Ухвала іменем україни
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_16

суддів: ОСОБА_17., ОСОБА_18.,

при секретарі судового засідання ОСОБА_19

за участю прокурора ОСОБА_20

засудженого ОСОБА_1,

захисників: ОСОБА_2,

ОСОБА_3,

ОСОБА_4,

ОСОБА_5

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 11 червня 2015 року матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000010 за касаційними скаргами засудженого ОСОБА_1, його захисника ОСОБА_2 та прокурора, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції на вирок Березанського районного суду Миколаївської області від 11 серпня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 02 грудня 2014 року.

Вироком Березанського районного суду Миколаївської області від 11 серпня 2014 року

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, в силу ст. 89 КК України такого, що судимостей не має,

засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі;

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянина України, уродженця м. Арташат,

Республіки Вірменія, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_2,

засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі;

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, громадянина України, уродженця та

проживаючого за адресою: АДРЕСА_3,

засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі.

За обвинуваченням за ч. 1 ст. 296 КК України виправдано.

Виключено епізод обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 186 КК України відносно потерпілого ОСОБА_8 у зв'язку з недоведеністю їх вини.

Виключено епізод обвинувачення ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 186 КК України відносно потерпілої ОСОБА_9 у зв'язку з недоведеністю їх вини.

Виключено епізод обвинувачення ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 186 КК України відносно потерпілого ОСОБА_10 у зв'язку з недоведеністю його вини.

Виключено з обвинувачення ОСОБА_7 за епізодом відносно потерпілого ОСОБА_10 кваліфікуючу ознаку вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб.

Вирішено цивільний позов та питання речових доказів у провадженні.

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 02 грудня 2014 року вирок суду першої інстанції залишено без змін.

За обставин, встановлених судом та детально описаних у вироку ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ОСОБА_1 визнано винуватими та засуджено за скоєння грабежу, тобто відкритого викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

03 листопада 2012 року ОСОБА_7, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, поблизу перехрестя пров. Банківського та вул. Новосельської, в смт. Березанка, Миколаївської області, умисно повторно відкрито шляхом ривка, зірвав з шиї ОСОБА_11 золотий ланцюжок з хрестиком, після чого з місця події зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, заподіявши таким чином потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 17763, 25 грн.

09 листопада 2012 року ОСОБА_7 та ОСОБА_1, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, поблизу кафе, що на вул. Леніна, 55а, смт. Березанка, Миколаївської області, діючи за попередньою змовою між собою, умисно повторно відкрито заволоділи належним ОСОБА_12 майном на загальну суму 4432, 20 грн.

В ніч з 10 на 11 листопада 2012 року, приблизно о 02.30 год., ОСОБА_7, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, поблизу кафе, що на вул. Леніна, 55а, смт. Березанка, Миколаївської області, умисно повторно відкрито заволодів належним ОСОБА_10 майном на загальну суму 4875, 42 грн.

16 листопада 2012 року, близько 03.00 год., ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ОСОБА_1, після спільного розпивання спиртних напоїв з ОСОБА_13, діючи за попередньою змовою між собою, запропонували підвезти останнього до бази відпочинку, та рухаючись в автомобілі, погрожуючи застосуванням фізичного насильства, повторно відкрито заволоділи належним останньому майном на загальну суму 2098, 60 грн.

28 листопада 2012 року, близько 01.00 год., ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ОСОБА_1, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, за попередньою змовою між собою, поблизу кафе, що на вул. Одеській, 2г, в с. Коблево, Миколаївської області, умисно повторно відкрито заволоділи належним ОСОБА_14 майном на загальну суму 6647, 25 грн.

09 грудня 2012 року ОСОБА_6, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, поблизу кафе, що на вул. Леніна, 55а, смт. Березанка, Миколаївської області, о 02.00 год., умисно повторно відкрито заволодів належним ОСОБА_15 майном на загальну суму 31410.00 грн.

У аналогічних за змістом та касаційними вимогами касаційних скаргах засуджений ОСОБА_1 та його захисник ОСОБА_2 ставлять питання про скасування вироку суду першої інстанції та ухвали суду апеляційної інстанції і призначення нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. Вказують, що інкримінованих ОСОБА_1 кримінальних правопорушень він не вчиняв. Зазначають, що всупереч вимогам ст. 78 КПК України, з огляду на наявність конфлікту інтересів між ним та іншими засудженими оскаржуваним вироком особами, не було здійснено заміну захисника. Наголошують на порушенні принципу безпосереднього дослідження доказів у провадженні в суді в зв'язку з їх дослідженням за відсутності ОСОБА_1

Крім того, стверджують, що суд першої інстанції всупереч вимогам ст. 365 КПК України, безпідставно поновив судовий розгляд для усунення протиріч у показаннях свідків державним обвинувачем. Вважають, що суд апеляційної інстанції, всупереч вимогам ст. 419 КПК України наведені доводи залишив поза своєю увагою та обґрунтованих відповідей на них не дав. Також наголошують на безпідставності поновлення судового розгляду і судом апеляційної інстанції в судовому засіданні 17.11.2014 року.

У касаційній скарзі прокурор просить скасувати оскаржувані судові рішення і призначити новий розгляд у суді першої інстанції відносно всіх засуджених з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. Зазначає про порушення вимог ст. 338 КПК України через неповідомлення потерпілих про зміну прокурором обвинувачення в суді та нероз'яснення їх права підтримувати обвинувачення в раніше пред'явленому обсязі. Вказує на порушення права засуджених на захист в зв'язку з наявністю у них конфлікту інтересів та необхідністю залучення різних захисників. Вважає висновок суду апеляційної інстанції про те, що наведені порушення не є істотними та такими, що перешкодили суду ухвалити законне рішення передчасним. Наголошує на залишенні без належних відповідей доводи сторони захисту в апеляційних скаргах щодо невідповідності вироку вимогам ст. 374 КПК України у зв'язку із не зазначенням у ньому формулювання обвинувачення, визнаного судом недоведеним.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2 на підтримання касаційних вимог, захисника ОСОБА_3, яка вважала, що необхідно скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції відносно ОСОБА_1 і призначити новий розгляд у вказаному суді, захисника ОСОБА_5, який поклався на розсуд суду та просив прийняти рішення відповідно до вимог кримінального процесуального закону, захисника ОСОБА_4, який вважав, що судові рішення відносно ОСОБА_7 слід залишити без зміни, думку прокурора на підтримання касаційних вимог сторони обвинувачення та частково сторони захисту, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

При цьому ст. 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 78 КПК України особа не має право брати участь у кримінальному провадженні як захисник, якщо вона у цьому провадженні надає правову допомогу обвинуваченому, інтереси якого суперечать інтересам особи, яка звернулась з проханням про надання правової допомоги.

У кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_1, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 під час досудового та судового слідства для надання правової допомоги всім обвинуваченим було залучено захисника ОСОБА_3

Під час судового розгляду обвинувачені давали різні покази про фактичні обставини інкримінованих їм кримінальних правопорушень та участі кожного з них у їх вчиненні, відтак мав місце конфлікт інтересів обвинувачених. Однак захисник ОСОБА_3, з огляду на наявність суперечностей інтересів ОСОБА_1, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 та розбіжності їх позицій, всупереч вимогам п. 1 ч. 2 ст. 78 КПК України продовжувала брати участь в одному кримінальному провадженні, одночасно здійснюючи захист усіх вказаних осіб, що свідчить про порушення їх права на захист. Тому, доводи касаційних скарг в цій частині колегія суддів вважає обґрунтованими.

Відповідно до ч. 3 ст. 338 КПК України, якщо в обвинувальному акті зі зміненим обвинуваченням ставиться питання про застосування закону України про кримінальну відповідальність, який передбачає відповідальність за менш тяжке кримінальне правопорушення, чи про зменшення обсягу обвинувачення, головуючий зобов'язаний роз'яснити потерпілому його право підтримувати обвинувачення у раніше пред'явленому обсязі.

В ході судового розгляду даного кримінального провадження, прокурором на підставі ст. 338 КПК України неодноразово змінювалось обвинувачення шляхом зменшення його обсягу. При цьому, як убачається зі справи, потерпілі у судових засіданнях присутніми не були, право підтримувати обвинувачення у раніше пред'явленому обсязі їм не роз'яснювалось. Отже судом першої інстанції було допущено порушення вимог ч. 3 ст. 338 КПК України.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об'єктивно з'ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підставі його ухвалення.

Відповідно до частин 3, 4 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку у разі визнання особи виправданою зазначаються - формулювання обвинувачення, яке пред'явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення. У резолютивній частині вироку зазначаються рішення про визнання особи невинуватою у пред'явленому обвинуваченні та її виправдання.

Постановлений судом першої інстанції вирок не відповідає вказаним вимогам, оскільки, у його мотивувальній частині не зазначено формулювання обвинувачення, яке пред'явлене особі і визнане судом недоведеним.

Зазначені порушення вимог кримінального процесуального закону, що мали місце під час судового розгляду кримінального провадження залишились поза увагою апеляційного суду, який всупереч вимогам ст. 419 КПК України належним чином не перевірив наведених про це доводів поданих на вирок суду апеляційних скарг та безпідставно залишив їх без задоволення.

Таким чином, постановлені у цій справі вирок суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції не можна вважати законними і обґрунтованими, а тому вони підлягають скасуванню, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Під час нового розгляду кримінального провадження, суду першої інстанції необхідно у відповідності до чинного законодавства повно, об'єктивно та всебічно розглянути справу, з урахуванням зазначеного у даній ухвалі, а також перевірити всі інші наведені у касаційних скаргах доводи і постановити законне та обґрунтоване рішення з дотриманням вимог кримінального та кримінально-процесуального закону.

При цьому, в зв'язку зі скасуванням вироку Березанського районного суду Миколаївської області від 11 серпня 2014 року, залишити засудженим раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 2 місяці.

Керуючись статтями 433 - 436, 441 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційні скарги прокурора, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції, засудженого ОСОБА_1 і його захисника ОСОБА_2 задовольнити.

Вирок Березанського районного суду Миколаївської області від 11 серпня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 02 грудня 2014 року щодо ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_1 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Запобіжний захід ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_1 залишити раніше обраний - тримання під вартою на строк 2 місяці до 10 серпня 2015 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_16 ОСОБА_17 ОСОБА_18