Справа № 128/622/15-к
Іменем України
03 липня 2015 року місто Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, одруженого, на утриманні має 1 неповнолітню дитину, раніше судимого_
- 18.02.2015 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч.3 ст. 185 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст.75 КК України звільнено від покарання позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки.,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, розлученого, на утриманні має 1 неповнолітню дитину, раніше не судимого
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
27 червня 2014 року, близько 18:00 год., ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_4 , знаходячись на території кар`єру, за адресою: Вінницька область Вінницький район, с. Лука Мелешківська, по вул. Примакова б.н., з корисливих спонукань, таємно, маючи прямий умисел на викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, біля металевого вагончика, який належить ПАТ «Будматеріали» (директор ОСОБА_6 ), вчинили крадіжку 80 ти літрів дизельного пального в 4 -х каністах ємкістю по 20 літрів кожна, вартість одного літра диз. палива 12.79 грн., чим спричинили потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 972, 80 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 за пред`явленим йому обвинуваченням вину визнав повністю, розкаявся у вчиненому та пояснив, що дійсно вчинив злочин з підстав, викладених в обвинувальному акті, а саме, що він 27 червня 2014 року, близько 18:00 год., за попередньою змовою з братом, проходячи по території кар`єру в АДРЕСА_2 , таємно викрали 4 каністри ємкістю по 20 літрів кожна, дизельного пального. З сумою викраденого погоджується. Просив суд суворо не карати.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 за пред`явленим йому обвинуваченням вину визнав повністю, розкаявся у вчиненому та пояснив, що дійсно вчинив злочин з підстав, викладених в обвинувальному акті та дав пояснення про обставини вчинення крадіжки дизтоплива 27.06.2014 року аналогічні поясненням обвинуваченого ОСОБА_4 .
Крім повного визнання обвинуваченими своєї вини у вчиненні ними за попередньою змовою крадіжки дизпального, вина їх також підтверджується поясненнями представника потерпілої особи ПАТ «БУДМАТЕРІАЛИ» - ОСОБА_7 ..
Так, ОСОБА_7 пояснив, що обвинуваченими було викрадено з території їх підприємства 27 червня 2014 року, ввечері 80 літрів дизпального в 4 двадцятилітрових каністрах. Шкода обвинуваченими на даний час не відшкодована. Просив покарати по закону.
За згодою обвинувачених, згідно ст.349 ч.3 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів зібраних в ході досудового розслідування, стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, крім даних, що характеризують особи обвинувачених, і при цьому судом з`ясовано, що обвинувачені правильно розуміють зміст цих обставин, у суду немає сумніву у добровільності його позиції, а також роз`яснено, що в такому випадку обвинувачені будуть позбавлениі можливості оспорювати дані фактичні обставини в апеляційному порядку.
Суд вважає, що дії обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як умисне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що він офіційно не працює, одружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, на утриманні має одну неповнолітню дитину, за місцем проживання характеризується позитивно.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що він офіційно не працює, розлучений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, на утриманні має одну неповнолітню дитину, за місцем проживання характеризується позитивно.
Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинувачених, суд встановив щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинувачених, судом не встановлено.
При цьому суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів.
Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих вину обвинувачених обставин, відомостей, що характеризують особу кожного обвинуваченого, тяжкість вчиненого ними кримінального правопорушення, позицію державного обвинувача та потерпілого щодо можливості виправлення і перевиховання обвинувачених, суд вважає, що обвинувачені не представляють підвищену суспільну небезпеку та їх виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, через що при призначенні покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті 185 ч.2 КК України, суд враховує вимоги ст. 69-1 КК України.
При цьому, ОСОБА_5 може бути звільнений від відбування покарання позбавлення волі з призначенням іспитового строку з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, як за даний злочин, так і до остаточного покарання у вигляді позбавлення волі. ОСОБА_4 необхідно застосувати положення ч. 4 ст. 70 КК України, враховуючи вчинення ОСОБА_4 даного злочину до постановлення попереднього вироку від 18.02.2015 року, призначивши покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, враховуючи покарання за даний злочин та вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 18.02.2015 року, за яким ОСОБА_4 засуджено за ст. 185 ч.3, ст.ст. 75, 76 КК України до покарання 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки.
Визначене покарання обвинуваченим на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності і захистом інтересів потерпілого.
Цивільний позов потерпілою о не заявлявся.
Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинувачених не застосовувались, підстав для його обрання суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд -
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, призначивши іспитовий строк тривалістю 1 рік 6 місяців.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_4 визначити остаточно до відбування покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, з урахуванням вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 18.02.2015 року, яким він засуджений за ч.3 ст. 185, ст.ст. 75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки, - у виді 5 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування остаточного покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк тривалістю 3 роки.
Відповідно до п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :
- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.
- періодично з`являтись для реєстрації до кримінально-виконавчій інспекції.
Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк тривалістю 1 рік .
Відповідно до п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 :
- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.
- періодично з`являтись для реєстрації до кримінально-виконавчій інспекції.
Вирок суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Головуючий суддя: