Ухвала іменем україни 16 грудня 2014 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Сахна Р. І.,

суддів: Животова Г. О., Крещенка А. М.,

при секретарі

судового засідання Петрику В. В.,

розглянувши кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003664 від 26 травня 2013 року, за обвинуваченням

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Хмельницького, проживаючого по АДРЕСА_1 у тому ж місті, такого що в силу ст. 89 КК не має судимостей,

за участю

прокурора Парусова А. М.,

в с т а н о в и л а:

У касаційній скарзі захисник засудженого ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок суворості, просить вирок апеляційного суду скасувати, та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Обґрунтовуючи своє прохання, захисник вказує на те, що вина його підзахисного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК не підтверджується матеріалами кримінального провадження, а докази, які апеляційний суд поклав в основу обвинувального вироку здобуто з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Орган досудового розслідування обвинувачував ОСОБА_2

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 306, ч. 2

ст. 307 КК.

Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 березня 2014 року ОСОБА_2 засуджено за ч. 2 ст. 307 КК (за епізодом збуту 19 квітня 2013 року особливо небезпечного наркотичного засобу ОСОБА_4.) із застосуванням ст. 69 цього Кодексу до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст. 75 КК ОСОБА_2 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю

2 роки та з покладенням на нього обов'язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК.

Цим же вироком ОСОБА_2 виправдано: за ч. 2 ст. 307 КК (за епізодом збуту 12 березня 2013 року особливо небезпечного наркотичного засобу ОСОБА_5.), за ч. 2 ст. 307 КК (за епізодом зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу з метою збуту), за ч. 1 ст. 306 КК через недоведеність, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення;

Вирішено питання про стягнення судових витрат і про долю речових доказів.

23 травня 2014 року апеляційний суд під час розгляду кримінального провадження за апеляційними скаргами прокурора та захисника скасував вирок місцевого суду і постановив новий, яким ОСОБА_2 визнав винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених

ч. 2 ст. 307 КК (за епізодом збуту 19 квітня 2013 року особливо небезпечного наркотичного засобу ОСОБА_4 та за епізодом зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу з метою збуту) та призначив йому покарання із застосуванням ст. 69 КК у виді позбавлення волі на строк 3 роки з конфіскацією майна, яке є його власністю, крім житла.

В решті вирок місцевого суду залишив без зміни.

За вироком апеляційного суду ОСОБА_2 визнано винним та засуджено за вчинення кримінальних правопорушень за таких обставин.

19 квітня 2013 року приблизно о 19.15 год. ОСОБА_2

біля будинку № 49 по Львівському шосе у м. Хмельницькому за 800 грн збув ОСОБА_4 особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 29,94 г.

У цей же день у період із 20.12 до 21.13 год. працівники міліції за місцем проживання ОСОБА_2 під час проведення особистого обшуку останнього виявили та вилучили паперовий згорток з канабісом, маса якого в перерахунку на суху речовину становила 4,35 г, який

ОСОБА_2 зберігав з метою збуту.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який вважав що вирок апеляційного суду є законним і обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню на таких підставах.

Обставини щодо неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, визначення яких дано у статтях 410 та 411 КПК, на які посилається в касаційній скарзі захисник, відповідно до вимог

ч. 1 ст. 438 КПК не є предметом дослідження та перевірки касаційним судом.

Відповідно до ст. 94 КПК оцінка доказів є компетенцією суду, який ухвалив вирок. Касаційний суд при перевірці матеріалів кримінального провадження встановив, що суд дотримався вимог зазначеного закону.

Обґрунтовуючи доведеність винуватості засудженого

ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих злочинів, апеляційний суд в основу вироку серед іншого поклав показання самого засудженого надані ним під час судового розгляду кримінального провадження. Зі змісту цих показів вбачається, що ОСОБА_2, не заперечував та не виключав можливості зберігання та реалізації ним особливо небезпечного наркотичного засобу. Крім того, засуджений неодноразово заперечував вживанням ним особисто наркотичних засобів. Також апеляційний суд, поклав в основу вироку показання свідків ОСОБА_6 та

ОСОБА_7, які 19 квітня 2013 року були залучені в якості понятих при проведенні оперативної закупки у ОСОБА_2, оскільки такі показання узгоджуються з даними, що містяться: у постанові про проведення контролю за вчиненням злочину, шляхом проведення оперативної закупки; у протоколах огляду покупця, помітки грошових коштів та протоколі про результати проведення контролю за вчинення злочину, шляхом проведення оперативної закупки (а.к.п. 140,141-146,147-149); у висновках експерта

від 25 квітня № 274 та від 17 травня 2013 року № 324

а.к.п. 152,153, 160,161); у протоколі обшуку (а.к.п. 156,157); у легалізованих протоколах про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій (а.к.п. 53-92), а також іншими доказами, що містяться у кримінальному провадженні достовірність яких сумніву в колегії суддів не викликає.

Колегія суддів вважає, що зібрані у справі докази дали апеляційному суду підстави дійти обґрунтованого висновку про доведеність винуватості

ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК, а саме в незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та незаконному збуті особливо небезпечних наркотичних засобів та правильно кваліфікувати дії останнього за вказаною нормою закону України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи захисника, наведені у касаційній скарзі про неправильне застосування апеляційним судом закону України про кримінальну відповідальність, є безпідставними.

Відповідно до ст. 65 КК суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом'якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як убачається з матеріалів справи, апеляційний суд, призначаючи покарання ОСОБА_2, згідно з указаною нормою закону врахував: всі обставин кримінального провадження, характер і ступень тяжкості вчиненого засудженим кримінального правопорушення; даних про його особу, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину, розкаявся у вчиненому. Крім того врахував суд і відсутність обставин, що обтяжують покарання та правомірно призначив ОСОБА_2 покарання із застосуванням ст. 69 КК.

З огляду на наведене колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_2 покарання, його вид і строк суд визначив правильно; воно є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які були би підставами для зміни чи скасування судового рішення, колегія суддів не виявила.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 434, 436, 438 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Вирок Апеляційного суду Хмельницької області від 23 травня

2014 року щодо ОСОБА_2 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_3 - без задоволення.

Ухвала касаційного суду набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

Р. І. Сахно Г. О. Животов А. М. Крещенко