Справа № 459/545/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/145/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області у складі суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з участю прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 при секретарі ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000237 від 11 лютого 2015 року за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Червоноградського міського суду Львівської області від 13 лютого 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Червоноградського МВ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_9 та обрано ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При постановлені рішення місцевим судом було враховано особу ОСОБА_8 , який раніше неодноразово судимий, ніде не працює, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад п`ять років і який відноситься до тяжких злочинів, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду чи незаконно впливати на свідків або вчинити інше правопорушення.

У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу місцевого суду відносно ОСОБА_8 та звільнити його з-під варти на підставі ст. 206 КПК України, оскільки слідчий суддя зобов`язаний звільнити затриману особу, якщо орган який її затримав не доведе законність такого затримання, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, не було підстав для затримання ОСОБА_8 .

Зокрема, апелянт покликається на те, що жодних ризиків, передбачених у ст. 177 КПК України, прокурором як під час судового засідання, так і в самому клопотанні наведено не було, як і не було доведено, що ОСОБА_8 буде ухилятися від досудового слідства та суду, тощо.

Також апелянт покликається на те, що місцевим судом не було враховано, що ОСОБА_8 є особою молодого віку, одружений, має сина 2007 року народження, має постійне місце проживання, якому до цього часу не обиралось жодного запобіжного заходу.

Окрім цього, апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що в порушення ст. 183 КПК України місцевий суд не визначив як альтернативу даному запобіжному заходу, запобіжного заходу у вигляді застави.

Заслухавши доповідача, думку захисника ОСОБА_8 ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення поданої апеляційної скарги, вважає рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим та просить залишити його без змін, вивчивши наявні матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, не працює, раніше судимий, відповідно до клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (а.с.1) та матеріалів кримінального провадження № 0000237 вчинив злочин за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, поєднаний з погрозою застосування фізичного насильства до потерпілого, що підтверджується протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 10.02.2015 (а.с. 3) та протоколом допиту потерпілого від 11.02.2015 року (а.с. 8-9). Після затримання ОСОБА_8 відмовився підписати протокол про його затримання (а.с. 10-11), жодних свідчень не дав, при допиті його, як підозрюваного від дачі показів відмовився (а.с. 29). Наведені факти свідчать про те, що ОСОБА_8 перебуваючи на волі може перешкоджати встановленню істини у справі, переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків чи узгоджувати свої показання з показаннями інших осіб.

Відповідно до положень п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Отже, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що перебуваючи на волі ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування, продовжувати свою злочинну діяльність, незаконно впливати на потерпілих та свідків, підставно не визначив заставу, а доводи апеляційної скарги правильних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Враховуючи вимоги ст. 309 КПК України колегія суддів не входить в обговорення доводів апеляційної скарги в частині відсутності законних підстав для затримання ОСОБА_8 .

Разом з тим, в резолютивній частині ухвали помилково зазначено про те, що строк дії ухвали 60 днів з моменту затримання, тобто з 13.02.2015 року, тоді як з протоколу затримання вбачається, що ОСОБА_8 було затримано 11.02.2015 року (а.с. 10-11).

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вважати строк дії ухвали слідчого судді Червоноградського міського суду Львівської області від 13 лютого 2015 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Червоноградського МВ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_9 та обрано ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - шістдесят днів з моменту затримання, тобто з 11 лютого 2015 року.

В решті ухвалу місцевого суду залишити без зміни.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Судді :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4