АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/790/792/15 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.302 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 травня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Харкові кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Московського районного суду м. Харкова від 11 лютого 2015 року, -
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Харкова, українка, громадянка України, з середньою освітою, не працююча, раніше не судима, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджена за ч. 1 ст. 302 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки, з покладенням на неї обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Як встановив суд, ОСОБА_7 , яка зареєстрована в мережі Інтернет під іменем « ОСОБА_9 », в другій половині серпня 2014 р. познайомилась за допомогою соціальної мережі «Вконтакте» із ОСОБА_10 , який був зареєстрований під іменем « ОСОБА_11 », після чого, діючи умисно, з метою звідництва для розпусти, домовилась шляхом обміну електронними листами в мережі Інтернет із ОСОБА_10 про те, що надасть йому сексуальні послуги за винагороду в сумі 500 гривень, а також запросить для надання йому сексуальних послуг знайому їй ОСОБА_12 , при цьому надала ОСОБА_10 номер свого мобільного телефону, щоб останній міг заздалегідь узгодити із нею час та місце надання нею та ОСОБА_12 сексуальних послуг в обмін на грошову винагороду.

23 вересня 2014 р., близько 14 год., ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на звідництво для розпусти, домовилась із ОСОБА_10 шляхом телефонної розмови про те, що вона та ОСОБА_12 прибудуть о 17 год. 23 вересня 2014 р. до б. 96-а по пр. Московському м. Харкова для надання ОСОБА_10 сексуальних послуг, після чого зателефонувала ОСОБА_12 та запропонувала останній за грошову винагороду в сумі 500 гривень, надати сексуальні послуги ОСОБА_10 , на що ОСОБА_12 погодилась.

23 вересня 2014 р., близько 17 год. ОСОБА_7 та ОСОБА_12 прибули до б. АДРЕСА_2 , де зустрілись із ОСОБА_10 , після чого направились із ним до приміщення сауни ФОП « ОСОБА_13 » в б. АДРЕСА_2 , де ОСОБА_10 передав ОСОБА_7 та ОСОБА_12 гроші в сумі 1000 гривень, (дві купюри по 500 гривень) за надання йому сексуальних послуг, а потім ОСОБА_7 та ОСОБА_12 вступили із ОСОБА_10 в приміщенні сауни в статевий зв`язок.

23 вересня 2014 р., в період із 17 год. 50 хв. до 18 год. 40 хв,, під час огляду працівниками міліції місця події в приміщенні сауни ФОП « ОСОБА_13 » по АДРЕСА_2 , у ОСОБА_7 та ОСОБА_12 були вилучені гроші в сумі 1000 грив, (дві купюри по 500 гривень), отримані ними від ОСОБА_10 за надання останньому сексуальних послуг.

В апеляційній скарзі обвинувачена просить скасувати вирок суду першої інстанції та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, посилаючись на порушення кримінально-процесуального закону, оскільки, на її думку було порушено вимоги закону, так як гроші на які накладено арешт були передані на зберігання свідку ОСОБА_10 та речові докази не були досліджені в судовому засіданні. Крім того, у своїй апеляції ОСОБА_7 зазначає, що свідки прибули для огляду місця події лише після того, як туди потрапили працівники міліції. Також, обвинувачена посилається на невручення свідку ОСОБА_10 пам`ятки про права та обов`язки, а також на те, що останньому не було роз`яснено його права під час судового засідання. Окрім цього, на її думку, суд необґрунтовано долучив до матеріалів справи раніше недопустимі докази, а саме листування в мережі Інтернет.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинувачену та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора про необхідність залишення апеляція без задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчинені злочинів, передбачених ч. 1 ст. 302 КК України, за вказаних обставинах у вироку відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на зібраних по справі і досліджених у судовому засіданні доказах.

Посилання в апеляційній скарзі обвинуваченої на те, що свідки прибули до приміщення сауни для огляду місця події після того як працівники міліції туди потрапили, та у зв`язку з чим, на її думку, протокол огляду місця події є неналежним доказом, є безпідставними, оскільки пояснення свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 узгоджуються та взаємодоповнюються з поясненнями інших свідків та доказами по справі і не суперечать одне одному.

Як видно свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснив, що познайомився з ОСОБА_7 у соціальній мережі «Вконтакте», в якій шляхом електронного листування домовився з обвинуваченою про надання нею сексуальних послуг за винагороду 500 гривень, а також про те, що остання запросить для надання йому сексуальних послуг знайому їй ОСОБА_12 , при цьому надала йому свій номер мобільного телефону, по якому 23 вересня 2014 року він домовився з ОСОБА_7 про час та місце їх зустрічі. Цього ж дня, близько 17 години він зустрівся з ОСОБА_7 та ОСОБА_12 та вони разом направились до приміщення сауни ФОП « ОСОБА_13 », де передав ОСОБА_7 дві купюри номіналом 500 гривень, та в подальшому вступив з ОСОБА_7 та ОСОБА_12 в приміщенні сауни в статевий зв`язок.

Свідок ОСОБА_12 даючи покази в суді першої інстанції підтвердила той факт, що вона разом з ОСОБА_7 зустрілась з ОСОБА_10 , та у приміщенні сауни ФОП « ОСОБА_13 » після передачі останнім ОСОБА_7 грошових коштів двома купюрами номіналом 500 гривень за надання сексуальних послуг, вона та ОСОБА_7 вступили з ним в статевий зв`язок.

Згідно показів свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 даних ними в судовому засіданні, які узгоджуються між собою та не суперечать показам вищенаведених свідків, вбачається, що вони були запрошені в якості понятих при огляді приміщення сауни в б. АДРЕСА_2 , та увійшовши близько 17.50 години були свідками складання протоколу та вилучення грошей в сумі 1000 гривень, купюрами по 500 гривень у ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , а також презерватива.

Що стосується посилань обвинуваченої в апеляції про те, що на її думку було порушено вимоги закону, оскільки гроші на які накладено арешт були передані на зберігання свідку ОСОБА_10 та речові докази не були досліджені в судовому засіданні, то колегія суддів зазначає, що речовий доказ презерватив був досліджений експертом, згідно висновку якого №1157-Ц/14 від 29 жовтня 2014 року підтверджується, що на ньому знаходяться сліди сперми, які належать ОСОБА_10 , а також виявлені клітки влагалищного епітелію, які могли бути залишені ОСОБА_18 ..

Також, колегія суддів вважає, безпідставними доводи обвинуваченої про те, що, на її думку, суд необґрунтовано долучив до матеріалів справи раніше недопустимі докази, а саме листування в мережі Інтернет, оскільки суд першої інстанції у вироку не поклав цей доказ в обґрунтування обвинувачення ОСОБА_7 .

Що стосується посилань обвинуваченої про невручення свідку ОСОБА_10 пам`ятки про права та обов`язки, а також про те, що останньому не було роз`яснено його права та обов`язків під час судового засідання, то колегія суддів вважає, що дана обставина сама по собі не є підставою для скасування вироку.

Призначене покарання ОСОБА_7 , на думку колегії суддів, відповідає ступеню тяжкості скоєному кримінальному правопорушенню та особі обвинуваченої, і є достатнім для її виправлення і попередженню нових злочинів.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити без задоволення апеляційну скаргу обвинуваченої.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Московського районного суду м. Харкова від 11 лютого 2015 року відносно ОСОБА_7 , без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом трьох місяців шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:
Судді: