справа №1-157/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2007 року Бродівський районний суд Львівської області

в
складі: головуючої - судді Бунда А.О.

при
секретарі Музичка
Л.Т.

з участю
прокурора Вітрука
О.В.

потерпілої ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Броди
кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця та жителя с. Ковпин Бродівського
району Львівської області, українця,
громадянина України, з середньою освітою, працюючого в КП «Броди», розлученого,
згідно ст.89 КК України раніше не
судимого,

у
вчиненні злочину передбаченого ст.164
ч.1 КК України, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний
ОСОБА_2., будучи зобов'язаний рішенням
Бродівського районного суду Львівської області від 18.09.2000 р. сплачувати
аліменти на користь ОСОБА_1 в розмірі
1/3 частини із всіх видів заробітку, щомісячно на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1р.н., дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н., в період з 04.09.2000 р по січень 20006 p., а
також з червня 2006 р. по червень 2007 p., маючи трудові доходи, злісно ухилявся від сплати аліментів і станом
на 01.06.2007 року заборгованість по аліментах становить 5439.4 9 грн.

Підсудний
вину свою у вчиненому визнав повністю та показав, що дійсно не сплачував аліментів в повному
розмірі, однак зобов'язується
заборгованість по аліментах сплатити повністю.
У вчиненому щиро розкаюється.

Потерпіла
в судовому засіданні показала, що на
протязі семи років підсудний аліменти не сплачує, хоча має таку можливість, бо неофіційно працював, коли працював офіційно, то прийшли аліменти тільки протягом декількох
місяців. Зараз працює в КП «Броди» однак державного виконавця про місце роботи
не повідомив.

Відповідно ст.299 КПК України суд вважає, що оскільки проти цього не заперечують учасники
судового розгляду, визнати за недоцільне
дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи , які ні ким не оспорюються.

З
досліджених судом доказів випливає, що
підсудний є працездатною і фізично здоровою особою, мав реальну можливість фізичною працею
заробляти кошти на утримання дітей,
однак не вчиняв жодних дій для того,
щоб сплачувати аліменти і обов'язку по утриманню дітей не виконував та
не надавав утримання в будь-якій формі,
тому в його діях є ознаки злісного ухилення від салати встановлених
рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів)" і кваліфікація його
дій за ст.164 ч.1 КК України є
правильною.

Обираючи
вид та міру покарання підсудному суд враховує характер та ступінь суспільної
небезпеки вчиненого злочину - вчинив злочин невеликої тяжкості, особу підсудного - посередньо
характеризується по місцю проживання та праці,
на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, працює,
згідно ст.89 КК України раніше не
судимий.

Пом'якшуючою
покарання обставиною суд визнає визнання вини та. щире каяття.

Обтяжуючих
покарання обставин суд не вбачає.

Виходячи
з наведеного суд приходить до виснйвку,
що виправлення підсудного можливе без відбування покарання із
звільненням його від відбування покарання з випробуванням та покладенням на
нього обов'язків, передбачених ст.7б КК України.

2

Керуючись ст. ст. 323-324 КПК
України, суд, -

ЗАСУДИВ:

визнати
винним ОСОБА_2 у
вчиненні злочину передбаченого ст.164 ч.1 КК України та призначити
покарання у виді одного року обмеження волі.

На
підставі ст.75 КК України звільнити
засудженого від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

На
підставі ст.76 ч.1 п.3, 4 КК України
покласти на засудженого такі обов'язки:

1)
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про
зміну місця проживання, роботи;

2)
періодично з'являтись для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

Міру
запобіжного заходу підписку про невиїзд залишити без змін до вступу вироку в
законну силу.

На вирок
може бути подано апеляцію до апеляційного суду Львівської області через
Бродівський районний суд Львівської області протягом п'ятнадцяти діб з моменту
його проголошення.