Дата документу Справа № 317/3970/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/712/15
Єдиний унікальний № 317/3970/14-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 289 ч. 2 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі суддів:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001239 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Кушугум Запорізького району Запорізької області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 21.08.2014 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ст. ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном на 3 роки;

- 26.12.2014 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ст. 185 ч. 2 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі;

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 289 КК України;

за участю прокурора ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_6 ,

за апеляційною скаргою заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_9 на вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 26 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:
цим вироком ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 289 КК України і призначено покарання: за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 3 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 289 КК України у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначеного покарання з покаранням, призначеним вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25.12.2014 року остаточно призначено покарання у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі. Строк відбуття покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з моменту фактичного затримання, з 17.50 год. 25.11.2014 року. Запобіжний захід до набрання вироком законної сили обрано у вигляді триманні під вартою.

Згідно до вироку, 18.07.2014 року, ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_2 , за домовленістю з ОСОБА_8 щодо ремонтування мопеду моделі HONDA DIO, білого кольору, вартість якого згідно висновку експерта № 172 від 27/08/2014 становить 3 086 грн. 00 коп., отримав дане майно та грошові кошти в сумі 870 грн. 00 коп. призначені для ремонту мопеду, таким чином ОСОБА_6 отримав реальну можливість розпоряджатися майном та грошовими коштами, що належить потерпілому ОСОБА_8 .

28.07.2014 року ОСОБА_6 , продовжуючи свій злочинний умисел, реалізував вищевказаний мопед третім особам, а грошові кошти призначені для ремонту на загальну суму 270 грн. 00 коп. витратив на заміну деяких запчастин мопеду, а останні грошові кошти на власні потреби, а саме 600 грн. 00 коп., завдавши потерпілому матеріальну шкоду на суму 3 686 грн. 00 коп.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Запорізької області ОСОБА_9 посилається на незаконність вироку через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення і особі обвинуваченого.

При цьому зазначає, що санкцією ч. 2 ст. 289 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі від 5 до 8 років з конфіскацією майна або без такої. Між тим, призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд не врахував особу обвинуваченого, який неодноразово судимий, схильний до вчинення корисливих злочинів, не має офіційного джерела прибутку, скоїв злочини, один з яких є тяжким, внаслідок чого без належних на то підстав та у відсутність мотивів прийнятого рішення, не призначив обвинуваченому додаткове покарання.

Тому просить вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 289 КК України та призначити покарання: за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 3 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 289 КК України у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією усього майна, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією усього майна, згідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити покарання у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі з конфіскацією усього майна.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: прокурора, який підтримав апеляційну скаргу; потерпілого та обвинуваченого, зокрема в останньому слові, які просили вирок залишити без змін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_9 підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, при обставинах вказаних у вироку суду першої інстанції, підтверджується показаннями самого обвинуваченого в судовому засіданні, де він повністю визнавав себе винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 289 КК України, а тому, враховуючи позицію обвинуваченого та відсутність заперечень з боку інших учасників судового провадження, місцевий суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин провадження, які ніким не заперечувалися, у тому числі і обвинуваченим.

Судом першої інстанції дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 289 КК України.

Доводи прокурора проте, що місцевий суд безпідставно не призначив обвинуваченому додаткове покарання, за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, є обґрунтованими, з огляду на наступне.

Санкція ч. 2 ст. 289 КК України передбачає призначення основного покарання з конфіскацією майна або без такої.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 основне покарання, суд першої інстанції свої висновки щодо застосування або незастосування додаткового покарання конфіскації майна не виклав, та взагалі не розглянув питання про призначення (або не призначення) останньому додаткового покарання, чим допустив неправильне застосування кримінального закону.

Враховуючи обставини справи, особу винного, зокрема те, що він скоїв тяжкий злочин з корисливого мотиву, неодноразово судимий за корисливі злочини, колегія суддів вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_6 додаткове покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, оскільки воно буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

При призначені обвинуваченому ОСОБА_6 основного покарання за вчинення злочинів, колегія суддів відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу обвинуваченого, який повністю визнав себе винуватим, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочинів та має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 420 КПК України колегія суддів,

засудила :
апеляційну скаргу заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 26 січня 2015 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 в частині призначеного покарання, скасувати.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 3 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 289 КК України у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією усього майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_6 покарання у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією усього майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі з конфіскацією усього майна.

В решті вирок місцевого суду залишити без змін.

Вирок Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з часу його проголошення, а засудженим, який утримується під вартою, в той самий строк, - з моменту отримання копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4