Справа № 11 - 6772007 р. Головуючий у 1
інстанції - Короїд Ю.М.
186 ч. 2 КК України. Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20
вересня 2007 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ
апеляційного суду Чернігівської області в складі :

Головуючого
судді - Кузюри М.М.

суддів - Білоброва В.Д., Рудомьотової
С.Г.

з участю
прокурора - Гапєєвої Н.П.

адвоката - ОСОБА_1

захисника - ОСОБА_2

засудженого- ОСОБА_3

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляціями
засудженого ОСОБА_3, потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5на вирок Козелецького
районного суду Чернігівської області від 21 червня 2007 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком:

ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та мешканець АДРЕСА_1,
українець, громадянин України, з середньою освітою, не одружений, студент
Козелецького технікуму ветеринарної медицини, раніше судимий: 05.06.2006 року
Козелецьким районним судом Чернігівської області за ст.ст. 185 ч. 2, 3, 263 ч.
2, 186 ч. 2 15 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75,
104 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки,

- засуджений за ст. 186 ч. 2 КК
України до 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком
ОСОБА_3 приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком частково - у
вигляді 1 року 2 місяців позбавлення волі, і остаточно до відбування йому
покарання призначено 5 років 2 місяці позбавлення волі.

За
вироком суду ОСОБА_3 визнаний винним і засуджений за те, що 25 січня 2007 року
в смт. Козелець, Чернігівської області на території Козелецького ветеринарного
технікуму БДАУ зустрівся з неповнолітнім ОСОБА_4 та на грунті неприязних
відносин, в ході бесіди запропонував останньому пройти до приміщення
ферми-клініки, при Козелецькому технікумі ветеринарної медицини по вул.
Розумовських в смт. Козелець, Чернігівської області. Зайшовши до приміщення
ферми-клініки, між останніми продовжувалась суперечка, яка супроводжувалась
психологічним тиском зі сторониОСОБА_3 на адресу ОСОБА_4.. Після чого ОСОБА_3
разом з ОСОБА_4 зайшли до приміщення овочесховища, яке знаходиться на території
зазначеної ферми, де ОСОБА_3 за допомогою мотузок прив'язав ОСОБА_4. до
дерев'яної вертикальної опори. Після чого відкрито заволодів мобільним
телефоном марки „Самсунг-х-640" вартістю 600 грн..

04.02.2007 року о 16 год. ОСОБА_3 зайшов до приміщення зазначеної вище
ферми-клініки, де зустрівся зОСОБА_5, який на той час там чергував. В цей час
ОСОБА_5. відповів на телефонний дзвінок, і закінчивши розмову та тримав телефон
у руках. ОСОБА_3 відкрито заволодів зазначеним мобільним телефоном марки „Соні
Еріксон-К-750-Г, разом з навушниками та зарядним пристроєм вартістю 1 099 грн.,
в якому знаходився стартовий пакет оператора мобільного зв'язку „Ді Джус",
вартістю 25 грн. та чохлом вартістю 15 грн., а всього на загальну суму 1 139
грн. На неодноразові прохання ОСОБА_5повернути його мобільний телефон ОСОБА_3
не реагував та з місця вчинення злочину зник.

Не
погоджуючись з вироком суду засуджений ОСОБА_3 подав апеляцію в якій просить
вирок суду змінити та перекваліфікувати його дії зі ст. 186 ч. 2 КК України на
ст. 356 КК України, як самоправство та призначити покарання у вигляді штрафу. В
підтвердження доводів апеляції засуджений посилається на незаконність
постановленого вироку суду, невідповідність висновків суду дійсним обставинам
справи та порушення норм кримінально-процесуального закону. Вимоги
аргументовані тим, що мобільні телефони він взяв в тимчасове користування і
мети їх присвоєння не було. Посилається на те, що свідки ОСОБА_6та
ОСОБА_7повністю підтвердили його покази стосовно намагання останнього повернути
мобільні телефони потерпілим. Також, зазначає що потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5.
його дії як реальні не сприймали та ніяких претензій до нього не мають.

Крім
того, апелянт звертає увагу суду на пом'якшуючі обставини, як -позитивні
характеристики з місця навчання і проживання, стан здоров'я та щире каяття.

В апеляціях потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5. просять вирок суду змінити та обрати
засудженому ОСОБА_3 покарання непов'язане з реальним позбавленням волі,
оскільки вважають його занадто суворим. Мотивують це тим, що дії останнього
вони не сприймали як грабіж, з засудженим знайшли порозуміння та ніяких
претензій до нього не мають.

Заслухавши доповідача, пояснення засудженогоОСОБА_3,
адвоката ОСОБА_1, захисникаОСОБА_2.,
які підтримали апеляції та просили їх задовольнити, думку прокурора про те
, що апеляції задоволенню не підлягають, дослідивши матеріали справи в повному
обсязі, колегія суддів вважає, що апеляції задоволенню не підлягають з
наступних підстав.

Засуджений ОСОБА_3, в судовому засіданні винним себе не визнав та показав,
що 19 січня 2007 року на його мобільний телефон надійшов дзвінок і невідомі
особи обзивали його нецензурною лайкою, погрожували та вимагали гроші.
Говорили, що приїдуть з м. Прилуки, На його телефоні висвічувався невідомий
номер. Він запідозрив в цьому свого одногрупника ОСОБА_4., який приїхав з м.
Прилуки.

21 січня 2007 року він зустрівся з ОСОБА_4, для з'ясування
ситуації, та пішли до ферми - клініки, щоб поговорити. В ході розмови
з'ясувалось, що ОСОБА_4 хлопців, які погрожували засудженому не знає. В цей час
в приміщенні також знаходився ОСОБА_6 ОСОБА_3 запитав у ОСОБА_4., що з ним
робити, але той мовчав. Мобільний телефон знаходився у ОСОБА_4. в кишені
штанів. Вони зайшли до приміщення овочесховища де ОСОБА_3 не сильно прив'язав
ОСОБА_4. до дерев'яної балки, не намагаючись позбавити його волі і взяв з
дозволу ОСОБА_4. телефон, щоб той нікому не міг зателефонувати. Все це робив
без злочинних намірів і мав намір повернути телефон пізніше, але ОСОБА_4. не
було на навчанні і тому телефон повернути він не зміг.

4 лютого 2007 року, приблизно в 16 год.,ОСОБА_3 разом з
ОСОБА_8., ОСОБА_9, ОСОБА_10ОСОБА_6 приїхали до приміщення ферми - клініки
ветеринарного технікуму. В приміщенні він почав дивитись журнал чергування. В
цей час невідомий хлопець розмовляв по мобільному телефону і він в нього
попросив телефон, щоб закачати мелодію. Той погодився, тому, що знав його. В телефоні
розрядила батарея живлення, сказав хлопцю, що піде до гуртожитку і зарядить
телефон, той погодився. Він пішов до гуртожитку, віддав телефон ОСОБА_11 і
попросив зарядити телефон.

Суд
розцінив покази засудженогоОСОБА_3, як такі, що дані з метою уникнення
відповідальності. Його вина у вчиненні злочину в повному обсязі підтверджується
зібраними по справі доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_4
в судовому засіданні показав,
що 25 січня 2007 року до нього підійшов ОСОБА_3 і повідомив, що він
погрожував йому по телефону та попросив у нього мобільний телефон і він
добровільно надав. Цього ж дня, на великій перерві, до нього підійшов ОСОБА_3 і
запропонував пройти до ферми - клініки поговорити. Там ОСОБА_3 повернув йому
телефон, оскільки сідала батарея живлення. В приміщенні також знаходився
ОСОБА_6, відбулась розмова з приводу того, чи телефонував ОСОБА_4 ОСОБА_3 з
погрозами. Після цього вони пішли до приміщення овочесховища, де ОСОБА_3
прив'язав його мотузками до дерев'яної балки, а мобільний телефон дістав з кишені
штанів, щоб нікому не дзвонив. КолиОСОБА_3, забравши телефон вийшов з
приміщення овочесховища, ОСОБА_4 розв'язав мотузки і виліз через вікно. В цей
же день ОСОБА_4 поїхав додому, в Прилуцький район, а коли повернувся, то при
зустрічі з ОСОБА_3 останній телефон не повернув, сказав, що мобільний телефон
вдома і принесе його на слідуючий день. Однак телефон був повернутий тільки
після того, як він написав заяву до міліції.

Потерпілий
ОСОБА_5. в судовому засіданні показав, що 4 лютого 2007 року заступив на чергування
в ферму - клініку технікуму ветеринарної медицини. Близько 16 год. до приміщення
зайшли хлопці, серед яких він знавОСОБА_3, а з ним був ОСОБА_6 Вони зайшли до
приміщення кормокухні і дивилися журнал чергування. В цей час задзвонив
мобільний телефон ОСОБА_5, той відповів на дзвінок і після цього ОСОБА_3 взяв у
ОСОБА_5з рук його мобільний телефон, незважаючи на заперечення з боку
останнього. На прохання ОСОБА_5повернути мобільний телефон ОСОБА_3 не реагував.
Між ними виникла суперечка тому, що ОСОБА_5. неодноразово просив повернути
мобільний телефон, але ОСОБА_3 не реагував і в його сторону виражався
нецензурною лайкою та принизливими словами. При цьому ОСОБА_5. розумів, що
ОСОБА_3 може не повернути йому телефон, але вважав, що може його самостійно забрати.
Мобільний телефон йому було повернуто після того, як він написав заяву до
міліції. На досудовому слідстві він давав покази, що ОСОБА_3 вирвав у нього з
рук телефон під психологічним тиском працівників міліції.

Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_12 в судовому
засіданні показала, що в кінці січня 2007 року син приїхав додому. Вона
запитала в сина де мобільний телефон, що йому належить. Володимир відповів, що
телефон залишився на квартирі де мешкає і запевняв, що телефон у нього є, 6
лютого 2007 року вона разом із сином приїхала на квартиру і повторно запитала
де мобільний телефон, син відповів, що телефон знаходиться у його одногрупника.
Вона не знала, що син написав заяву до міліції.

Свідок
ОСОБА_6показав, що 25 січня 2007 року до нього підійшли ОСОБА_3 і невідомий
хлопець на прізвище ОСОБА_4 Після закінчення навчання він прийшов до ферми -
клініки де побачивОСОБА_3 і ОСОБА_4. Вони розмовляли стосовно погроз ОСОБА_3 В
його

присутності ОСОБА_3 питав У ОСОБА_4. хто телефонував і навіщо йому
погрожували. ОСОБА_4 відповів, що він не телефонував. Після цього ОСОБА_3
сказав, щоб ОСОБА_4 йшов до овочесховища, той погодився. Коли зайшли до
овочесховища, то ОСОБА_3 почав прив'язувати ОСОБА_4. до дерев'яної вертикальної
опори. Чи витягав ОСОБА_3 мобільний телефон з кишені ОСОБА_4. сказати не може
тому, що першим вийшов з приміщення овочесховища.

4 лютого 2007 року, близько 15 год.
він разом з ОСОБА_3 та іншими хлопцями прибули до ферми - клініки, щоб
подивитись графік чергувань, ОСОБА_3 подивився журнал, в цей час ОСОБА_5.
говорив по мобільному телефону. ОСОБА_3 попросив у ОСОБА_5телефон, але той
відмовив. Тоді ОСОБА_3 взяв у нього телефон і сказав, що віддасть через день.
ОСОБА_5. просив повернути телефон, але ОСОБА_3 відповів, що віддав телефон
ОСОБА_13

Свідок ОСОБА_7. в судовому
засіданні пояснила, що вона староста групи, в якій навчаються ОСОБА_3 і ОСОБА_4
На початку року ОСОБА_4 дав їй номер телефону хлопця, з яким вона спілкувалась.
В січні 2007 року, коли вона чергувала в клініці технікуму ветеринарної
медицини разом з ОСОБА_3, на її номер мобільного телефону зателефонував
невідомий і вона з ним спілкувалась. Розмова була не цікава і вона дала
мобільний телефон ОСОБА_3 і той почав розмовляти. Закінчивши розмову віддав їй
телефон і повідомив, що з нього вимагають гроші.

25 січня 2007 року до неї підходив ОСОБА_3 і просив показати де живе
ОСОБА_4, щоб віддати йому мобільний телефон. Вони разом пішли на квартиру, де
мешкав ОСОБА_4, але
власниця квартири повідомила, що ОСОБА_4 поїхав додому.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що 4 лютого 2007 року разом
ізОСОБА_5 та ОСОБА_14 чергували на території ферми -клініки технікуму
ветеринарної медицини. Приблизно в 15 - 16 годин на ферму приїхали 5-6 хлопців,
серед яких був іОСОБА_3, який зайшов на кормокухню. В цей час у ОСОБА_15
задзвонив мобільний телефон, він відповів на дзвінок, а коли закінчив
розмову,ОСОБА_3 попросив телефон щоб послухати музику, але ОСОБА_15 відмовив.
Після цьогоОСОБА_3 забрав у ОСОБА_15 Телефон і на неодноразові прохання
повернути телефон не повертав. При цьому говорив, що телефон віддав йому, а
насправді телефон залишався в ОСОБА_3 і він його не повертав.

Свідок ОСОБА_11 показав, що на початку року до нього, в гуртожиток,
прийшовОСОБА_3 та дав мобільний телефон, зарядний пристрій до нього і навушники
та сказав щоб він поставив телефон на зарядку. Через деякий час до нього
приїхав ОСОБА_16. і він віддав йому вказаний телефон.

Свідок
ОСОБА_16. в судовому засіданні пояснив, що 4 лютого 2007 року йому
зателефонувала вихователь гуртожитку і повідомила, що працівники міліції
забрали до райвідділу ОСОБА_3 Він поїхав до райвідділу де дізнався, щоОСОБА_3
не повернув мобільний телефонОСОБА_5,
а від ОСОБА_6 стало відомо, що телефон знаходиться у ОСОБА_11він забрав у
ОСОБА_11мобільний телефон і повернув ОСОБА_5

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні показав, що під час досудового
слідства не здійснював ніякого психологічного тиску на потерпілих, вони давали
покази добровільно і їх покази не змінювались. Всі слідчі дії з неповнолітнім ОСОБА_4
проводились в присутності педагога, або в присутності матері. Всі здобуті
докази приєднані до матеріалів справи.

Протоколом огляду місця події від 8 лютого 2007 року, згідно якого в
приміщенні овочесховища виявлені та вилучені 4 мотузки рожевого та білого
кольору ( с. с. З - 9 ).

Протоколом виявлення, огляду та вилучення телефону від 7 лютого 2007 року (
с. с. 15).

Протоколом відтворення обстановки та обставин події від 19.03.2007 року з
участю потерпілого ОСОБА_5( с.
с. 100-102 ).

Таким чином суд, при розгляді справи, прийшов до вірного висновку про
доведеність винності засудженогоОСОБА_3

Дії засудженогоОСОБА_3 за ч. 2 ст. 186 КК України кваліфіковано правильно.

Міра покарання призначена у відповідності із вимогами ст. 65 КК України.

При таких обставинах підстав для зміни кваліфікації дій засудженогоОСОБА_3
та пом'якшення покарання колегія суддів не знаходить.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 365, 366, 379 КПК України,

колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляції засудженого ОСОБА_3 та потерпілих ОСОБА_4 і ОСОБА_5залишити без
задоволення.

Вирок
Козелецького районного суду Чернігівської області від 21 червня 2007 року щодо
ОСОБА_3 - без змін.