Ухвала

іменем україни

Колегія суддів судової палати у
кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Зубара
В.В.,

суддів
Широян Т.А., Матієк Т.В.,

прокурора Голюги
В.В.

розглянула в судовому засіданні в м.
Києві 03 червня 2014 року кримінальну
справу за касаційною скаргою захисника
ОСОБА_1 в інтересах засудженої ОСОБА_2
на вирок Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 09 липня 2013 року та ухвалу
Апеляційного суду Харківської області
від 10 вересня 2013 року.

Вироком Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 09 липня 2013 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку
України, таку, що не має судимості,
засуджено

за ч. 2 ст. 137 КК України до покарання у
виді обмеження волі строком на 3 роки
з позбавленням права займатись
діяльністю, пов'язану з
учбово-виховальним процесом строком на
2 роки.

На підставі ст. 75 КК
України ОСОБА_2 звільнено від
відбування основного покарання з
випробуванням з іспитовим строком на 2
роки та на неї покладені обов'язки
згідно п.п. 2,3 ст. 76 КК України.

Додаткове покарання у
виді позбавлення права займатись
діяльністю, пов'язану з
учбово-виховальним процесом строком на
2 роки зазначено виконувати реально.

Ухвалою Апеляційного
суду Харківської області від 10 вересня
2013 року вирок суду щодо ОСОБА_2
залишено без зміни.

Згідно з вироком суду ОСОБА_2 визнана
винною та засуджена за те, що вона,
працюючи вчителем молодших класів
Краматорської української гімназії,
класним керівником 4-Б класу, під час
екскурсійної поїздки з групою школярів
даної гімназії в якості керівника
групи, будучи відповідальною за життя
та здоров'я дітей, 24 жовтня 2011 року в
оздоровчому комплексі «Джунглі» по
вул. Киргизька, 19-б, в м. Харкові,
проявила недбалість, порушила правила
безпеки життєдіяльності під час
проведення екскурсії, правила
відвідування Аквапарку «Джунглі».
Будучи обізнаною про те, що ОСОБА_3 не
має навичок плавання, ОСОБА_2
залишила його в купальному басейні
«Река» без особистого нагляду, в
результаті чого ОСОБА_3 втопився.
Незважаючи на надану потерпілому
первинну допомогу, той ІНФОРМАЦІЯ_2
року помер у лікарні.

В касаційній скарзі захисник в
інтересах засудженої ОСОБА_2 просить
вирок та ухвалу суду скасувати, а
справу закрити, вказуючи на
безпідставність обвинувачення та
відсутністю складу злочину у
засудженої.

Зокрема, захисник
вказує, що співробітники аквапарку
«Джунглі» не вжили всіх необхідних
заходів для забезпечення безпеки
відвідувачів даного закладу, а деякі
атракціони взагалі не мають технічних
паспортів, чим також було порушено
вимоги правил безпеки та експлуатації
атракціонів, що призвело до загибелі
неповнолітнього ОСОБА_3

Заслухавши доповідача,
думку прокурора, який вважає касаційну
скаргу захисника засудженої такою, що
не підлягає задоволенню у зв'язку із її
безпідставністю, перевіривши
матеріали справи та доводи касаційної
скарги, колегія суддів вважає, що вона
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

На обґрунтування свого висновку суд
послався на показання засудженої, яка
винною себе не визнала, однак
повідомила суду фактичні обставини
справи, а саме, що вона, будучи класним
керівником 4-Б класу Краматорської
української гімназії, та супроводжуючи
групу школярів даної гімназії у
якості керівника групи, достовірно
знаючи, що неповнолітній ОСОБА_3 не
вміє плавати, залишила його без
особистого догляду.

Як на доказ винності ОСОБА_4 суд
підставно послався й на показання
свідка ОСОБА_5, директора гімназії, яка
вказувала, що ОСОБА_2 була обізнана
про свої обов'язки щодо забезпечення
безпеки життя школярів під час
екскурсії до аквапарку в м. Харкові,
пройшовши з цього приводу відповідний
інструктаж.

Суд належним чином дослідив як
письмові докази - інструкцію щодо
поведінки відвідувачів на території
аквапарку та, її доступність, а також
обізнаність із нею ОСОБА_2, так і
показання свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7
ОСОБА_8 з цього приводу.

Показання зазначених свідків повністю
узгоджуються із показаннями свідків
ОСОБА_9 та ОСОБА_10 - батьків школярів,
які входили в групу ОСОБА_4, та
супроводжували дітей до аквапарку.
Дані свідки стверджували, що вони
здійснювали нагляд за певними групами
дітей у різних частинах аквапарку, до
складу яких ОСОБА_3 не входив і будь
яких вказівок відносно нагляду за
групою дітей із потерпілим вони від
ОСОБА_2 не отримували, що було
підтверджено і засудженою, в тому числі
і при відтворенні обстановки та
обставин події за участю зазначених
осіб.

Судом у повній мірі були досліджені і
спростовані доводи засудженої про те,
що смерть потерпілого пов'язана із
невідповідністю водних атракціонів
аквапарку «Джунглі» в м. Харкові
Правилам облаштування та експлуатації
атракціонної техніки.

Належним чином умотивувавши своє
рішення, суд дійшов до обґрунтованого
висновку щодо винності ОСОБА_2 у
вчиненні злочину та правильно
кваліфікував її дії за ч.2 ст. 137 КК
України.

Суд апеляційної інстанції ретельно
перевірив доводи захисника ОСОБА_1, які
аналогічні доводам касаційної скарги,
надав обґрунтовані відповіді на них та
з дотриманням вимог ст. 377 КПК України
виніс мотивовану ухвалу, якою залишив
вирок суду без зміни, з чин колегія
суддів погоджується.

За таких обставин доводи скарг про
однобічність і неповноту досудового та
судового слідства, і так само щодо
невідповідності висновків суду
фактичним обставинам справи, не можна
визнати обґрунтованими.

Призначене ОСОБА_2 покарання
відповідає вимогам ст. 65 КК України, є
необхідним й достатнім.

Істотних порушень
кримінально-процесуального закону, які
перешкодили чи могли перешкодити судам
першої та апеляційної інстанції повно
та всебічно розглянути справу і
постановити законне та обґрунтоване
рішення, по справі не встановлено.

Керуючись статями 394-396 КПК України 1960
року, п.п. 11,15 розділу ХІ «Перехідні
положення» Кримінального
процесуального кодексу України,
колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_1
залишити без задоволення, а вирок
Фрунзенського районного суду м.
Харкова від 09 липня 2013 року та ухвалу
Апеляційного суду Харківської області
від 10 вересня 2013 року щодо ОСОБА_2 - без
зміни.

Судді:

Т.А. Широян В.В. Зубар Т.В. Матієк