Номер провадження: 11-кп/785/129/15
Номер справи місцевого суду: 517/243/14-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.07.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

судді доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при: секретарі ОСОБА_5

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

адвокатів: ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши апеляційні скарги обвинувачених: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та його захисника, адвоката ОСОБА_11 , на вирок Фрунзівського районного суду Одеської області від 08.08.2014 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженець с. Ближній хутір Слободзейського району р. Молдова, громадянин України, освіта базова середня, не одружений, не працює, який проживає в с. Павлівка Фрунзівського району Одеської області раніше судимий:

- 21.01.2008 року за ст.ст. 296 ч.2,70.72 КК України до семи років позбавлення волі;

- 10.12.2013 року за ст. 125 ч 1 КК України до штрафу в розмірі 30 неоподаткованих розмірів,

визнано винним та засуджено за ч.2 ст.121 КК України до покарання у вигляді 10 років позбавлення волі в кримінально виконавчій установі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід тримання під вартою.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, освіта базова середня, не одружений, не навчається і не працює, раніше не судимий

визнано винним та засуджено за ст.121 ч.2 КК України до покарання у вигляді 7 років позбавлення волі в спеціальній виховній установі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід тримання під вартою.

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком суду ОСОБА_9 і ОСОБА_10 засуджені за те, що 22 грудня 2013 року, біля 24 години разом з потерпілим ОСОБА_12 , знаходячись в барі, який розташований в центрі села Павлівка Фрунзівського району Одеської області, розпивали спиртні напої. Після того, як в них закінчились гроші, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 вийшли з бару і пішли додому. Проходячи через парк біля Будинку культури о 03.00 годині, між ОСОБА_9 і ОСОБА_12 , на ґрунті неприязних відносин, виникла сварка. Вийшовши з парку та рухаючись по вулиці, ОСОБА_9 , з ціллю нанесення тілесних ушкоджень, навмисно, став наносити ОСОБА_12 удари руками в обличчя, а коли той впав, продовжував наносити удари ногами по різним частинам тіла.

Через деякий час ОСОБА_9 та ОСОБА_12 повернулись в парк, а ОСОБА_10 пішов за ними.

Знаходячись в парку, ОСОБА_9 , продовжуючи свої злочинні дії, звалив ОСОБА_12 з ніг та став наносити йому удари ногами по різним частинам тіла, а потім сказав неповнолітньому ОСОБА_10 , щоб той також став бити ОСОБА_12 .

Виконуючи вказівку ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , з ціллю нанесення тілесних ушкоджень, навмисно став наносити ОСОБА_12 ногами удари по різним частинам

тіла.

Побачивши, що ОСОБА_12 не рухається, але ще дихає, ОСОБА_9 і ОСОБА_10 намагалися проштовхнути тіло ОСОБА_12 в отвір туалету, але в них нічого не вийшло, вони залишили тіло в отворі та пішли додому.

В результаті отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_12 помер в отворі туалету.

В апеляційній скарзі ОСОБА_9 , вважаючи вирок суду незаконним, просить його скасувати та призначити новий судовий розгляд. У доводах апеляції зазначає, що суд постановив вирок на підставі доказів, які добуті в ході досудового слідства з порушенням його права на захист, а також з веденням досудового слідства недозволеними методами. Окрім того, ОСОБА_9 вказує на недопустимість прийняття до уваги аудіо запису негласних слідчих дій, наданого прокурором під час судового засідання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_10 також вважає вирок суду незаконним, просить скасувати вирок суду та винести новий вирок, яким його виправдати в зв`язку з недоведеністю його вини у інкримінованому правопорушенні. Вважає, що вирок постановлений на підставі припущень слідчого, а суд не встановив всіх обставин справи, а саме: мотиву правопорушення, не встановлено прямий зв`язок смерті ОСОБА_12 з конкретними тілесним ушкодженням, отриманим від удару конкретної особи. Також, на думку апелянта, під час досудового і судового слідства не встановлені точні обставини отримання тілесних ушкоджень потерпілим.

Адвокат ОСОБА_11 , в інтересах ОСОБА_10 , в апеляційній скарзі просить скасувати вирок суду та винести виправдувальний вирок відносно його підзахисного, в зв`язку з недоведеністю його вини в скоєному правопорушенні.

Заслухавши суддю-доповідача; адвоката ОСОБА_8 , в інтересах ОСОБА_9 , яка підтримала апеляцію свого підзахисного та вважає, що винуватість ОСОБА_9 нічим не доведена, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на доказах безпосередньо отриманих в судовому засіданні; адвоката ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_10 , який також підтримав апеляцію ОСОБА_10 та вважає, що по справі відсутні будь які достовірні докази, що вказують на винуватість ОСОБА_10 , а тому просить виправдати його підзахисного; обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які підтримали апеляційні скарги та вважають, що їх вини в смерті ОСОБА_12 нема, так як в матеріалах провадження відсутні будь які докази, що від їх ударів наступила смерть потерпілого; прокурора, який вважає вирок законним та обґрунтованим, а тому просить залишити його без змін; дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги та вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Враховуючи положення ст.94 КПК України суд всебічно дослідив всі обставини кримінального провадження, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

З додержанням вимог ст.370 КПК України судом першої інстанції ухвалено законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та вірно визнано їх винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

На думку колегії суддів, висновки суду першої інстанції, щодо доведеності винуватості ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підтверджуються зібраними органами досудового розслідування матеріалами кримінального провадження та дослідженими у судовому засіданні, яким дано належну правову оцінку.

Так суд послався на покази свідків, що були безпосередньо допитані в судовому засіданні та опосередковано (непрямий доказ) підтверджують винуватість ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Так свідок ОСОБА_13 підтвердила, що дійсно 22.12.2013 року о 9.00 ранку їй зателефонувала кочегар, яка працює в Будинку культури, та повідомила, що в туалеті біля Будинку культури лежить труп; свідок ОСОБА_14 підтвердив, що він разом із працівниками міліції поїхали до бару, де працівники міліції опитували людей про подію. Потім вони поїхали до ОСОБА_10 додому де він спав. Вони почали його будити, то з`ясувалось, що він був в нетверезому стані, а коли розбудили і він почав одягатися, то вони побачили, що на його одягу була кров. Працівники міліції забрали його із собою;

свідок ОСОБА_15 показав суду, що 22.12.2013 року він із своєю дівчиною ОСОБА_16 прийшли до бару в с. Павлівка Фрунзівського району, де сиділи та відпочивали. У барі бачили ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 які сиділи за столиком та випивали; свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_18 також підтвердили, що ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 сиділи за столиком та випивали.

Суд також вірно послався, як на доказ винуватості обвинувачених, покази свідка ОСОБА_19 , яка показала, що 22.12.2013 року її було запрошено до міліція, як працівника із неповнолітніми при допиті ОСОБА_10 . При допиті неповнолітнього були присутні захисник ОСОБА_11 та його вітчим. У їх присутності ОСОБА_10 розповідав, як вони разом із ОСОБА_9 наносили удари потерпілому та волочили його до туалету і хотіли його викинути в отвір туалету.

Згідно висновку експерта № 72 від 06.01.2014 року смерть ОСОБА_12 знаходиться в прямому причинному зв`язку з закритою внутрішньо черепною травмою у вигляді субдуральної гематоми і настала від здавлення головного мозку.

Враховуючи судово-гістологічне обстеження експерт прийшов до висновку, що смерть ОСОБА_12 настала після нанесення йому тілесних ушкоджень не менш ніж через 30 хвилин. Ушкодження нанесені дією травмуючої сили тупих предметів в область голови, індивідуальні особливості яких в ушкодженнях не відобразились. Не виключено, що такими предметами могли бути кулаки, взуті ноги. Велика кількість саден спини могли бути нанесені під час волочіння тіла по нерівній поверхні. Дані ушкодження, згідно п. 2.1.3 « в» « Правил судово - медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.

Як слідує з висновку експерта № 963 від 13.01.2014 року кров потерпілого ОСОБА_12 відноситься до групи А (11) ізогемаггютініном анти В по ізосерологічшй системі АВО.

На чоловічих куртці, джинсових штанах, парі кросівок, які належать підозрюваному ОСОБА_10 виявлена кров людини, при досліджені на групову належність якої виявлено антиген А. а на куртці, на шнурі лівої кросівки і ізогемагглютінін анти -В , властиві групі крові А з ізогемагглютініном анти - В системи ABO.

He виключається походження крові від особи з даною груповою характеристикою, в тому числі і від потерпілого ОСОБА_12 . У підозрюваного ОСОБА_10 при обстеженні пошкоджень з зовнішньою кровотечею не було.

Згідно висновку експерта № 969 від 20.01.2014 року кров потерпілого ОСОБА_12 відноситься до групи А (11) ізогемаггютініном анти В по ізосерологічній системі АВО.

На чоловічих : куртці,піджаці, фрагменті футболки, двох фрагментах матерії з футболки ОСОБА_12 , в зіскобах і на двох фрагментах вітки сухої рослини, вилучених при огляді місця злочину, виявлена кров людини, при дослідженні на групову належність якої виявлено антиген А, а на куртці , піджаці і ізогемагглютінін анти - В, властиві групі А з ізогемагглютініном анти - В системи АВО. Не виключається походження крові від ОСОБА_12 .

Згідно висновку експерт № 967 від 15.01.2014 року на чоловічих : полувері, джинсових штанах і парі полу чобіт, які належать ОСОБА_9 виявлена кров людини і не виключається походження крові від потерпілого ОСОБА_12 .

Суд на законних підставах дослідив та дав оцінку протоколу за результатами проведення негласних ( слідчих) розшукових дій за завданням №№ 3,4 від 18.03.2014 року, згідно якого отримана інформацію про причетність ОСОБА_10 і ОСОБА_9 до побиття ОСОБА_12 .

Також судом досліджений протокол за результатами проведення негласних ( слідчих) розшукових дій заходу за завданням №1 від 25.02.2014 року, згідно якого отримана інформація про причетність ОСОБА_10 і ОСОБА_9 до побиття ОСОБА_12 являється допустимою та достовірною.

Суд першої інстанції також послався, як на допустимий доказ, протокол проведення слідчого експерименту від 23.12.2013 року, згідно якого ОСОБА_10 розповів та показав, як він разом з ОСОБА_9 били ОСОБА_12 , після чого затягли його до громадського туалету.

Що ж стосується твердження ОСОБА_9 про порушення його права на захист на досудовому слідстві, то ОСОБА_9 відмовився від адвоката(т.1 а.с. 144).

Твердження ОСОБА_9 про тиск з боку працівників міліції нічим не підтверджуються, так як відсутні його скарги до суду чи прокурора під час досудового розслідування.

Негласні слідчі дії були проведені в рамках процесуального кодексу, записуючий засіб був відтворений в ході судового засідання та залучений до матеріалів справи.

Клопотання ОСОБА_9 про допит під час розгляду справи в апеляційному суду в якості свідка ОСОБА_20 , колегія суддів розцінює як спосіб його захисту, так як ОСОБА_20 не може бути допитана в якості свідка, в зв`язку з тим, що згідно її заяви перебувала на час скоєння кримінального правопорушення за межами Фрунзівського району Одеської області, про що по телефону підтвердила адвокату ОСОБА_7 .

Доводи ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про відсутність їх вини в скоєні правопорушення, яке кваліфікується за ч.2 ст.121 КК України є безпідставними, суперечать встановленим судом обставинам справи та нічим не підтверджуються.

Колегія суддів вважає, що винуватість ОСОБА_9 та ОСОБА_10 доказана всебічно дослідженими обставинами кримінального провадження, суд оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності.

Що ж стосується призначеного покарання, то воно призначено в відповідності до вимог ст. 65 КК України, з урахуванням важкості скоєного злочину, особи винних та обставин справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Підстав для призначення обвинуваченим більш м`якого покарання, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги обвинувачених: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та його захисника ОСОБА_11 , залишити без задоволення.

Вирок Фрунзівського районного суду Одеської області від 08.08.2014 року, відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена учасниками процесу в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 3 місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді апеляційного суду

Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом вірно,

суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_3