБА_3, якого цікавила
прихована система відео-спостереження.
В кінці 2009 року він придбав для ОСОБА_3
приховану систему відео-спостереження,
яку потрібно було встановити у якомусь
під'їзді, але де саме ОСОБА_3 поки що не
повідомляв. На початку лютого 2009 року,
він разом із ОСОБА_3 на автомобілі
«Мазда СХ-7» приїхали до будинку
АДРЕСА_3, де ОСОБА_3 вказав на під'їзд, де
необхідно було встановити приховану
систему відео-спостереження, при цьому
ОСОБА_3 не говорив для чого потрібно це
зробити та хто там проживає. ОСОБА_3
сказав, що камеру повинно буде
встановити на 1 поверсі під'їзді та вона
повинна робити стаціонарно, передавати
відео та звукову інформацію на
відстань 150 метрів. Обов'язковою умовою
встановлення відеокамери було те, щоб
чітко було видно двері ліфта на 1
поверсі. Після цього, він у себе вдома
розібрав передатчик, зняв корпус і
дістав плату, подовжив кабелем
відстань від передатчика до камери.
Засунув антену разом з передатчиком у
білий пінопласт, зробивши з нього
камуфляж. Камеру також заховав у
пінопласт і зробив у ньому віконце.
Після цього в цоколі лампочки зробив
паз та припаяв до нього проводи камери.
Він перевірив чи вкручується лампочка
у патрон і чи не було проблем з її
укручуванням на місці. Проводи від
лампочки приєднав до зарядного
пристрою. Схема прихованого
відео-спостереження була зібрана та
готова до монтажу. Приблизно 12 лютого
2009 року він подзвонив ОСОБА_3 та сказав,
що система відео-спостереження готова
та для її встановлення йому потрібна
допомога. Після цього він зустрівся
ОСОБА_3 біля вищезазначеного
«Мінімаркету» на Софіївській
Борщагівці та сказав, що для
встановлення прихованої системи
відео-спостереження у під'їзді йому
необхідна людина та драбина. ОСОБА_3
сказав, що знайде помічника та драбину.
Після цього, ОСОБА_3 йому подзвонив і
сказав, що встановлювати систему
прихованого відео-спостереження
будуть приблизно в середині березня 2009
року. А також сказав, що йому буде
допомагати його знайомий на ім'я
ОСОБА_66, якого він раніше не знав.
ОСОБА_66 повинен був привезти драбину та
подавати йому інструменти, а також
ОСОБА_3 сказав, щоб він показав ОСОБА_66
як працює система відео-спостереження
та віддати приймач передачі сигналу й
монітор після встановлення. Приблизно
у 20-х числах березня 2009 року йому
подзвонив ОСОБА_3, який сказав, що біля
арки будинку АДРЕСА_3, його буде чекати
ОСОБА_66, який до нього підійде та скаже,
що він від ОСОБА_3 Прибувши на місце, до
нього підійшов ОСОБА_66 з дюралевою
драбиною, після чого вони вдвох зайшли
у під'їзд. Назустріч їм виходили
чоловік з жінкою, яким ОСОБА_66 сказав,
що вони з ЖЕКу та прийшли встановлювати
лампочки. Після цього він підійшов до
ліфта та за допомогою драбини піднявся
до місця кріплення лампочки напроти
ліфта. Там він викрутив лампочку та
вкрутивши свою почав монтувати
відеокамеру в корпус плафона. Він
приклеїв пінопласт з камерою у корпус
плафона та замаскував проводи.
Антену разом з передатчиком опустив
вниз по стіні та приклеїв. На це він
затратив приблизно 10 хвилин. Плафон на
місце не ставили, так як він заважав
обзору відеокамери. Після цього він з
ОСОБА_66 вийшли на вулицю та по приймачу
з монітором спостерігав за роботою
відеокамери, яка працювала нормально.
Він показав ОСОБА_66 як працює приймач і
його йому віддав. Після цього ОСОБА_66
сказав, що будуть підтримати зв'язок
через ОСОБА_3, і вони роз'їхались. На
початку квітня 2009 року йому подзвонив
ОСОБА_3 та призначив зустріч біля
«Мінімаркету» на Софіївській
Борщагівці. В той же день, близько 11-12
години він приїхав на зустріч до
ОСОБА_3, який замовив йому виготовити
дистанційно керовану систему, яку
потрібно встановити в ліфті вказаного
будинку АДРЕСА_3, та дав для цього 1000
доларів США. ОСОБА_3 спочатку сказав, що
хоче налякати конкурента, та передав
йому пакет, в якому знаходилась
замазка, з якої виходило два проводи.
ОСОБА_3 сказав, що дистанційна система
повинна спрацювати так, щоб на проводи
пішла напруга, щоб відбувся хлопок та
появилась димова завіса у ліфті
вказаного будинку, де вони перед цим
встановили приховану відеокамеру.
ОСОБА_3 сказав, що після цього людина
злякається та буде з ними
співпрацювати, а він заробить гроші.
Після цього він забрав у ОСОБА_3 пакет з
замазкою та 1000 доларів США і поїхав до
себе додому. Він вирішив встановити
систему у корпус оповіщення ліфта.
Систему дистанційного управління він
зробив з двох мобільних телефонів, один
з яких був приймачем, а другий
передатчиком. Приймачем був смартфон
«Нокіа», у якому він зняв задню кришку,
підключив проводи до контактів
вібровипромінювача, які видавали
напругу 1,5 В. Ці проводи він підключив
до реле, яке спрацьовує від напруги від
1,5 до 3 В. Групу контактів на замикання
підключив до блоку живлення «крона» 9В.
Один з контактів крони підключив до
проводу, який виходив із замазки.
Другий провід з замазки підключив до
другої групи контактів реле. Схема була
зібрана та вмонтована у корпус
переговорного пристрою кабіни ліфта.
Далі він встановив програму у смартфон,
щоб було неможливо надіслати
СМС-повідомлення чи подзвонити з
іншого номера, крім того, який вказаний
у білому списку. Після цього, ОСОБА_3 дав
йому 200 доларів США на які він купив два
мобільні телефони «Нокіа» у кіоску в
районі «Дарниці». В квітні 2009 року
дистанційно керований пристрій був
готовий, про що він повідомив ОСОБА_3
ОСОБА_3 залишився задоволений та сказав
встановити його у ліфті будинку
АДРЕСА_3. Він віддав ОСОБА_3 другий
мобільний телефон. Приїхавши до
вказаного будинку він встановив
сім-карту, яку йому дав ОСОБА_3 у телефон
дистанційного пристрою, попередньо
ввівши номер в систему білого списку.
Приблизно 10 квітня 2009 він зайшов у
під'їзд вказаного будинку, вже знаючи
код вхідних дверей 1,2,3,4, який йому
сказав ОСОБА_3, та встановив
дистанційно керований пристрій в
кабіні ліфта, прикріпивши його двома
саморізами до стінок ліфта. Воно нічим
не відрізнялось від вже встановленого
у ліфті. Після цього він поїхав додому.
Він передзвонив ОСОБА_3 та повідомив, що
все готово. Приблизно 20 травня 2009 року
йому подзвонив ОСОБА_3 та повідомив, що
система не працює. Після цього, він
поїхав до вказаного будинку, де зняв у
ліфті дистанційно керовану систему, а
також зустрівся з ОСОБА_3 та забрав у
нього телефон «Нокіа». Приїхавши
додому, він розібрав систему та виявив,
що напруга була, та не працювала
система імітації шумодимового ефекту.
Він зустрівся з ОСОБА_3 і віддав йому
шумодимову систему та сказав, що вона
не працює. ОСОБА_3 сказав, що скоріше за
все не працює детонатор і з цим
розбереться. Після цього він поїхав до
знайомого у Суми, де знаходився два дня.
Другий мобільний телефон «Нокіа» з
дистанційної системи залишився у нього
вдома. В цей час у нього вдома
знаходилась його сестра, яка вставила у
мобільний телефон «Нокіа» свою
сім-карту та з нього йому подзвонила.
Він їй сказав, щоб вона виключила та
більше не включала даний мобільний
телефон. Після цього він поїхав до
батьків у м. Фастів, де забрав у сестри
вказаний телефон «Нокіа», який вона
забрала з собою. Ввечері йому подзвонив
ОСОБА_3 та сказав, що шумодимовий
пристрій готовий та він сказав, що
заїде наступного дня. Наступного дня
він зустрівся з ОСОБА_3, який передав
йому пристрій шумової імітації та
сказав, що все працює. Він віддав ОСОБА_3
телефон та поїхав встановлювати
дистанційну систему у ліфті будинку
АДРЕСА_3. Він встановив у ліфті будинку
систему шумодимового ефекту, після
чого поїхав додому та подзвонив ОСОБА_3,
якому сказав, що все встановив. Це було
29 травня 2009 року. Після цього, рано
вранці 4 червня 2009 року він приїхав у м.
Київ, де знаходився до 6 червня 2009 року,
вдома по АДРЕСА_4. 5 червня 2009 року,
приблизно о 10 годині, йому дзвонив
ОСОБА_3, але він не відповідав так як
вживав спиртні напої. Після цього,
після 15 години він подзвонив ОСОБА_3,
який сказав, що хоче з ним зустрітись.
Він поїхав на зустріч до ОСОБА_3, який
спитав чи все нормально та де він буде у
ближчий час. Також ОСОБА_3 сказав йому,
щоб дзвонив з іншого мобільного
телефону. Після цього, він поїхав
додому та по телевізору побачив у
новинах, що в будинку, де він встановив
систему прихованого
відео-спостереження та
шумодимоімітації, пролунав вибух та
загинула людина. Він зрозумів, що
ОСОБА_3 його обманув і в системі
шумодимової імітації було встановлена
якась вибухова речовина. Він не знав що
робити, так як у ОСОБА_3 були знайомі в
силових структурах. Після цього він
зустрівся з ОСОБА_3, який приїхав на
автомобілі Ауді А6 темного кольору.
ОСОБА_3 сказав, що все нормально, і той
чоловік заліз не в свій бізнес, та його
потрібно було прибрати з дороги. Також
ОСОБА_3 сказав, що в подальшому він буде
нормально себе почувати, а його товариш
побудує на цьому бізнес. Якщо виникнуть
якісь проблеми, то у нього є серйозні
знайомі, які все вирішать та
допоможуть. Після цього, ОСОБА_3 оформив
на нього свій автомобіль «Мазда СХ-7»,
який перейшов у його власність. Пізніше
ОСОБА_3 йому подзвонив і домовився про
зустріч. Він приїхав додому до ОСОБА_3,
який сказав, що все нормально та його
люди заберуть площадки для будівництва
будинку з чого будуть гроші. Після
цього, вони ще зустрічались з ОСОБА_3 та
обговорювали різні питання. Потім він
дізнався, що ним цікавляться
працівники міліції, про що він
повідомив ОСОБА_3 Вони домовились, що
якщо його затримають, то він буде
говорити, що тільки намагався збити
ІМЕІ телефонів на нулі та якщо буде
щось серйозне, то йому допоможуть. Він
не бажав смерті людині та не приводив у
дію вибуховий пристрій, а зі слів
ОСОБА_3, вони лише хотіли когось
налякати.

Також, будучи допитаним як свідок 6
липня 2009 року, із застосуванням
заходів безпеки, під вигаданими
анкетними даними ОСОБА_62, підсудний
ОСОБА_2 повідомив, що у січні 2009 року,
ОСОБА_3 замовив систему прихованого
відео-спостереження, яка була ним
встановлена в під'їзді будинку АДРЕСА_3.
ОСОБА_3 туди приїжджав на своєму
автомобілі «Мазда СХ-7» та показував, де
необхідно встановити вказану систему
відео-спостереження. Також, ОСОБА_3
цікавився дистанційно-керованою
системою та пропонував за неї 1000
доларів США. Ця система повинна була
встановлена у ліфті вказаного будинку,
щоб налякати конкурента та заробити
гроші. Вказана дистанційно керована
система була ним виготовлена з двох
мобільних телефонів, один з яких був
приймачем, а другий передатчиком. У
квітні 2009 року даний пристрій був
виготовлений та переданий ОСОБА_3, який
по його вказівці був встановлений у
ліфті будинку АДРЕСА_3. Другий телефон
дистанційного пристрою знаходився у
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3, у вказаному
будинку, де було встановлено приховану
відеокамеру та дистанційно керовану
систему, відбувся вибух і загинула
людина. До вибуху причетний ОСОБА_3, і що
людина загинула через те, що перейшла
дорогу останньому.

Суд звертає увагу, що, оскільки на
згадані обставини підсудний ОСОБА_2
посилався у процесуальному статусі
свідка, що, на думку суду, унеможливлює
покладання цих показань в основу
даного вироку, водночас такі показання
за своїм змістом певним чином
узгоджуються з іншими дослідженими
доказами по цій справі.

Таким чином, дії підсудного ОСОБА_2, які
виразилися у протиправному заподіянні
смерті іншій людині, вчиненого
способом, небезпечним для життя
багатьох осіб, з корисливих мотивів, на
замовлення, за попередньою змовою
групою осіб, суд кваліфікує за п.п. 5,6,11,12
ч. 2 ст. 115 КК України.

Дії підсудного ОСОБА_3, які виразилися у
протиправному заподіянні смерті іншій
людині, вчиненого способом,
небезпечним для життя багатьох осіб, на
замовлення, за попередньою змовою
групою осіб, суд кваліфікує за п.п. 5,11,12
ч. 2 ст. 115 КК України.

Також, оскільки підсудні ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, кожен окремо, здійснили умисне
знищення та пошкодження чужого майна,
що заподіяло шкоду у великих розмірах,
вчинене шляхом вибуху та спричинило
загибель людини, то такі їх дії, кожного
окремо, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 194 КК
України.

Дії підсудного ОСОБА_2, які виразилися у
придбанні, виготовленні та зберіганні
вибухових речовин та вибухового
пристрою без передбаченого законом
дозволу, суд кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК
України.

Дії підсудного ОСОБА_3, які виразилися у
придбанні, виготовленні, зберіганні та
збуті вибухових речовин без
передбаченого законом дозволу, а також
придбанні та зберіганні бойових
припасів без передбаченого законом
дозволу, суд кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК
України.

Крім того, оскільки підсудний ОСОБА_2
здійснив незаконне придбання та
зберігання наркотичних засобів без
мети збуту, то такі його дії суд
кваліфікує за ч. 1 ст. 309 КК України.

КП «Керуюча дирекція» Шевченківської
районної у м. Києві ради заявлено
цивільний позов щодо відшкодування
матеріальної шкоди на суму 90552 грн.

Крім того, потерпілими ОСОБА_12 та
ОСОБА_9 також заявлено цивільні позови
відповідно кожною на 1000000 грн. щодо
відшкодування моральної шкоди.

Підсудні ОСОБА_2 та ОСОБА_3, кожний
окремо, вказані цивільні позови не
визнали.

Враховуючи, що в судовому засіданні
знайшли своє підтвердження
цивільно-правові вимоги в частині
розміру завданої матеріальної шкоди,
то позов КП «Керуюча дирекція»
Шевченківської районної у м. Києві ради
підлягає задоволенню у повному об'ємі.

Що ж стосується цивільних позовів
потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_9, то беручи
до уваги, що діями підсудних ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, суттєво було нанесено шкоду
психоемоційному стану цих потерпілих
через втрату для них рідної людини
(відповідно чоловіка та сина), що, як
наслідок, на думку суду, потягло за
собою порушення звичайного режиму їх
життя, а тому, виходячи із засад
розумності, виваженості,
справедливості, позови зазначених
потерпілих, відповідно до ст.ст. 23, 1167 ЦК
України, підлягають задоволенню
частково, а саме на суму 300000 грн. кожній.

Обставиною, яка обтяжує покарання
підсудному ОСОБА_3, суд визнає рецидив
злочинів.

Призначаючи покарання підсудним
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, суд враховує, що
підсудний ОСОБА_2 раніше не судимий в
силу ст. 89 КК України, а підсудний
ОСОБА_3 раніше засуджувався за вчинення
злочинів, при цьому останні на
наркологічному та психоневрологічному
обліках не перебувають, у період, до
якого відносяться інкриміноване
кожному з них діяння ознак будь-якого
психічного захворювання не виявляли, в
тому числі і будь-якого відхилення у
нервово-психічному стані, у зв'язку із
чим у застосуванні до них примусових
заходів медичного характеру не
потребують, мають сім»ї, батьків
похилого віку.

Також, зважаючи на те, що підсудні
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 свою вину у
пред'явленому обвинуваченні не
визнали, а обставин, які б пом'якшували
їм покарання судом не встановлено, суд
не вбачає належних підстав для
застосування до них ст. 69 КК України, і
вважає необхідним обрати їм
відповідний розмір покарання в межах
санкцій визначених законом.

В той же час, органом досудового
слідства серед обставин, які обтяжують
покарання підсудного ОСОБА_2 та ОСОБА_3
зазначено - вчинення злочину групою
осіб за попередньою змовою та вчинення
злочину загальнонебезпечним способом,
проте зазначені обставини є
кваліфікуючими ознаками злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 115 КК України, а
тому не підлягають окремому врахуванню
при призначенні покарання. Також не
підлягає окремому врахуванню як
обставина, яка обтяжує покарання -
тяжкі наслідки, завдані злочином, на
яку послався орган досудового
слідства, оскільки зазначений склад
злочину (ч. 2 ст. 115 КК України) вже за
своєю правовою природою обов'язковим
елементом має тяжкі наслідки у вигляді
настання смерті (загибелі) людини.

Крім того, враховуючи те, що підсудний
ОСОБА_3 не відбув покарання, призначене
вироком Дніпровського районного суду
м. Києва від 14 лютого 2000 року у виді 2
років і 19 днів позбавлення волі, згідно
ст.ст. 71, 72 КК України, суд вважає
необхідним частково приєднати
невідбуту ним частину покарання за
вказаним вироком, а саме три місяці.

Питання щодо речових доказів по справі
необхідно вирішити відповідно до вимог
81 КПК України 1960 року.

Судові витрати, пов'язані з проведенням
експертиз на загальну суму 51293,97 грн.
слід стягнути на рахунок держави з
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у наступному вигляді:
з ОСОБА_3 - 26293,97 грн., а з ОСОБА_2 - 25000 грн.

Арешт, накладений на автомобіль Ауді А4
(державний номер НОМЕР_3), Мазда 323
(державний номер НОМЕР_1), Мазда СХ7
(державний номер НОМЕР_5), нежитлову
будівлю загальною площею 4246,6 кв.м, яка
знаходиться за адресою: м. Київ, вул.
Дегтярівська, 8а - необхідно скасувати.

На підставі викладеного та, керуючись
ст.ст. 323, 324, 328, 330, 332 КПК України 1960 року,
п. 11 Перехідних положень КПК України,

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні
злочинів, передбачених п.п. 5,11,12 ч. 2 ст.
115, ч.2 ст. 194, ч.1 ст. 263 КК України, за якими
призначити йому покарання у виді:

- за п.п. 5,11,12 ч. 2 ст. 115 КК України -
десяти років позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 194 КК України - семи років
позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 263 КК України - чотири
роки позбавлення волі.

За сукупністю злочинів, на підставі ст.
70 КК України, остаточне покарання
ОСОБА_3 призначити шляхом поглинення
менш суворого покарання більш суворим
у виді десяти років позбавлення волі.

Відповідно до ст.ст. 71, 72 КК України,
частково приєднати ОСОБА_3 невідбуте
покарання за вироком Дніпровського
районного суду м. Києва від 14 лютого 2000
року і остаточно призначити ОСОБА_3
покарання у виді десяти років і трьох
місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3
обчислювати з моменту його затримання
та знаходження під вартою у зв'язку із
даною справою, а саме з 10 липня 2009 року.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні
злочинів, передбачених п.п.5,6,11,12 ч. 2 ст.
115, ч.2 ст. 194, ч.1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК
України, за якими призначити йому
покарання у виді:

- за п.п. 5,6,11,12 ч. 2 ст. 115 КК України -
десяти років позбавлення волі з
конфіскацією належного йому майна;

- за ч.2 ст. 194 КК України - семи років
позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 263 КК України - чотирьох
років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 309 КК України - двох
років позбавлення волі.

За сукупністю злочинів, на підставі ст.
70 КК України, остаточне покарання
ОСОБА_2 призначити шляхом поглинення
менш суворого покарання більш суворим
у виді десяти років позбавлення волі з
конфіскацією належного йому майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_2
обчислювати з моменту його затримання
та перебування під вартою по даній
справі, а саме з 8 липня 2009 року.

Цивільні позови заявлені потерпілими
ОСОБА_12 та ОСОБА_9 відповідно кожною на
1000000 грн. щодо відшкодування моральної
шкоди, - задовольнити частково,
стягнувши солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2
на користь ОСОБА_12 - 300000 грн., на користь
ОСОБА_9 - 300000 грн., а в решті вимог -
відмовити.

Цивільний позов заявлений КП «Керуюча
дирекція» Шевченківської районної у м.
Києві ради щодо відшкодування
матеріальної шкоди на суму 90552 грн. -
задовольнити повністю, стягнувши
солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь
КП «Керуюча дирекція» 90552 грн.

Після набрання вироком законної сили,
речові докази по справі, зазначені на
а.с.а.с. 137-144 в т. 1 - знищити; зазначені на
а.с. 145 в т. 1 - зберігати у справі;
зазначені на а.с.а.с. 146, 149 в т. 1 -
конфіскувати, а інші, в тому числі
автомобіль Ауді А4 (державний номер
НОМЕР_3), Мазда 323 (державний номер
НОМЕР_1), Мазда СХ7 (державний номер
НОМЕР_5) - повернути законним
володільцям.

Судові витрати, пов'язані з проведенням
експертиз на загальну суму 51293,97 грн. -
стягнути на рахунок держави з ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 у наступному вигляді: з ОСОБА_3 -
26293,97 грн., а з ОСОБА_2 - 25000 грн.

Після набрання вироком законної сили,
арешт, накладений на автомобіль Ауді А4
(державний номер НОМЕР_3), Мазда 323
(державний номер НОМЕР_1), Мазда СХ7
(державний номер НОМЕР_5), нежитлову
будівлю загальною площею 4246,6 кв.м, яка
знаходиться за адресою: м. Київ, вул.
Дегтярівська, 8а - скасувати.

Запобіжний захід у вигляді „взяття під
варту" стосовно ОСОБА_3 та ОСОБА_2 -
залишити без змін і до набрання вироком
законної сили утримувати кожного в
Київському СІЗО №13.

Вирок може бути оскаржений в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва через Шевченківський
районний суд м. Києва протягом 15 діб з
моменту його проголошення, а
засудженими - в той же строк з моменту
вручення їм копії вироку.

СУДДІ