Справа № 161/8521/15-к
Провадження № 1-кп/161/435/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 07 серпня 2015 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001272 від 29 травня 2015 року, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Керч Автономної Республіки Крим, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого не одруженого, маючого на утриманні дружину, задовільним станом здоров`я, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань вказане кримінальне провадження,-

ВСТАНОВИВ:

Біля 16-тої години 14 березня 2015 року, ОСОБА_3 , перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом та з корисливих мотивів, керуючись метою заволодіти чужим майном, шляхом обману ОСОБА_5 , який виразився в повідомленні неправдивої інформації про необхідність покористуватися його ноутбуком, не маючи наміру його повертати, повторно заволодів ноутбуком марки «НР» моделі «Pavillion g 6», вартістю 4300 грн. та сумкою для ноутбука марки «Manhattan London» вартістю 77 грн., чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 4377 грн.

07 серпня 2015 року, між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , була укладена угода про примирення. Згідно угоди визначено розмір шкоди та було узгоджено, що при затвердженні угоди, ОСОБА_3 , буде призначено покарання за ч.2 ст.190 КК України у виді штрафу в розмірі 1700 гривень.

Вирішуючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним, віднесений до злочинів невеликої тяжкості, тобто угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_5 розуміють положення ч. 5 ст. 474 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди судом встановлено, що обвинувачений під час кримінального провадження зі скаргами на дії органів досудового розслідування не звертався.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, зокрема, вимогам ст.ст. 53,65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_3 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Суд, вважає, вірною юридичну оцінку діям ОСОБА_3 , як повторне заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайства), та його дії кваліфіковані за ч.2 ст.190 КК України.

Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше судимий, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, має задовільний стан здоров`я, на обліку у лікарів не перебуває (ст.50, 54-55).

Обставини, що пом`якшують покарання є наявність на утриманні дружини, яка перебуває у декретній відпустці у зв`язку із пологами, сприяння в розкритті злочину.

Обставин, що обтяжують покарання суд не встановив.

Суд, враховуючи обставини угоди, ступінь тяжкості вчиненого злочину, як за рівнем суспільної небезпеки так і за класифікацією злочинів, як невеликої тяжкості, дані про особу винного, що указані вище, наявність пом`якшуючих і відсутність обтяжуючих обставин покарання, визнанням своєї вини, приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим та призначення зазначеного в угоді за злочин покарання у виді штрафу.

У зв`язку з тим, що обвинуваченому під час досудового розслідування запобіжний захід не обирався, суд також не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу.

Відповідно до п.7 ч.9 ст.100 КПК України речові докази по справі: договір №192-15005033 від 15.03.2015 року зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання (а.с. 47).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-374, 475 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
Угоду від 07 серпня 2015 року по кримінальному провадженню №0001272 про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 - затвердити.

Визнати ОСОБА_3 винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України та призначити покарання: у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в грошовому виразі в сумі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Речові докази по справі: договір №192-15005033 від 15.03.2015 року зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 5-7 статті ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою ст. 474 КПК України;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому і прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1