Провадження №1-кп/761/1232/2014
В И Р О К
іменем України

04 грудня 2014 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

а також за участю обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в приміщенні суду обвинувальний акт та угоду про примирення між потерпілими та підозрюваним у кримінальному провадженні № 0010354 від 26.09.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, українця, громадянина України, освіти середньої, неодруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 намагався незаконно заволодіти чужим майном шляхом обману, за наступних обставин:

Так, 29 липня 2014 року, близько 12 години 46 хвилин ОСОБА_6 за допомогою соціальної мережі «ВКонтакте» зв`язався з раніше знайомою йому ОСОБА_7 , в ході спілкування з якою ОСОБА_6 дізнався, що остання користується фотоапаратом марки «Nikon D3100 kit 18-55mm VR (VBA280K001)», який належить її матері ОСОБА_8 . У цей час у ОСОБА_6 виник умисел на заволодіння даним фотоапаратом шляхом обману ОСОБА_7 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 під надуманим приводом використання фотоапарату на хрестинах дитини, попросив ОСОБА_7 дати даний фотоапарат йому у користування, пообіцявши повернути його через 1 добу. ОСОБА_7 , будучи впевненою в дійсності намірів ОСОБА_6 , повірила йому та погодилась передати останньому вказаний фотоапарат строком на 1 добу, тобто до 30 липня 2014 року включно.

В цей же день, 29 липня 2014 року, приблизно о 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 зустрівся з ОСОБА_7 на території парку «Бабин Яр», що по вул. Мельникова в м. Києві, де продовжуючи свої злочинні дії, направлені на заволодіння чужим майном шляхом обману, знову повідомив ОСОБА_7 завідомо неправдиву інформацію про необхідність використання фотоапарату на хрестинах, після чого остання, будучи введеною в оману ОСОБА_6 щодо дійсних намірів використання фотоапарату, передала ОСОБА_6 :

- фотоапарат марки «Nikon D3100 kit 18-55mm VR (VBA280K001)» з зарядним пристроєм до нього, вартістю 3 794 гривні;

- чохол до фотоапарату «Nikon D3100 kit 18-55mm VR (VBA280K001)», вартістю 200 гривень;

- карту пам`яті ємністю 8 GB, вартістю 200 гривень.

А всього, ОСОБА_6 шляхом обману заволодів чужим майном, що належить ОСОБА_8 на загальну суму 4 194 гривні, після чого в обумовлений термін його не повернув, а навпаки розпорядився ним на власний розсуд, та почав уникати зустрічей з ОСОБА_7 .

Крім того, 22 вересня 2014 року, приблизно о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 в ході телефонної розмови зі своєю знайомою ОСОБА_5 дізнався, що в її власності знаходиться фотоапарат марки «Nikon D5000». В цей час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на повторне заволодіння чужим майном, яке належить ОСОБА_5 шляхом обману. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 під надуманим приводом використання фотоапарату на хрестинах своєї дочки ОСОБА_9 , які мали проходити 25 вересня 2014 року, попросив ОСОБА_5 дати фотоапарат йому у користування та пообіцяв повернути його останній через 1 добу.

ОСОБА_5 , будучи впевненою в дійсності намірів ОСОБА_6 , повірила йому та погодилась передати вказаний фотоапарат строком на 1 добу, тобто до 26 вересня 2014 року включно.

25 вересня 2014 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 зустрівся з ОСОБА_5 біля будинку № 6 по вул. Довнар-Запольського в м. Києві, де продовжуючи свої злочинні дії, направлені на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману, знову повідомив ОСОБА_5 завідомо неправдиву інформацію про необхідність використання фотоапарату на хрестинах, після чого остання, будучи введеною в оману ОСОБА_6 щодо дійсних намірів використання фотоапарату, передала ОСОБА_6 :

- фотоапарат марки «Nikon D5000», вартістю 4 500 гривень;

- сумку до фотоапарату марки «Nikon D5000», вартістю 500 гривень.

А всього ОСОБА_6 , повторно, шляхом обману заволодів чужим майном, яке належить ОСОБА_5 на загальну суму 5 000 гривень, після чого в обумовлений термін його не повернув , а навпаки розпорядився ним на власний розсуд, та почав уникати зустрічей з потерпілою.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину визнав повністю, підтвердивши, що він дійсно при вказаних обставинах вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення.

Тим самим встановлено достатність доказів для обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), тобто вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно, тобто скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Згідно наданої в судовому засіданні угоди від 28 листопада 2014 року про примирення між потерпілими та підозрюваним під час досудового розслідування беззастережно (в повному обсязі) визнав свою винуватість у інкримінованих йому діяннях, погодився на укладання угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, при цьому зобов`язуються: « 1) для підозрюваного чи обвинуваченого обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу; 2) для потерпілого обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про примирення між потерпілими та підозрюваним суд під час судового засідання з`ясував в обвинуваченого, чи цілком він розуміє 1) що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а також він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Суд роз`яснив ОСОБА_6 наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України та характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, а також вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Сторони просять затвердити угоду про примирення між потерпілими та підозрюваним.

Прокурор в судовому засіданні також просить про затвердження угоди.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді і, що угода відповідає вимогам закону.

Цивільний позов не заявлено. Арешт на майно обвинуваченого не накладався.

Речові докази у справі відсутні. Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 474-475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Угоду про примирення від 28 листопада 2014 року, укладену між потерпілими ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_6 - затвердити.

На підставі угоди про примирення між потерпілими та підозрюваним від 28 листопада 2014 року визнати винним ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 510 (п`ятсот десяти) гривень 00 копійок .

Визнати винним ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 (восьмиста п`ятдесяти) гривень 00 копійок .

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 (восьмиста п`ятдесяти) гривень 00 копійок.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу стосовно ОСОБА_6 не обирати.

Вирок суду на протязі тридцяти днів може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва.

Суддя Шевченківського ОСОБА_1
районного суду м. Києва