Справа №490/6746/15-к 30.07.2015 30.07.2015 30.07.2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 липня 2015 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за №0002821 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 липня 2015 року, якою стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, не маючого певного місця проживання, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України,

- задоволено клопотання старшого слідчого про продовження строку тримання під вартою до 22 серпня 2015 року.

Учасники судового провадження:

прокурори: ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисник ОСОБА_5 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Захисник ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою обрати стосовно підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 липня 2015 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Центрального РВ ММУ УМВС Миколаївської області та продовжено строк триманні під вартою підозрюваному ОСОБА_6 до 22 серпня 2015 року включно.

_________________________________________________________________

Провадження № 11-сс/784/339/15 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_9

Категорія: продовження строку тримання Доповідач апеляційної інстанції: ОСОБА_1

під вартою

Узагальнені доводи апелянта.
В апеляційній скарзі захисник посилається на безпідставність висновку суду про відсутність у підозрюваного місця проживання та при цьому стверджує, що згідно протоколу допиту ОСОБА_10 він постійно проживає разом з нею однією родиною.

Вважає, що ризики які зазначені слідчим у клопотанні відсутні.

Вказує, що характеристика підозрюваного за злочином, у вчиненні якого він підозрівається, не передбачена КПК України.

Вважає, що з огляду на наявність місця проживання, відсутність судимостей, перше притягнення до кримінальної відповідальності, відсутній ризик ухилення ОСОБА_6 від явки до суду або порушення процесуальної поведінки.

Також зазначає, що для обгрунтовання ризику впливу на потерпілу необхідно встановити її місце знаходження на теперішній час.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
16.07.2015 р. слідчий СВ Центрального РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з клопотанням про продовження строків тримання під вартою ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.156 КК України, мотивуючи своє прохання тим, що перебуваючи на волі останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, а також продовжити вчинення інших злочинів.

В клопотанні слідчий також зазначив про неможливість завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвала слідчого судді про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з необхідністю проведення ряду слідчих та процесуальних дій.

ОСОБА_6 підозрюється у тому, що 11.05.2015 р. знаходячись в кв. АДРЕСА_1 , де проживав з родиною, з метою задоволення власної статевої пристрасті, скориставшись відсутністю у квартирі своєї співмешканки ОСОБА_10 , вчинив стосовно малолітньої ОСОБА_11 розпусні дії фізичного характеру, які полягали в оголені статевих органів дитини та оголенні своїх статевих органів у її присутності.

Вказані вище дії стороною обвинувачення кваліфіковано за ч.2 ст.156 КК України, як вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи вітчимом, на якого покладено обов`язок щодо виховання потерпілої та піклування про неї.

Задовольняючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя врахувавши доводи наведені у клопотанні слідчого зазначив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років. Ризики задля запобігання яких йому було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, на теперішній час не зменшились та жодний з інших менш суворих запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе запобігти цим ризикам також слідчий суддя послався не неможливість завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньо ухвали, який спливає 21.07.2015 р. у зв`язку з необхідністю проведення конкретних слідчих та процесуальних дій, здійснення яких потребує певного часу.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника ОСОБА_5 на підтримку апеляційної, думку прокурора про залишення ухвали без зміни, а апеляційної скарги без задоволення, вивчивши матеріали судового та кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно ч.3 статті 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою та виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

При розгляді вказаного клопотання дані вимоги закону були дотримані.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , слідчий суддя правильно встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КК України та обґрунтовано послався на сукупність доказів здобутих в ході розслідування вказаного кримінального провадження, а саме: показання малолітньої потерпілої, свідків та висновок судово-медичної експертизи.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя також вірно зазначив, що ОСОБА_6 раніше проживав з малолітньою потерпілою, яка піддається психічному впливу, а також зі свідками, у тому числі неповнолітніми, що не виключає можливості його впливу на потерпілу та свідків.

З врахуванням даних про особу підозрюваного, який негативно характеризується за місцем проживання, зловживає на алкоголь, у зв`язку з чим неодноразово лікувався, знаходиться з 2010 року на обліку в облнаркодиспасері, в стані сп`яніння агресивний - про що йдеться у висновку судово-психіатричного експерта, не має певного місця проживання, сім`ї, не працює, також є обгрутованим висновок слідчого судді про те, що наявні ризики того, що підозрюваний може ухилитися від слідства і суду, продовжити вчиняти нові аналогічні злочини.

Вказані ризики на теперішній час не зменшилися та не відпали.

З огляду на наведене, доводи апелянта про те, що наведені слідчим в клопотанні ризики відсутні, є неспроможними.

Апеляційна скарга захисника ОСОБА_5 не містить доказів та аргументів, які б свідчили про зменшення ризиків, на підставі яких стосовно ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Що стосується доводів захисника про те, що підозрюваний має місце проживання та проживає разом з ОСОБА_10 в її помешканні про, що зазначено в протоколі її допиту, то це не відповідає дійсності.

Так, згідно пояснень ОСОБА_10 , наданих нею під час допиту в якості свідка, остання зазначила, що дійсно деякий час ОСОБА_6 проживав разом з нею та дітьми в її помешканні. Однак, після того як вона дізналась про події 11.05.2015 року, ОСОБА_6 за її вимогою покинув квартиру і де він перебував їй не відомо.

За таких обставин, слідчий суддя вірно зазначив в ухвалі про відсутність у підозрюваного певного місця проживання.

Крім того, як вбачається з постанови від 20.07.2015 року про продовження строків досудового розслідування до 22 серпня 2015 року та клопотання про продовження строків тримання під вартою, завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді про застосування щодо ОСОБА_6 вказаного запобіжного заходу, дія якого спливає 21 липня 2015 року, не представляється можливим, в зв`язку з необхідністю витребувати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновку судової молекулярно-генетичної експертизи, в тому числі виконати вимоги ст. 290 КПК України, ознайомити з матеріалами кримінального провадження законного представника потерпілої, підозрюваного, його захисника, та після цього скласти обвинувальний акт.

Враховуючи наведене, а також те, що у визначений законом строк завершити досудове розслідування не представляється можливим, є вірним висновок слідчого судді про необхідність продовження підозрюваному ОСОБА_6 строку тримання під вартою, оскільки інші, менш суворі запобіжні заходи ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, належної поведінки та запобігти встановленим ризикам у кримінальному провадженні.

Таким чином, апеляційний суд визнає рішення слідчого судді про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 законним, обґрунтованим та вмотивованим, а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422, 424 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 липня 2015 року, якою стосовно ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22 серпня 2015 року - без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: