Справа №11-1237Головуючий у І інстанціїГалич
Категорія47Доповідач у 2 інстанції Орел
УХВАЛА

Іменем України

08 грудня 2011 року Апеляційний суд Київської області в складі

головуючого судді Шроль В.Р.

суддів Орла А.І., Миколюка О.В.

при секретарі Вовчук М.М.

з участю прокурора Стаховської Н.О.

захисника ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції прокурора Ставищанського району Чугаєва В.Ю. на вирок Ставищанського районного суду Київської області від 14 вересня 2011 року, яким :

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 30.07.2010 року Ставищанським районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим терміном 2 роки, 30.07.2010 року Білоцерківським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 185 КК України до 240 годин громадських робіт, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_4, фактично проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_5, засуджено за ч. 2 ст. 307 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, на підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за попереднім вироком остаточно призначено покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі;

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_7, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_8, працюючого столяром, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_9, фактично проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_10, засуджено за ч. 2 ст. 307 КК України до 5 років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 263 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим терміном 3 роки та зобовязано не виїжджати за межі України без дозволу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та періодично зявлятися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої системи.

Вироком також вирішено питання щодо речових доказів по справі та судових витрат.

Колегія суддів , -

В С Т А Н О В И Л А :

Згідно вироку суду ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнані винними та засуджені за вчинення злочинів при наступних обставинах.

Влітку 2010 року, точна дата слідством не встановлена, ОСОБА_3 на присадибній ділянці домогосподарства по місцю свого проживання ІНФОРМАЦІЯ_11, зірвав з рослин коноплі, що виросли від самосіву, гілки та верхівки, вчинивши тим самим незаконне придбання наркотичного засобу. В подальшому зірвані верхівки та гілки коноплі переніс на горище будинку та горище господарських споруд з метою висушити їх і там почав їх зберігати з метою збуту. Коли гілки та верхівки коноплі висохли, ОСОБА_3 з допомогою рук та металевого сита частину гілок та верхівок коноплі подрібнив, вчинивши тим самим незаконне виробництво наркотичного засобу, частину якого почав незаконно зберігати при собі з метою збуту. 30.05.2011 року близько 9 години, ОСОБА_3 на вул. Червоноармійській в с. Розкішна Ставищанського району незаконно збув за 80 грн. невстановлену кількість наркотичного засобу ОСОБА_2. Цього ж дня, приблизно о 21 годині 30 хвилин, ОСОБА_2 на території кафе-бару Сніжки збув ОСОБА_4 за 50 грн. 3,695 г наркотичного засобу канабісу, який ним був придбаний у ОСОБА_3. ОСОБА_4 добровільно видав працівникам міліції придбаний у ОСОБА_2 наркотичний засіб канабіс вагою 3,695 г.. Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 08.06.2011 року близько 18 години в смт. Ставище на вул. Радянській, повторно збув ОСОБА_2 невстановлену кількість наркотичного засобу за 300 грн.. Частину з придбаного у ОСОБА_3 наркотичного засобу канабісу вагою 12,3 г ОСОБА_2 09.06.2011 року близько 12 години 30 хвилин на території кафе бару Сніжки, збув ОСОБА_4 за 200 грн., який придбаний у ОСОБА_2 наркотичний засіб відразу добровільно видав працівникам міліції. 09.06.2011 року на території кафе-бару Сніжки працівниками міліції у ОСОБА_2 в кишені було виявлено та вилучено два паперових згортки з наркотичною речовиною рослинного походження у висушеному стані канабісом, вагою 8,75 г, який ОСОБА_2 незаконно придбав у ОСОБА_3 та зберігав з метою збуту. 15.07.2011 року під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_3, на території домогосподарства по вул. Шевченка, 4 в с. Кривець Ставищанського району, було виявлено та вилучено 187,45 г наркотичного засобу канабісу, який ОСОБА_3 незаконно зберігав з метою збуту. Крім цього, ОСОБА_3 у невстановлений слідством час та за невстановлених обставин, без передбаченого законом дозволу придбав 4 патрони калібром 9 мм, які переніс до місця свого проживання та почав зберігати без відповідного дозволу. 15.07.2011 року під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_11, було виявлено та вилучено 4 патрони, які останній зберігав без передбаченого законом дозволу.

На даний вирок суду прокурором, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції прокурором Ставищанського району Чугаєвим В.Ю. подана апеляція, в якій він просить вирок суду скасувати та постановити свій вирок, яким призначити : ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 307 КК України покарання у вигляді 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, на підставі ст. 71 КК України приєднати частково невідбуте покарання за вирок Ставищанського районного суду від 30.07.2010 року і остаточно призначити покарання у вигляді 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього особисто йому належного майна; ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 307 КК України призначити 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього особисто йому належного майна, за ч. 1 ст. 263 КК України призначити 2 роки позбавлення волі, на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього особисто йому належного майна. В обґрунтуванні апеляції зазначено, що вирок суду є незаконним у звязку з невідповідністю (мякістю) призначеного покарання особам засуджених та характеру вчиненого ним діяння і неправильним застосуванням кримінального закону. Зокрема в апеляції зазначено, що судом не в повній мірі враховано, що ОСОБА_2 ніде не працює, не має постійного джерела прибутку, участі у вихованні дітей не приймає, раніше неодноразово судимий за умисні злочини проти власності та вчинив тяжкий злочин під час іспитового строку, що суд не врахував обставину, що обтяжує покарання рецидив злочину. Крім цього, в апеляції також зазначено, що суд порушив вимоги ст. 71 КК України, поскільки призначивши ОСОБА_2 додаткове покарання за ч. 2 ст. 307 КК України у вигляді конфіскації майна, при застосуванні ст. 71 КК України і визначенні остаточного покарання не приєднав додаткове покарання. Вважає покарання, призначене ОСОБА_2 у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі явно несправедливим і не достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. В доповненнях та зміні до апеляції прокурор зазначає, що крім іншого, при призначенні ОСОБА_3 покарання, судом порушені вимоги ст. 335 КПК України, поскільки суд при покладенні на у відповідності зі ст. 76 КК України обовязків на ОСОБА_3, замість кримінально-виконавча інспекція, зазначив орган кримінально-виконавчої системи, що на думку апелянта являється неправильним застосуванням кримінального закону.

Заслухавши суддю доповідача, прокурора, який підтримав апеляцію і просить вирок суду скасувати та постановити свій вирок, яким призначити : ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 307 КК України покарання у вигляді 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, на підставі ст. 71 КК України приєднати частково невідбуте покарання за вирок Ставищанського районного суду від 30.07.2010 року і остаточно призначити покарання у вигляді 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього особисто йому належного майна; ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 307 КК України призначити 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього особисто йому належного майна, за ч. 1 ст. 263 КК України призначити 2 роки позбавлення волі, на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього особисто йому належного майна, засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_3І які просять не задовольняти апеляцію прокурора, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає до задоволення частково.

Фактичні обставини справи та кваліфікація інкримінованих ОСОБА_3 та ОСОБА_2 злочинів вірно встановлена судом першої інстанції, підтверджується дослідженими в судовому засіданні та викладеними у вирок доказами і учасниками процесу не оскаржуються.

При призначенні покарання засудженому ОСОБА_2 судом враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше судимий та вчинив злочин в період іспитового строку, визнання ним своєї вини, позитивну характеристику, обставини, що помякшують покарання щире каяття. Враховуючи все викладене суд прийшов до висновку про необхідність призначення ОСОБА_2 покарання, повязане з позбавленням волі, в межах санкції ч.2 ст. 307 КК України.

Колегія суддів знаходить обґрунтованим посилання в апеляції прокурора на необхідність врахування обставини, що обтяжує покарання рецидив злочину, поскільки на час вчинення злочину він мав не зняту та не погашену судимість, тому вважає за необхідне врахувати рецидив злочину як обставину, що обтяжує покарання.

Твердження в апеляції прокурора про необхідність призначення ОСОБА_2 покарання за ч. 2 ст. 307 КК України у вигляді 6 років позбавлення волі, а за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України у вигляді 7 років позбавлення волі, колегія суддів вважає безпідставним. На думку колегії суддів, навіть з врахуванням обставини, що обтяжує покарання, судом першої інстанції призначено ОСОБА_2 покарання за ч. 2 ст. 307 КК України в даному випадку є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_2 остаточного покарання за сукупністю вироків, в порушення вимог ч. 3 ст. 71 КК України не було призначено додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, яке було призначене судом за ч. 2 ст. 307 КК України, тобто не призначення за сукупністю вироків додаткового покарання тягне за собою скасування вироку в частині призначеного покарання та необхідність призначення більш суворого покарання.

В звязку з вище викладеним, колегія суддів вважає, що вирок суду щодо ОСОБА_2 у відповідності з п. 2 ст. 367 КК України підлягає скасуванню в частині призначеного судом покарання в звязку з необхідністю призначення додаткового покарання та постановлення в цій частині нового вироку, тому в цій частині апеляція прокурора підлягає до задоволення.

Посилання в апеляції прокурора на невідповідність призначеного судом засудженому ОСОБА_3 покарання тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок його мякості, колегія суддів знаходить безпідставними. Судом першої інстанції при призначенні покарання засудженому ОСОБА_3 враховано ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу винного, який розкаявся у скоєному, повністю визнав свою вину, раніше не судимий, його позитивну характеристику, відсутність обставин, що обтяжують покарання. Застосування до засудженого ОСОБА_3 ст. 75 КК України та звільнення його від відбування покарання з випробуванням, суд належним чином обґрунтував у вироку. Колегія суддів вважає, що враховуючи конкретні обставини справи, ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу засудженого, його ставлення до вчинених злочинів та те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності і є постраждалим від Чорнобильської катастрофи, призначене йому покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КПК України і в даному випадку воно є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 323, 324, 365, 366 КК України, колегія суддів , -

З А С У Д И Л А :

Апеляції прокурора Ставищанського району задовольнити частково. Вирок Ставищанського районного суду Київської області від 14 вересня 2011 року щодо ОСОБА_2 в частині призначеного покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 307 КК України покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього особисто йому належного майна.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного судом покарання за ч. 2 ст. 307 КК України приєднати частково невідбуте покарання за вироком Ставищанського районного суду Київської області від 30.07.2010 року та остаточно призначити йому покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особисто йому належного майна.

В решті вирок суду залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ через Апеляційний суд Київської області протягом місяця з дня проголошення, засудженим ОСОБА_2 в той же строк з моменту вручення копії вироку.