АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1314/15 Справа № 209/5700/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 серпня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю: секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

адвоката - - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0001418, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 липня 2014 року, за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Дніпропетровської області на вирок Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 грудня 2014 року, стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Дніпропетровськ, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-
В С Т А Н О В И Л А:

Перший заступник прокурора Дніпропетровської області подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду в частині призначення покарання ОСОБА_7 скасувати через неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, і ухвалити свій вирок, яким ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати покарання, призначене за вироком Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 16 липня 2014 року - 1 рік позбавлення волі, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання за сукупністю вироків - 4 роки позбавлення волі. В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, прокурор посилається на те, що вирок суду підлягає скасуванню в частині призначення покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність яке виразилося в тому, що суд у порушення вимог ст.73 КК України частково приєднав до призначеного покарання невідбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16.07.2014 року у виді 1 дня позбавлення волі.

Також прокурор посилається на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м?якість призначеного покарання. На його думку, суд в недостатній мірі врахував особу обвинуваченого, що ОСОБА_7 неодноразово судимий, що в період з 2012 по 2014 роки тричі притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності. Призначення ОСОБА_7 реальних покарань відповідно до вироків Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 31 жовтня 2012 року за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України та від 24 жовтня 2013 року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.309 КК України не сприяло формуванню у нього переконання у необхідності відмови від вчинення суспільно небезпечних діянь. Зазначене у сукупності свідчить про те, що обвинувачений ОСОБА_7 веде антисоціальний спосіб життя, не має постійного законного джерела доходу, що є причиною повторного вчинення ним злочинів проти власності, а також забезпечення власного існування за рахунок протиправного заволодіння чужим майном.

Оскаржуваним вироком Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області обвинувачений ОСОБА_7 , будучи раніше засудженим, останній раз 16 липня 2014 року Дніпровським районним судом м.Дніпродзержинська за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з випробуванням 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених п. 2,3,4 ст.76 КК України, до набрання вироком законної сили скоїв новий корисливий злочин.

18 липня 2014 року об 11.00 годині ОСОБА_7 прийшов в приміщення дитячого садка АДРЕСА_2 , де зайшов у групу і при вході з лівої сторони таємно, умисно, із корисливих мотивів, викрав мобільний телефон "Самсунг ля флер", імей № НОМЕР_1 , сім-карта № НОМЕР_2 , білого кольору, вартістю 1500 грн, що належить потерпілій ОСОБА_9 , завдавши їй матеріальну шкоду у розмірі 1500 грн. Заволодівши викраденим, ОСОБА_7 з місця скоєння злочину зник, згодом розпорядившись викраденим на власний розсуд.

28 серпня 2014 року о 15 годині 40 хвилин, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, прийшов в приміщення того ж дитячого садка АДРЕСА_2 , де зайшов у приймальню, звідки таємно, умисно, з корисливих мотивів викрав сумку жіночу вартістю 400 грн, в якій знаходилися гаманець, вартістю 100 грн, з грошима в сумі 3000 грн, ключі від квартири, документи: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_10 , ідентифікаційний номер платника податків на її ім`я, картка "Приватбанку", мобільний телефон "Самсунг л55250", імей № НОМЕР_3 , сім-карта № НОМЕР_4 , білого кольору, вартістю 1500 грн, що належать потерпілій ОСОБА_10 , завдавши їй матеріальну шкоду на загальну суму 5000 грн. Заволодівши викраденим, ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення обвинуваченого, який просив апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вимоги апеляційної скарги прокурора підлягають задоволенню з таких підстав.

На підставі ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що висновок суду про винуватість раніше судимого обвинуваченого ОСОБА_7 у повторному вчиненні крадіжок за обставин, встановлених судом і викладених у вироку, підтверджуються зібраними органами досудового розслідування та дослідженими у судовому засіданні доказами, які отримали належну правову оцінку.

Як вбачається з апеляційної скарги, прокурор висновок суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень та правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст.185 КК України не оспорює.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість ОСОБА_7 і на кваліфікацію його дій, не виявлено.

Що стосується доводів прокурора про м`якість призначеного ОСОБА_7 покарання і необхідність призначення йому більш суворого покарання за ч.2 ст.185 КК в частині призначення покарання на підставі ч.1 ст.71 КК України, то вони ґрунтуються на матеріалах провадження і заслуговують уваги.

Згідно з вимогами ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Ці вимоги закону судом не дотримані, про що обґрунтовано йдеться в апеляційній скарзі прокурора.

Обґрунтовуючи своє рішення, зокрема, щодо призначення обвинуваченому покарання за ч.2 ст.185 КК України, суд першої інстанції послався на наявність обставин, які пом`якшують його покарання: повне визнання обвинуваченим своєї вини і щире каяття у вчиненому.

Разом з тим, призначаючи ОСОБА_7 покарання на підставі ч.1 ст.71 КК України, частково приєднавши до призначеного покарання невідбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 липня 2014 року - 1 день позбавлення волі, та остаточно призначивши 3 роки 1 день позбавлення волі, суд першої інстанції залишив поза увагою те, що обвинувачений в 2013 році вже був засуджений за вчинення крадіжок до покарання у виді позбавлення волі, в травні 2014 року його було звільнено від покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році». Крім того, 16 липня 2014 року ОСОБА_7 знову було засуджено за вчинення крадіжки зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком та покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених п.п.2,3,4 ст.76 КК України.

Зі змісту ч.3 ст.78 КК вбачається, що у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суд має розцінювати це як порушення умов застосування ст.75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначити покарання за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК.

В період умовно-дострокового відбування покарання ОСОБА_7 не працевлаштувався, вчинив дві крадіжки (першу через два дні після проголошення вироку - 18 липня 2014 року, другу - 28 серпня 2014 року).

Зважаючи на характер вчинення кримінального правопорушення та тяжкість його наслідків, колегія суддів визнала, що суд призначив ОСОБА_7 таке покарання за ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України, яке хоч і не виходить за межі, встановлені законом, але за своїм видом і розміром є явно несправедливим внаслідок м`якості. Це покарання є недостатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, що відповідно до ч.2 ст.409 КПК України є підставою для скасування судового рішення в частині призначення покарання за сукупністю вироків.

Керуючись ст.ст.404,407,409,420 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.

Вирок Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 грудня 2014 року стосовноОСОБА_7 в частині призначення йому покарання за сукупністю вироків скасувати та на підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднати до призначеного покарання невідбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 липня 2014 року 3 місяці позбавлення волі, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання за сукупністю вироків - 3 роки 3 місяці позбавлення волі.

В решті вирок суду залишити без змін.

Вирок суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

На ухвалений вирок може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення вироку судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим - в той самий строк з дня вручення йому копії вироку апеляційного суду.

Судді: