Справа № 495/2642/15-к

ВИРОК
29.04.2015 м. Білгород-Дністровський
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.
Білгород-Дністровський Одеської області, громадянина України, українця, з
середньо - технічною освітою, неодружений, не працює, який проживає за адресою:
АДРЕСА_1 , раніше засудженого:
06.03.2014 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом за ст.ст.125 ч.2, 185 ч.1,
185 ч.2, КК України, до 1 року 6 місяців позбавлення волі, згідно ст.ст.75,76 КК України,
від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців.
обвинуваченого у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 190 ч.2, 307 ч.2, 321 ч.1 та ч.3 ст.321 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Досудовим розслідуванням встановлено, що 29.05.2014року, у денний час доби, точну годину встановити не надалось можливим, ОСОБА_6 , зв`язавшись по мобільному телефону з ОСОБА_4 , домовився з ним про зустріч на вул. Південній в м. Білгород-Дністровський Одеської області, для придбання наркотичного засобу - опій ацетильований. В той самий день, точний час встановити не надалось можливим, ОСОБА_6 , зустрівся з ОСОБА_4 , на вул. Південній в м.Білгород-Дністровський Одеської області та разом з ОСОБА_4 , прослідували до гаражного кооперативу «Шкільний», що розташований за адресою: Одеська область м. Білгород-Дністровський вул. Південна, де ОСОБА_6 передав ОСОБА_4 , грошові кошти у сумі 280 гривен, а також медичний шприц для придбання наркотичного засобу опій ацетильований. Далі ОСОБА_4 , із корисливих спонукань, з метою заволодіння чужими грошовими коштами шляхом обману під виглядом наркотичного засобу, умисно збув ОСОБА_6 , медичний шприц об`ємом 6 мл, в якому знаходилась рідина коричневого кольору. Таким чином ОСОБА_4 , збувати наркотичний засіб ОСОБА_6 не намагався, та заволодів грошовими коштами у сумі 280 гривень.
В подальшому 29.05.2014р., ОСОБА_6 , біля будинку № 6 по вул. Гагаріна в м. Білгород-Дністровський Одеської області, добровільно видав медичний шприц з рідиною коричневого кольору.
Згідно висновку експерта № 744 від 23.06.2014р., надана на експертизу рідина об`ємом 2,8 мл, яка знаходилась в шприці, добровільно виданим ОСОБА_6 наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, не виявлено.
Далі, 09.08.2014, у денний час доби, точну годину встановити не надалось можливим ОСОБА_7 , перебуваючи біля торгівельного центру «33 квадратних метра», що розташований за адресою: Одеська область м. Білгород-Дністровський вул. Лазо 2-б, зв`язавшись по мобільному телефону з ОСОБА_4 , домовився з ним про зустріч біля залізничної платформи «Тіра» по вул. Сонячній, в м. Білгород-Дністровський Одеської області, для придбання наркотичного засобу - опій ацетильований. В той самий день точний час встановити не надалось можливим, ОСОБА_7 зустрівся з ОСОБА_4 , біля залізничної платформи «Тіра» на вул. Сонячній в м. Білгород-Дністровський Одеської області та передав ОСОБА_4 , грошові кошти в сумі 255 гривень, а також медичний шприц для придбання наркотичного засобу - опія ацетильованого і таблеток «Дімедролу». Далі ОСОБА_4 , діючи з умислом, направленим на незаконне зберігання наркотичних засобів, сильнодіючих лікарських засобів, з метою збуту знаходячись біля залізничної платформи «Тіра» по вул. Сонячній в м. Білгород-Дністровський Одеської області, незаконно збув ОСОБА_7 , особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, а також сильнодіючий лікарський засіб на загальну суму 255 гривень.
В подальшому 09.08.2014, ОСОБА_7 , біля торгівельного центру «33 квадратних метра» по вул. Лазо в м. Білгород-Дністровський Одеської області, добровільно видав медичний шприц з рідиною коричневого кольору, а також дві таблетки білого кольору, які він придбав у ОСОБА_4 .
Згідно висновку експерта № 1142 від 22.09.2014р., надана на дослідження рідина об`ємом 2,0 мл, коричневого кольору, яка знаходиться в медичному шприці, яку добровільно видав ОСОБА_7 , містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений опій ацетильований. Маса опія ацетильованого по сухому залишку становить 0,046 г.
Згідно висновку експерта № 1171 від 08.09.2014р., надані на експертизу 2 таблетки в конвалюті, які добровільно видав ОСОБА_7 , містять сильнодіючий лікарський засіб-димедров. Кількісний вміст димедролу складає 0,1 г.
Далі, 25.09.2014року, у денний час доби, точну годину встановити не надалось можливим ОСОБА_6 , перебуваючи біля торгівельного центру «33 квадратних метра», що розташований за адресою: Одеська область м. Білгород-Дністровський вул. Лазо 2-б, зв`язавшись по мобільному телефону з ОСОБА_4 , домовився з ним про зустріч біля магазину «Сорока», що розташований по вул. Лазо в м. Білгород-Дністровський Одеської області, для придбання наркотичного засобу опія ацетильованого. В той самий день точний час встановити не надалось можливим, ОСОБА_6 , зустрівся з ОСОБА_4 , біля магазину «Сорока» по вул. Лазо в м. Білгород-Дністровський Одеської області, де ОСОБА_6 , передав ОСОБА_4 , грошові кошти в сумі 225 гривень, а також медичний шприц для придбання наркотичного засобу опій ацетильований і одної таблетки «Дімедрол». Після чого ОСОБА_4 , повідомив ОСОБА_6 , щоб останній його чекав біля залізничної дороги, що розташована недалеку від магазина «Сорока» по вул. Лазо в Білгород-Дністровський Одеської області. Після чого, ОСОБА_4 , в той самий день, у денний час доби, діючи з умислом, направленим на незаконне зберігання наркотичних засобів, сильнодіючих лікарських засобів, з метою збуту знаходячись біля залізничної дороги, що розташована недалеко від магазина «Сорока» по вул. Лазо в м. Білгород-Дністровський Одеської області, незаконно збув ОСОБА_6 , особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, а також сильнодіючий лікарський засіб на загальну суму 225 гривень.
В подальшому 25.09.2014р., ОСОБА_6 , біля торгівельного центру «33 квадратних метра» по вул. Лазо в м. Білгород-Дністровський Одеської області, добровільно видав працівникам міліції медичний шприц з рідиною коричневого кольору, а також одну таблетку білого кольору.
Згідно висновку експерта № 1396 від 16.10.2014р., надана на дослідження рідина об`ємом 2,0 мл, коричневого кольору, яка знаходиться в медичному шприці, який добровільно видав ОСОБА_6 , містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений опій ацетильований. Маса опія ацетильованого по сухому залишку становить 0,064 г.
Згідно висновку експерта № 1393 від 10.09.2014р., надана на експертизу 1 таблетка, яку добровільно видав ОСОБА_6 , містить сильнодіючий лікарський засіб дімедров. Кількісний вміст димедролу складає 0,0498 г.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення передбачені ч. 2 ст.190 КК України, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, за ст. 307 ч.2, 321 ч.1 КК України, у незаконному зберіганні, з метою збуту, збут наркотичних засобів, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні наркотичні засоби, а також у незаконному зберіганні, з метою збуту, збут сильнодіючих лікарських засобів, якщо предметом таких дій були сильнодіючі лікарські засоби, за ст. 307 ч.2, 321 ч.3 КК України, у незаконному зберіганні, з метою збуту, збут наркотичних засобів, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні наркотичні засоби, вчинені повторно, а також у незаконному зберіганні, з метою збуту, збут сильнодіючих лікарських засобів, якщо предметом таких дій були сильнодіючі лікарські засоби, вчинені повторно.
29.04.2015 року на стадії підготовчого судового засідання між обвинуваченим ОСОБА_4 з однієї сторони та старшим прокурором Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 з другої сторони було складено угоду про визнання винуватості, згідно якої обвинувачений ОСОБА_4 зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі обвинувачення у судовому провадженні та сприяти у проведенні судового розслідування. Водночас сторони прийшли до угоди про те, що міра покарання підозрюваному ОСОБА_4 за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених за ст. 190 ч.2 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, за ст. 307 ч.2, 321 ч.1 КК України, як незаконне зберігання, з метою збуту, збут наркотичних засобів, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні наркотичні засоби, а також у незаконному зберіганні, з метою збуту, збут сильнодіючих лікарських засобів, предметом таких дій були сильнодіючі лікарські засоби, за ст. 307 ч.2, 321 ч.3 КК України, як незаконне зберігання, з метою збуту, збут наркотичних засобів, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні наркотичні засоби, вчинені повторно, а також у незаконному зберіганні, з метою збуту, збут сильнодіючих лікарських засобів, предметом таких дій були сильнодіючі лікарські засоби, вчинені повторно, повинна бути призначена у вигляді : за ч.2 ст.190 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі; за ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ст.69 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна ; за ч.1 ст.321 КК України у вигляді 2 роки 6 місяців позбавлення волі; за ч.3 ст.321 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.
Відповідно до ч.1 ст.71 КК України частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06.03.2014року у вигляді 1 місяця позбавлення волі та остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією всього майна. В угоді передбачені наслідки її укладання, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Під час підготовчого судового засідання старший прокурор ОСОБА_3 підтримав угоду з обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання винуватості та просить суд її затвердити, при цьому пояснив, що угода з його сторони є добровільною і він цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав угоду про визнання винуватості і просив її затвердити. При цьому пояснив, що повністю визнає вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.2ст.190, ч.2 ст.307, ч.1 ст.321 та ч.3 ст. 321 КК України, щиро розкаюється, вказуючи, що укладення угоди є добровільним, він цілком розуміє права, передбачені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть засновані до нього у разі затвердження угоди судом.
Захисник ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання.
Суд, вивчивши матеріали кримінального провадження, переконавшись у добровільності укладення угоди, вважає, що укладена сторонами угода про визнання винуватості повністю відповідає вимогам законодавства, оскільки: умови угоди не суперечать вимогам КПК та іншим Законам; слідчими органами правильно дана правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 ; умови угоди відповідають інтересам суспільства та принципам гуманізму; умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; є всі обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди було добровільним ; обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за угодою зобов`язання; є всі фактичні підстави для визнання винуватості, узгодженні сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та вважає, що угода підлягає затвердженню з наступних підстав.
Так, згідно п.3 ч.1 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку передбаченому ст.ст. 468-475 КПК України.
Відповідно до ч.2 та ч.4 ст. 469 КПК України за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого може бути укладена угода про визнання винуватості у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 обґрунтовано кваліфіковані досудовим слідством за ст. 190 ч.2 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, за ст. 307 ч.2, 321 ч.1 КК України, як незаконне зберігання, з метою збуту, збут наркотичних засобів, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні наркотичні засоби, а також у незаконному зберіганні, з метою збуту, збут сильнодіючих лікарських засобів, якщо предметом таких дій були сильнодіючі лікарські засоби, за ст. 307 ч.2, 321 ч.3 КК України, як незаконне зберігання, з метою збуту, збут наркотичних засобів, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні наркотичні засоби, вчинені повторно, а також у незаконному зберіганні, з метою збуту, збут сильнодіючих лікарських засобів, якщо предметом таких дій були сильнодіючі лікарські засоби, вчинені повторно.
Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, суд виходить з наступного.
Враховуючи вищезазначене, суд дійшов переконання, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.
При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам КПК України та закону, правова кваліфікація дій кримінальних правопорушень вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.
Таким чином судом встановлено, що діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , мало місце. Зазначені діяння містять склад кримінальних правопорушень, передбачених ч.2ст.190, ч.2 ст.307, ч.1 ст.321 та ч.3 ст. 321 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 винний у вчиненні цих кримінальних правопорушень і підлягає покаранню за їх вчинення.
З врахуванням обставин кримінального провадження і даних про особу винного, суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання. Також, при призначенні покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує, що узгоджена сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені КК України.
Згідно ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання,узгоджене сторонами угоди.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки їх невиконання.
Враховуючи що умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання.
На підставі ст. 124 КПК України - з ОСОБА_4 в дохід держави належать стягненню судові витрати за проведення експертиз в сумі 6882,12 грн.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 100, 124, 314, 370- 374, 473-475, 394 КПК України, суд
УХВАЛИВ :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29.04.2015 року на стадії підготовчого судового розгляду між обвинуваченим підозрюваним ОСОБА_4 з однієї сторони, та старшим прокурором Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 з другої сторони.
Визнати ОСОБА_4 винним у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 190 ч.2, 307 ч.2, 321 ч.1, 321ч.3 КК України і призначити йому узгоджену міру покарання : за ч.2 ст.190 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі; за ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ст.69 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна; за ч.1 ст.321 КК України у вигляді 2 роки 6 місяців позбавлення волі; за ч.3 ст.321 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, при сукупності злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням призначити покарання ОСОБА_4 у вигляді 3 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.
Відповідно до ч.1 ст.71 КК України приєднати частково не відбуту частину покарання за вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06.03.2014року у вигляді 1 місяця позбавлення волі та остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією всього майна.
Запобіжний захід ОСОБА_4 залишити тримання під вартою до набрання вироком законної сили, обчислюючи термін відбування покарання з моменту його затримання - з 25.09.2014 року.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати в загальній сумі 6882,12 грн. за проведення експертиз.
Речові докази : наркотичний засіб опій ацетильований, а також сильнодіючий лікарський засіб - демідрол, передані на зберігання до камери речових доказів при ГУМВС України в Одеській області - знищити.
Речові докази: змиви з рук обвинуваченого ОСОБА_4 , передані на зберігання до камери речових доказів при Білгород-Дністровському МВ ГУМВС України - знищити. Речові докази: лазерні диски, а також цифрові носії долучені до матеріалів кримінального провадження, залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок суду на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженому ОСОБА_8 який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії вироку:
- обвинуваченим, включно з підстав: призначення покарання суворішого ніж узгодженої сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 ст. 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди ;
- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди: затвердженої судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч.4 ст. 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.
Суддя :