Справа № 464/2952/15-к
пр.№ 1-кп/464/176/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.04.2015 року

Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

за участі: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого: 11.04.2005 р. Сихівським районним судом м. Львова за ч.2 ст. 186 КК України до чотирьох років позбавлення волі; 16.10.2013 р. Сихівським районним судом м. Львова за ч.2 ст. 301 КК України до штрафу у розмірі 1700 грн., покарання не відбуте, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.263 КК України,
встановив:
Обвинувачений ОСОБА_4 у липні серпні 2014 року, знаходячись у лісосмузі неподалік ІНФОРМАЦІЯ_2 , знайшов на землі невідомий предмет та дізнавшись в подальшому, що це вибуховий пристрій, з метою подальшого зберігання такого, закопав в землю на території парку „Снопківський. В подальшому, 4 березня 2015 року о 12.30 год, маючи намір переховати вибуховий пристрій, відкопав такий та поклавши в кишеню куртки, попрямував в сторону Сихівського масиву та близько 13.30 год неподалік будинку №2 на вул. Шахтарській у м. Львові був помічений працівниками міліції, які в нього виявили та вилучили вищевказаний вибуховий пристрій, який є 40-мм пострілом осколкової гранати ВОГ 25-П.

Обвинувачений ОСОБА_4 , який винуватість у вчиненому визнав повністю, та прокурор прокуратури Сихівського району м. Львова ОСОБА_3 під час досудового розслідування 16 березня 2015 року уклали угоду про визнання винуватості, відповідно до якої сторони погодилися на призначення обвинуваченому покарання у виді трьох років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання та встановленням іспитового строку тривалістю два роки, а також із застосуванням статей 71, 72 КК України.

Суд приходить до висновку про відповідність угоди вимогам КПК України та можливість ухвалення вироку із таких мотивів.

Кваліфікація дій підсудного за ч.1 ст.263 КК України є правильною, оскільки останній вчинив незаконне придбання, зберігання, носіння вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу.

Вчинене кримінальне правопорушення є тяжким, шкода завдана лише інтересам держави, обвинувачений повністю визнав винуватість у вчиненому, щиро розкаявся, що є обставинами, що пом`якшують покарання, неодружений, посередньо характеризується за місцем проживання та реєстрації, має судимість.

Призначення покарання у виді трьох років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання та встановленням іспитового строку тривалістю два роки, а також застосуванням статей 71, 72 КК України, відповідає санкції ч.1 ст. 263 КК України та положенням Загальної частини КК України.

Крім цього, суд дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням у випадку, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом, відповідно до ст. 76 КК України, обов`язки, зокрема: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Укладення угоди є добровільним, умови угоди не суперечать чинному законодавству. Наслідки затвердження та невиконання угоди сторонам роз`яснені та їм зрозумілі.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про можливість ухвалення вироку, яким необхідно затвердити угоду та призначити узгоджену сторонами міру покарання.

Крім цього, з ОСОБА_4 в дохід держави необхідно стягнути витрати на проведення судової експертизи у розмірі 736,56 грн. (а.с.35-38)

Речовий доказ у справі, а саме, 40-мм постріл осколкової гранати ВОГ-25, необхідно знищити.

Керуючись статтями 314, 374, 469, 474 КПК України, суд,
ухвалив:
Угоду про визнання винуватості, укладену 16 березня 2015 року між ОСОБА_4 та прокурором прокуратури Сихівського району м. Львова ОСОБА_3 , затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та призначити покарання три роки позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків приєднати невідбуте покарання за вироком Сихівського районного суду м. Львова від 16 жовтня 2013 року та остаточно ОСОБА_4 призначити покарання три роки позбавлення волі та штраф в розмірі 1700 гривень.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та встановити іспитовий строк два роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

· повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;
· періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Покарання у виді штрафу, призначене вироком Сихівського районного суду м. Львова від 16 жовтня 2013 року, виконувати самостійно.

Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили залишити без зміни особисте зобов`язання.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати на проведення судової експертизи у розмірі 736,56 грн.

Речовий доказ у справі, а саме, 40-мм постріл осколкової гранати ВОГ-25, знищити.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Головуючий ОСОБА_1