Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2212/15-к
Провадження № 1-кп/553/162/2015
В И Р О К
Іменем України
23.06.2015м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві кримінальне провадження № 0000468 від 16.05.2015 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, громадянина України, українця, освіта середньо спеціальна, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

01.12.2014 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 1 ст. 185 КК України до громадських робіт строком на 80 годин,

за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисні дії, які виразилися в ухиленні від відбування громадських робіт, які він скоїв за таких обставин.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , 01.12.2014 р. засуджений Ленінським районним судом м. Полтава за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 80 годин громадських робіт. 01.12.2014 року ОСОБА_4 дав підписку в приміщенні Ленінського районного суду м. Полтави про те, що він після набрання вироком законної сили з`явиться до кримінально - виконавчої інспекції УДПтСУ в Полтавській області за місцем свого проживання для постановки на облік згідно вироку суду. З 15.01.2015 року перебуває на обліку у Ленінському РП КВІ. 23.01.2014 року засуджений для постановки на облік викликався до інспекції, але за викликом не з`явився. Тому, інспектором було направлено повторний виклик на 31.01.2015 року за яким він знову не з`явився. 04.02.2015 року інспектором Ленінського РП КВІ за місцем проживання була здійснена перевірка. В ході перевірки було встановлено, що засуджений ОСОБА_4 не проживає разом із батьками за адресою: АДРЕСА_3 , близько двох місяців. В ході бесіди з матір`ю ОСОБА_5 було з`ясовано, що її син ОСОБА_4 всі виклики із КВІ одержував, але повідомляв їй, що з`явиться для постановки на облік. ОСОБА_6 зобов`язалась передати виклик своєму сину для постановки на облік на 09.02.2015 року. За даним викликом засуджений ОСОБА_4 не з`явився. Одночасно з цим засудженому було винесене письмове попередження за неявку за викликами для постановки на облік та зміну місця проживання без відома інспекції. В подальшому, засуджений ОСОБА_4 умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, для відпрацювання громадських робіт і складання графіків, а також на реєстрацію до інспекції не з`являвся, виправдовуючих документів, стосовно неявки не надав, чим порушив вимоги ст. 37 КВК України щодо умов відбування покарання у виді громадських робіт. 23.03.2015 року інспектором Ленінського РП Полтавського MB КВІ ОСОБА_7 було винесене подання про притягнення засудженого ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєному визнав повністю, щиро розкаявся, суду в подробицях розповів за яких обставин скоїв даний злочин та пояснив, що дійсно був засуджений вироком Ленінського районного суду м. Полтава за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 80 годин громадських робіт, але до інспекції Ленінського РП КВІ, за викликами не з`являвся. Проте, станом на 22.06.2015 року відбув покарання повністю, що підтверджується відповідною довідкою.

Частиною 3 ст. 349 КПК України передбачено, що суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оскільки прокурор, обвинувачений, визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, сумнівів у добровільності їх позиції у суду не виникає, судом роз`яснено прокурору та обвинуваченому, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд за згодою учасників судового розгляду, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, не досліджував інші докази по справі.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 389 КК України, оскільки він скоїв умисні дії, що виразилися в ухиленні від відбування громадських робіт.

При призначенні покарання суд, виходячи з вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини справи, данні про особу винного, а також обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

ОСОБА_4 скоїв злочин невеликої тяжкості, раніше судимий.

Як вбачається з довідок Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф. Мальцева, Полтавського обласного наркологічного диспансеру та Полтавського обласного психоневрологічного диспансеру ОСОБА_4 в даних установах не лікувався та на обліку не перебуває.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлені.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Враховуючи вищевикладені обставини та дані про особу ОСОБА_4 , який за місцем проживання характеризується задовільно, щиро розкаюється у скоєному, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе при призначені йому покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням, застосувавши до нього вимоги ст.ст. 75, 76 КК України.

Цивільний позов, речові докази та судові витрати в кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-370, 373-374 КПК України, суд
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи та періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_4 , до набрання вироку законної сили залишити попередню особисте зобов`язання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд міста Полтави протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1