Справа № 128/436/15-к
ВИРОК
Іменем України
01 квітня 2015 року Вінницький районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5
потерпілої: ОСОБА_6
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, неодруженого, офіційно непрацюючого, раніше несудимого;
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта неповна середня, неодруженого, офіційно непрацюючого, раніше несудимого;
за ч. 2 ст. 185 КК України, -
ОСОБА_4 12.12.2014 року близько 00 год. 00 хв., знаходячись в АДРЕСА_1 , за попередньою змовою із ОСОБА_5 , умисно, з метою власного незаконного збагачення та заволодіння чужим майном, з корисливим спонукань, розуміючи протиправність своїх дій та суспільно небезпечних наслідків, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу до території домогосподарства АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_6 , таємно заволодів бензиновою косою марки «Байкал» моделі БК-3500, вартість якої згідно висновку експерта № 1099 від 26.12.2014 року становить 1948 грн. 00 коп., акумуляторною батареєю марки «Веста 60 Азал Unipower», вартість якої згідно висновку експерта № 1099 від 26.12.2014 року становить 338 грн. 51 коп., трьох каністр об`ємом по 20 та однієї каністри об`ємом 30 літрів із дизельним паливом загальною кількістю 70 літрів, вартість якого згідно довідки ПАТ «УкрНафта» від 30.12.2014 року становить 16 грн. за 1 літр, автомобільного мастила невстановленої марки, вартість якого не встановлена. Після цього місце злочину залишили, з викраденим розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 3406 грн. 51 коп.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому правопорушенні визнав повністю, пояснивши, що в середині грудня минулого року, в вечірній час, вони разом з ОСОБА_5 сиділи в місцевому кафе с. Гавришівка, де вживали спиртні напої, а саме: пиво та наливку. Від сільських людей чули про те, що з двору ОСОБА_6 неодноразово викрадали бензин та солярку; тому і вирішили піти через город на подвір`я ОСОБА_6 . Побачивши біля автомобіля «ВАЗ 2108» каністри з пальним, викрали їх, а також забрали бензокосу та акумулятор. Викрадене виносили разом з ОСОБА_5 , в два заходи. Половину пального продали, виручені гроші потративши на свої потреби, а бензокоса, 20 літрів солярки, мастило та дві пустих каністри були повернуті потерпілій. Про скоєне ним він жалкує, просить вибачення у потерпілої, запевняючи у неповторенні подібного.
Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому правопорушенні визнав повністю, давши покази, аналогічні поясненням ОСОБА_4 . Також, попросив вибачення у потерпілої, запевнивши у неповторенні подібного та відшкодуванні заподіяної шкоди в майбутньому, оскільки на даний час а ні він, а ні ОСОБА_4 ще не отримали грошей за тимчасові заробітки, якими вони займаються.
Враховуючи клопотання учасників судового провадження про недоцільність дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав за необхідне обмежитися допитом обвинувачених та дослідженням доказів, характеризуючих їх особу і при цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 правильно розуміють зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
На думку суду дії обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якої є крадіжка, вчинена за попередньою змовою групою осіб та дана кваліфікація знайшла своє підтвердження в ході досудового та судового слідства.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченим суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України воно відноситься до середньої тяжкості, особи винних, те що вони раніше несудимі; обвинувачений ОСОБА_4 посередньо характеризуються за місцем проживання, обвинувачений ОСОБА_5 негативно; на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебувають, часткове добровільне відшкодування заподіяної шкоди, думку потерпілої щодо міри покарання обвинуваченим, згідно якої вона просить покарати їх суворо.
Обставин, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинувачених, судом не встановлено.
Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Сукупність даних про обставини вчинення правопорушення та особу винних дають суду підстави вважати, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства і їм необхідно призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у вигляді позбавлення волі з застосуванням положень ст.ст. 75,76 КК України.
З обвинувачених підлягають до стягнення на користь держави судові витрати за проведення товарознавчої судової експертизи.
Долю речових доказів слід вирішити згідно ст. 100 КПК України.
Роз`яснити потерпілій ОСОБА_6 її право звернення до суду з цивільним позовом про відшкодування заподіяної шкоди в порядку цивільного судочинства.
Керуючись ст.ст. 100, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3-х років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 2 роки.
Відповідно до п.п. 2,3,4 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :
не виїжджати на постійне проживання за межі України без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції;
повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання чи роботи;
періодично з`являтись для реєстрації до органів кримінально виконавчої інспекції.
Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3-х років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 2 роки.
Відповідно до п.п. 2,3,4 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 :
не виїжджати на постійне проживання за межі України без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції;
повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання чи роботи;
періодично з`являтись для реєстрації до органів кримінально виконавчої інспекції.
Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в рівних частках, на користь держави судові витрати за проведення товарознавчої судової експертизи в сумі 245 грн. 70 коп.
Речові докази: бензинову косу, металеві та пластикові каністри, передані на зберігання потерпілій ОСОБА_6 залишити у її власності.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Суддя: