Справа № 11-
193/2008 р. Головуючий у І
інстанції - Карпенко Г.М.
Категорія - ст. 286 ч. 2 КК
Доповідач - Оседач М.М.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
березня 2008 року колегія суддів
судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської
головуючого судді -
суддів -
Шахової О.Г., Сердюка О.Г.
з участю прокурора -
потерпілого - ОСОБА_1.
розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові кримінальну
справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2. на вирок Козелецького районного суду
Чернігівської області від 21 грудня 2007 року, яким
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Свердловськ, Росія,
українець, громадянин України, не одружений, з середньо-спеціальною освітою,
мешканець смт. Калита, АДРЕСА_1, Броварського району Київської області,
працюючий мийником на агрокомбінаті „Калита”, раніше не судимий,
- засуджений: за ст. 286 ч. 2 КК
України до 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними
засобами строком на 3 роки; за ст. 289 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення
На підставі ст. 70 ч. 1 КК України,
за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим
остаточно до відбування покарання ОСОБА_2 призначено 4 роки позбавлення волі з
позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.
з ОСОБА_2. на користь:
- ОСОБА_1. 8 953 грн. 67 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та
8 000 грн. моральної шкоди;
- держави 204 грн. судових витрат.
За вироком суду ОСОБА_2 визнаний винним і засуджений за те, що 22
травня 2007 року біля 16 год.20 хв., перебуваючи на березі озера Стибин
Козелецького району Чернігівської області, після вживання спиртних напоїв, без
дозволу власника, сів за кермо автомобіля марки ВАЗ - 2106 д.н.з. НОМЕР_1,
вартістю 5 318 грн., що належить ОСОБА_3., перед виїздом не перевірив і не
забезпечив технічно-справний стан та поїхав по берегу. В порушення вимог п.п.
2.3 а; 2.3. б; 2.9. а; 12.1; 12.3 Правил дорожнього руху України, не був
уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, технічним станом транспортного
засобу, не вибрав безпечної швидкості руху, не вжив заходів для безпечного об'їзду перешкоди, не впорався з керуванням та скоїв наїзд
на гурт людей, що відпочивали на березі озера, заподіявши при цьому ОСОБА_1.
тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя.
апеляції засуджений ОСОБА_2, не оспорюючи встановлені судом
фактичні обставини справи та кваліфікацію дій, просить вирок суду змінити та
застосувати ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного
покарання з випробуванням. Звертає увагу суду на свої пом'якшуючі обставини,
як: щире каяття, тяжкий стан свого здоров'я та перше його притягнення до
кримінальної відповідальності.
доповідача, думку прокурора та потерпілого щодо необхідності залишення вироку
без змін, перевіривши матеріали справи в повному обсязі та обговоривши доводи
викладені в апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція не
підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Висновок суду про доведеність вини засудженого ОСОБА_2. у вчиненні зазначених у вироку діянь за обставин, встановлених
судом ґрунтується на допустимих і достатніх, ретельно досліджених в судовому
засіданні доказах, детально викладених у вироку, яким суд дав належну юридичну
відповідності з встановленими судом фактичними обставинами подій злочину,
правильно застосований і матеріальний закон, що не оспорюється в апеляції, а
дії засудженого ОСОБА_2. правильно кваліфіковані за сукупністю злочинів,
передбачених ст.ст. 286 ч. 2, 289 ч. 1 КК України.
питання про вид та міру покарання засудженому ОСОБА_2, суд у відповідності з
вимогами ст. 65 КК України, призначив його враховуючи ступінь тяжкості вчинених
злочинів та з врахуванням ряду обставин, що пом'якшують покарання в тому числі
і тих, на які посилається в апеляції засуджений та всіх обставин справи.
засудженому покарання є достатнім і необхідним для його виправлення та
попередження нових злочинів, а тому, підстав для застосування ст. 75 КК України
та звільнення його від відбування покарання з випробуванням, колегія суддів не
порушень норм кримінально-процесуального законодавства, що б притягло за собою
безумовне скасування вироку, по справі не встановлено.
ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -
Апеляцію засудженого ОСОБА_2. залишити без задоволення, а вирок
Козелецького районного суду Чернігівської області від 21 грудня 2007 року щодо ОСОБА_2 - без змін.
О.Г. Шахова М.М. Оседач О.Г. Сердюк