№1-167
вирок

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15
березня2007року м.Київ

Оболонський
районний суд м. Києва в складі

головуючого - судді Тютюн Т.М.

при секретарі Ликовій В.Б.,

за участю прокурорів Степанечка О.В., Синицького О.В.,

потерпілого ОСОБА_6.,

захисників ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, уродженця м. Києва, українця, громадянина України, освіта середня,
неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: м. АДРЕСА_1, судимого вироком Оболонського
районного суду м. Києва від 31.08.2005 року з урахуванням змін, внесених
ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних
справах Апеляційного суду м. Києва від 25.10.2005 року, за ч.2 ст.186 КК
України на 4 роки позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з
випробуванням на підставі ст.75 КК України з іспитовим
строком 2 роки,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2року народження, уродженця м. Києва, українця, громадянина
України, освіта середня, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за
адресою: м. АДРЕСА_2, проживаючого за
адресою: м. АДРЕСА_3, судимого вироком Оболонського
районного суду м. Києва від 31.08.2005 року за ч.2 ст.186 КК України на 4 роки позбавлення волі, звільненого від відбування
покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з іспитовим
строком 2 роки, у вчиненні злочину,
передбаченого ч.2 ст. 187 КК України,

установив:

7 листопада 2006 року о 21 годині ОСОБА_1., ОСОБА_2., ОСОБА_7.
та ОСОБА_8.
знаходячись біля станції метро "Мінська"
в м. Києві, вживали алкогольні напої та познайомилися з ОСОБА_6. Після того, як ОСОБА_6. придбав пляшку горілки об'ємом 0,25 л, ОСОБА_1. та ОСОБА_2., які перебували в стані алкогольного сп'яніння, вступили у
злочинну змову на вчинення нападу з метою заволодіння майном,
належним ОСОБА_6. Реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_1. та ОСОБА_2. запропонували ОСОБА_6. розпити
горілку на території дитячого садка, розташованого на пр-ті Оболонському, 15-в в м. Києві, на що останній погодився. Близько
21 години 30 хвилин, знаходячись на території дитячого
садка, діючи згідно попередньої домовленості, ОСОБА_1. та ОСОБА_2. вчинили напад на ОСОБА_6. з метою заволодіння його
майном. Застосовуючи до ОСОБА_6. насильство, небезпечне для
життя та здоров'я, ОСОБА_2., завдав йому декілька ударів кулаками в обличчя, до нього приєднався ОСОБА_1., який також завдав потерпілому декілька ударів кулаками в обличчя. Подолавши опір потерпілого, ОСОБА_1. та
ОСОБА_2. обшукали його, ОСОБА_1. забрав з лівої внутрішньої кишені куртки потерпілого
паспорт громадянина України на ім'я ОСОБА_6., який викинув на землю. Після цього ОСОБА_1. та ОСОБА_2. намагалися зникнути з місця вчинення злочину, але
ОСОБА_6. наздогнав їх. Продовжуючи свої дії, ОСОБА_1. та ОСОБА_2. завдавали потерпілому удари кулаками в обличчя, а коли той упав на землю, потім знову обшукали
ОСОБА_6. і ОСОБА_2. забрав з правої зовнішньої кишені
куртки потерпілого гаманець вартістю 50 гривень, з якого дістав пластикову
картку "Приват-Банк" вартістю 10 гривень, а гаманець викинув. Вказаними діями ОСОБА_1. та
ОСОБА_2. спричинили ОСОБА_6. тілесні
ушкодження у вигляді синців на спиці носа з переходом на скати його, віки обох
очей, підочноямкові та виличні області, в щічній області зліва з переходом в
підборідну, в проекції горизонтальної гілки нижньої щелепи справа, в проекції
лівої вушної раковини з переходом у завушну область, на задній поверхні лівого
плеча в середній третині, на тильній поверхні лівої
кисті в проекції І-ІІ п'ясних кісток, саден на фоні синця на спиці носу, в лобній області справа, на верхньому віку лівого ока, в
проекції горизонтальної гілки нижньої щелепи справа на фоні синця, крововиливу на склері лівого ока, забитої рани продовгуватої
форми в проекції тіла і хвостової частини лівої брові
косо-горизонтально, з яких згідно з висновком судово-медичної експертизи № 2562/Э від 30.11.2006 року забита рана
лівої брові відноситься до легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров'я на строк більше 6 днів, але менше 21
дня, синці, садна та крововилив відносяться до легких тілесних ушкоджень.

2

У судовому засіданні підсудні вину у вчиненні злочину визнали повністю, щиро
розкаялися та дали детальні показання про обставини вчинення злочину.

Підсудний ОСОБА_1. показав, що 7 листопада 2006 року
зустрівся з ОСОБА_2. та ОСОБА_7. біля станції метро
"Мінська", де разом вживали алкогольні напої. Близько 21 години до них підійшов ОСОБА_6., запропонував познайомитися та
випити. ОСОБА_6. пішов у магазин, купив пляшку
горілки і ОСОБА_2. запропонував йому вчинити на
потерпілого напад. Він погодився і вони запропонували
ОСОБА_6. піти в дитячий садок на веранду. Там, сидячи на лавочці, пили горілку,
також були ОСОБА_7. та ОСОБА_8. Потім ОСОБА_2. став завдавати потерпілому удари
кулаками в обличчя, він приєднався і також завдавав потерпілому удари кулаками
в обличчя. ОСОБА_6. впав, він витягнув у того з лівої внутрішньої кишені куртки
паспорт, розраховуючи на те, що в кишені будуть гроші. ОСОБА_7. та ОСОБА_8. бачили це, але участі у вчиненні
злочину не приймали. Паспорт він кинув на землю поруч і всі разом
стали тікати. ОСОБА_6. наздогнав їх на відстані близько 200 метрів від садка, і він та ОСОБА_2. знову почали бити того в обличчя,
а коли потерпілий впав, він завдавав удари ногами. ОСОБА_2. витягнув з кишені куртки потерпілого
гаманець, в якому була картка, і вони втекли. Він, ОСОБА_2. та ОСОБА_8. забігли в будинок, де і були
затримані. Він щиро кається, висновку судово-медичної експертизи не оспорює,
саме його та ОСОБА_2. діями потерпілому було спричинено вказані у висновку тілесні ушкодження. Вартості
викраденого гаманця та картки, відповідно, 50 гривень та 10 гривень не заперечує. Злочин вчинив, оскільки перебував у стані
алкогольного сп'яніння. Підсудний ОСОБА_2. показав, що 7 листопада 2006 року близько 21 години він, ОСОБА_1., ОСОБА_7. та ОСОБА_8. вживали алкогольні напої біля
станції метро "Мінська". До них підійшов ОСОБА_6., запропонував познайомитися та випити, і вони погодилися.
ОСОБА_7. та ОСОБА_6. пішли у магазин за
горілкою, а він запропонував ОСОБА_1. вчинити на потерпілого напад. ОСОБА_1. погодився, після
чого всі пішли в дитячий садок, де випили горілку і він вдарив ОСОБА_6. ОСОБА_1. приєднався і вони завдавали потерпілому удари кулаками в обличчя, а коли той
впав, ОСОБА_1. витягнув
з куртки паспорт, цигарки та викинув їх. ОСОБА_7. та ОСОБА_8. участі у вчиненні злочину не приймали. Вони стали тікати,
відбігли близько 150 метрів, коли побачили, що ОСОБА_6. наздоганяє.
Він та ОСОБА_1. зупинилися і знову били потерпілого
в обличчя, груди, а коли потерпілий впав, він
витягнув з куртки гаманець. Витягнувши звідти картку, викинув гаманець і разом з ОСОБА_1та ОСОБА_8. забіг у будинок. Коли
вони вийшли через 10 хвилин, були затримані працівникам міліції.
Причини вчинення злочину він пояснити не може, під час цих подій перебував у стані алкогольного сп'яніння. Він щиро
кається, висновку судово-медичної експертизи не оспорює, саме його та ОСОБА_1. діями потерпілому було спричинено
вказані у висновку тілесні ушкодження. Вартості викраденого
гаманця та картки, відповідно, 50 гривень та 10 гривень не заперечує.

Враховуючи те, що підсудні не оспорюють фактичні обставини справи і судом
встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих
обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, заслухавши думку учасників судового розгляду та
роз'яснивши їм положення ст.299 КПК України, суд визнає
недоцільним дослідження інших доказів у справі.

Суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1. та ОСОБА_2. у вчиненні злочину доведена
повністю і кваліфікує умисні дії кожного з підсудних, які виразились у нападі з
метою заволодіння чужим майном, поєднаному з
насильством, небезпечним для життя та здоров'я особи, яка зазнала нападу (розбій),
вчиненому за попередньою змовою групою осіб, за ч.2 ст.187 КК України.

У справі потерпілим ОСОБА_6. заявлено цивільний позов на загальну суму 15
550 гривень. Як вбачається із заяви позивача,
матеріальну та моральну шкоду йому відшкодовано повністю і він претензій до підсудних не має, тобто, фактично,
відмовляється від позову. Суд приймає відмову від позову та провадження в цій частині закриває, оскільки відмова від позову не
суперечить закону і не порушує будь-чиї права та охоронювані законом
інтереси.

Призначаючи підсудним покарання, суд враховує, що вони вчинили умисний
тяжкий злочин, дані про їх особи. ОСОБА_1. не працює,
позитивно характеризується за місцем проживання та попередньої роботи. ОСОБА_2. не працює, позитивно характеризується за місцем
проживання. Суд також враховує думку потерпілого, який просив суд підсудних суворо не
карати. Обставинами, що пом'якшують
покарання кожному з підсудних, суд визнає щире каяття та добровільне
відшкодування завданого збитку.

Обставинами, що обтяжують підсудним покарання, слід визнати вчинення
злочину особами, що перебувають у стані алкогольного сп'яніння, та рецидив
злочинів.

Суд призначає підсудним покарання у виді позбавлення волі, оскільки тільки
таке покарання, яке полягає в ізоляції, буде необхідним
й достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів. Однак наявність обставин, що пом'якшують покарання, та дані про
особи підсудних істотно знижують ступінь тяжкості
вчиненого злочину, а тому ОСОБА_1. та ОСОБА_2. на підставі
ч.ч.1, 2 ст.69 КК України слід призначити основне покарання у виді позбавлення
волі нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч.2
ст.187 КК України, без призначення додаткового покарання.

Крім цього, враховуючи те, що ОСОБА_1. та ОСОБА_2., яких було звільнено від відбування покарання за
попереднім вироком з випробуванням, вчинили злочин в період іспитового строку,
то

3

відповідно до ст.ст.71, 78 КК України до призначеного покарання слід
частково приєднати покарання за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 31.08.2005
року.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст.321, 323, 324 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, і
призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення
волі на строк 4 /чотири/ роки без конфіскації майна.

На підставі ст.71 КК України до призначеного ОСОБА_1. покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком
Оболонського районного суду м. Києва від 31.08.2005 року і за сукупністю вироків остаточно визначити ОСОБА_1. покарання у виді позбавлення волі на строк 4 /чотири/
роки 6 /шість/ місяців без конфіскації майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_1. обчислювати з 8.11.2006 року.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, і
призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення
волі на строк 4 /чотири/ роки без конфіскації майна.

На підставі ст.71 КК України до призначеного ОСОБА_2. покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Оболонського
районного суду м. Києва від 31.08.2005 року і за сукупністю вироків остаточно визначити ОСОБА_2. покарання у виді позбавлення волі на строк 4 /чотири/
роки 6 /шість/ місяців без конфіскації майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_2. обчислювати з 8.11.2006 року.

Запобіжний захід ОСОБА_1. та ОСОБА_2. до набрання вироком законної сили залишити без зміни - тримання під вартою в Київському СІЗО № 13 Державного департаменту
України з питань виконання покарань.

Прийняти відмову від позову ОСОБА_6до ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Провадження в справі за позовом ОСОБА_6до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 закрити.

Речові докази - паспорт громадянина України на ім'я ОСОБА_6, гаманець з шкіри чорного кольору, пластикову картку
"Приват-Банк" № НОМЕР_1, належні потерпілому ОСОБА_6. і передані йому
на зберігання, - залишити ОСОБА_6.; светр з плямами крові, належний ОСОБА_1. і переданий на зберігання в камеру зберігання речових
доказів Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві (квитанція №
008371), - повернути ОСОБА_1.; джинсові штани з плямами крові, належні ОСОБА_2. і передані на зберігання в камеру
зберігання речових доказів Оболонського РУ ГУ МВС України в м.
Києві (квитанція № 008370), - повернути ОСОБА_2.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду м. Києва через
Оболонський районний суд м. Києва протягом 15 діб з
моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же
строк з моменту вручення йому копії вироку.