Справа № 740/902/15
Провадження № 1-кп/740/83/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 березня 2015 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Прохори Борзнянського району Чернігівської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, працюючого оператором безтарного зберігання борошна в ПАТ Ніжинський хліб, одруженого, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

06 вересня 2014 року близько 15 години 00 хвилин ОСОБА_4 під час керування автомобілем марки ВАЗ 21013, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись зі швидкістю біля 82,8 - 84,8 км/год. по автодорозі Ніжин-Бахмач у напрямку м.Ніжина на прямій ділянці шляху між с.Кунашівка та м.Ніжин у порушення вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України не вжив своєчасно заходів для зменшення швидкості руху керованого ним автомобіля та безпечного об`їзду велосипедиста, маючи таку можливість, пізно застосував екстренне гальмування, внаслідок чого та в процесі гальмування здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_7 , який рухався по проїзній частині біля її правого краю у попутному напрямку на велосипеді марки Мінськ і що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому без зміщення нижньої і верхньої третини малостегнової кістки.

Порушення обвинуваченим вимог п.12. ПДР України знаходиться у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою.

Після дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 не виконав вимог п.2.10 Правил дорожнього руху України, тобто не вжив заходів для надання першої медичної допомоги потерпілому ОСОБА_8 , не викликав карету швидкої медичної допомоги, не вжив заходів для збереження слідів пригоди та на автомобілі залишив місце події і до проведення медичного огляду без призначення медичного працівника вживав алкогольні напої.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину свою визнав повністю, в скоєному щиро кається. Цивільний позов прокурора про стягнення з нього на користь Ніжинської центральної районної лікарні витрачених на лікування потерпілого коштів в сумі 2 257 грн. 08 коп. визнає повністю.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що цивільний позов до ОСОБА_4 про стягнення шкоди він має намір заявляти після розгляду справи і проголошення вироку.

Крім визнання вини обвинуваченим, його вина підтверджується також іншими доказами, які суд відповідно до ст.349 ч.3 КПК України визнав недоцільним досліджувати стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Заслухавши обвинуваченого, потерпілого та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 доказана повністю і його дії необхідно кваліфікувати за ст.286 ч.1 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, особу винного, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, обставини, що пом`якшують покарання,- щире каяття, знаходження на утриманні двох неповнолітніх дітей, відсутність обставин, які обтяжують покарання, і дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у вигляді обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, вищевикладені дані про особу винного, обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, тому відповідно до ст.75 КК України його необхідно звільнити від основного покарання з випробуванням і встановленням іспитового строку, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Цивільний позов прокурора про стягнення з ОСОБА_4 на користь Ніжинської центральної районної лікарні витрачених на лікування потерпілого коштів в сумі 2 257 грн. 08 коп. законний, обгрунтований, визнаний обвинуваченим і підлягає задоволенню повністю.

Враховуючи, що під час досудового розслідування запобіжний захід до ОСОБА_9 не застосовувався і в судовому засіданні прокурор не просив його застосовувати, то відповідно до ч.4 ст.176 КПК України відсутні підстави для застосування запобіжного заходу судом до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом основного покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на нього обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти вказані органи про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку обчислювати з дня проголошення вироку.

До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід відносно нього не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати за проведення автотехнічної експертизи, транспортно-трасологічної експертизи та автотехнічної експертизи в сумі 4 229 (чотири тисячі двісті двадцять дев`ять) грн. 68 коп. на користь держави.

В задоволення цивільного позову прокурора стягнути з ОСОБА_4 на користь Ніжинської центральної районної лікарні витрачені на лікування потерпілого кошти в сумі 2 257 (дві тисячі двісті п`ятдесят сім) грн. 08 коп.

Речові докази: фрагмент лако-фарбового покриття автомобіля ВАЗ-21013, державний номерний знак НОМЕР_1 , та велосипеда Мінськ, що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Ніжинського МВ УМВС, - знищити.

Речові докази: автомобілем ВАЗ 21013, державний номерний знак НОМЕР_1 , який зберігається на майдані тимчасового утримання транспорту, - повернути ОСОБА_4 , а велосипед марки Мінськ, який зберігається на майдані тимчасового утримання транспорту, - повернути ОСОБА_10 .

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1