Справа № 1-135
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2007
року Галицький
районний суд м.Львова

в
складі: головуючого-судді Курильця А.Р.
при секретарі ГаврилюкО.П. з участю
прокурора Потапчук О.П.

розглянувши
у відкритому судовому
засіданні в м.Львові
кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, уродженки м.Донецьк, громадянки
України, з вищою освітою, розлученої, не працюючої, проживаючої в м.АДРЕСА_1,

у вчиненні
злочину, передбаченого ч.2 ст.191 КК України,

встановив:

ОСОБА_1.,
являючись службовою особою, перебуваючи на посаді головного бухгалтера
Львівської філії страхової компанії „Алькона", зловживаючи своїм посадовим
становищем, перебуваючи 19.10.2006 року в приміщенні вказаної установи, що
знаходиться по вул.Коперніка,44 в м.Львові, незаконно заволоділа та привласнила
кошти в сумі 1860,84 грн., які належали Львівській філії страхової компанії
„Алькона".

Підсудна ОСОБА_1. в
судовому засіданні свою вину у інкримінованому їй злочині не визнала та дала
показання, що всі її дії по звільненню з ЛФ СК „Алькона" та отриманню
розрахункових коштів відповідають чинному законодавству. При цьому вона вважає,
що не повинна була підписувати в керівника ЛФ СК „Алькона" касовий ордер і
мала право отримати розрахункові. Тому правомірно відправила поштою заяву про
своє звільнення та взяла з каси 1860,84 грн. як аванс за роботу та розрахункові
при звільненні. На даний час гроші нею повернуті ЛФ СК „Алькона".

Незважаючи на невизнання підсудною ОСОБА_1. своєї вини у вчиненому злочині,
її вина повністю доводиться зібраними по справі доказами, а саме.

Показаннями представника потерпілого ОСОБА_2., даними ним в
судовому засіданні про те, що він працює директором Львівської філії страхової
компанії „Алькона". 30.08.2006 року ОСОБА_1.
була прийнята на посаду головного бухгалтера підприємства. 23.10.2006 року
підсудна не вийшла на роботу, а на наступний день було перевірено касу та
встановлено відсутність грошових коштів. При цьому було виявлено заяву ОСОБА_1.
про звільнення та видатковий касовий ордер № 116 від 19.10.2006 року на видачу
підсудній 1860,84 грн., які вона привласнила. Підписи в графі „керівник"
та „видав касир" у вказаному касовому ордері були відсутні. На час
привласнення коштів підсудна залишалася на посаді головного бухгалтера і наказу
про її звільнення не виносилося.

Показаннями
свідка ОСОБА_3., даними нею в судовому засіданні про те, що ОСОБА_1. працювала на
посаді головного бухгалтера ЛФ СК „Алькона". 23.10.2006 року підсудна не
вийшла на роботу, тому на наступний день було перевірено касу. При перевірці
каси було виявлено відсутність грошових коштів. При цьому було виявлено заяву
ОСОБА_1. про звільнення та видатковий касовий ордер № 116 від 19.10.2006 року
на видачу підсудній 1860,84 грн., які вона привласнила. При цьому підписи в
графі „керівник" та „видав касир" у вказаному касовому ордері були
відсутні.

Видатковим касовим ордером № 116 від 19.10.2006 року (а.с. 16) про видачу
ОСОБА_1. авансу та розрахункових на загальну суму 1860,84 грн., в якому підписи
в графі „керівник" та „видав касир" відсутні.

Актом
вскриття каси, перерахунку наявності грошових коштів, а також
огляду документів фінансово-господарської звітності від 24.10.2006 року
(а.с.19), згідно якого встановлено відсутність в касі будь-яких грошових
коштів.

Оцінюючи показання підсудної ОСОБА_1. в частині
заперечення нею своєї вини, суд їх оцінює критично, оскільки вони
спростовуються зібраними по справі доказами. Крім того, ОСОБА_1. фактично визнає
факт самовільного привласнення розрахункових коштів при відсутності наказу про
її звільнення.

Оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що
підсудна ОСОБА_1.,
будучи службовою особою - головним бухгалтером Львівської філії страхової
компанії „Алькона", вчинила привласнення та заволодіння чужим майном
шляхом зловживання своїм службовим становищем, тобто вчинила злочин,
передбачений ч.2 ст. 191 КК України.

Обираючи вид та міру покарання підсудній, суд враховує ступінь тяжкості
вчиненого злочину, особу підсудної - раніше не судима, позитивно
характеризується по місцю проживання.

Пом'якшуючою покарання обставиною є добровільне відшкодування завданих
збитків, обтяжуючих покарання обставин суд не знаходить.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що підсудній слід призначити покарання
у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті, за якими кваліфіковано її
дії.

Однак враховуючи тяжкість злочину, особу винної, обставини справи, суд
приходить до висновку, що виправлення засудженої можливе без відбування
покарання, відповідно до ст.75 КК України і ОСОБА_1. слід звільнити від відбування покарання з випробуванням.

Керуючись
ст.ст.323,324 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_1визнати
винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.191 КК України та призначити їй
покарання у вигляді одного року позбавлення волі з позбавленням права обіймати
посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та
адміністративно-господарських обов'язків строком на один рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_1. від відбування
покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, призначивши їй іспитовий
строк тривалістю один рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_1. обов'язок
повідомляти органи кримінально - виконавчої системи про зміну місця проживання
та роботи.

Міру запобіжного заходу, щодо засудженої ОСОБА_1. до
вступу вироку в законну силу, залишити раніше обрану - підписку про невиїзд з
постійного місця проживання.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області протягом
15-ти діб з моменту його проголошення.