Вирок

Іменем України

11.12.2013 Франківський районний суд
м.Львова в складі головуючого судді
Дзеньдзюри С.М. при секретарі Шугало
В.М. за участі перекладача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Львові кримінальну
справу за скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 по
обвинуваченню:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин Індії,
приватний підприємець, одружений,
раніше не судимий, освіта незакінчена
вища, зареєстрований АДРЕСА_2, фактично
проживає АДРЕСА_3 ,-

за ч.1 ст.125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

13 квітня 2011 року ОСОБА_2
звернулася до суду із скаргою
приватного обвинувачення вказуючи про
те, що 09 листопада 2010 року близько 17
год.30 хв. ОСОБА_4 прийшов до неї додому в
квартиру АДРЕСА_1 та в черговий раз
розпочав конфлікт безпідставними
обвинуваченнями та образами. На
вмовляння залишити її в спокої почав
виражатись нецензурною лайкою та
погрожувати фізичним насильством.
Після того ОСОБА_4 почав її душити,
наносити удари по тулубу, ногою наніс
удар по лівій гомілці, штовхав від чого
вона падала на підлогу вкриту
керамічною плиткою, травмувавши спину.
Внаслідок цього ОСОБА_2 змушена була
звернутись за медичною допомогою в
поліклініку до травматолога зі
скаргами на біль голови, на біль в шиї, в
спині і лівій гомілці.

Постановою судді Франківського
районного суду м.Львова від 29.04.2011 року
за вказаною скаргою відносно ОСОБА_4
було порушено кримінальну справу за
ознаками злочину, передбаченого ч.1
ст.125 КК України.

06 червня 2011 року ОСОБА_3
звернулася до суду із скаргою
приватного обвинувачення вказуючи про
те, що 18 лютого 2011 року вона перебувала
в гостях у своєї сестри ОСОБА_2 за
адресою АДРЕСА_2. Приблизно о 14 год. 20 хв.
- 14 год. 35 хв. коли вона з сестрою
виходила з квартири на сходовій клітці
їх очікував ОСОБА_4 та дільничий
інспектор міліції Франківського РВ ЛМУ
ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_6.
Вийшовши на сходову клітку ОСОБА_3
зазнала ударів від ОСОБА_4, який з усієї
сили почав її бити в голову, копати по
всьому тілу, в результаті чого вона
одержала масові тілесні ушкодження.

Постановою судді Франківського
районного суду м.Львова від 20.07.2011 року
за вказаною скаргою відносно ОСОБА_4
було порушено кримінальну справу за
ознаками злочину, передбаченого ч.1
ст.125 КК України.

Постановою судового засідання
Франківського районного суду м.Львова
від 02.08.2012 року вказані кримінальні
справи порушені відносно ОСОБА_4 за
ознаками злочину передбаченого ч.1 ст.125
КК України були об'єднанні в одне
провадження.

В судовому засіданні підсудній
ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні злочинів
передбачених ч.1 ст.125 КК України не
визнав та пояснив, що 09 листопада 2010
року ОСОБА_2 він не бив та тілесних
ушкоджень їй не спричиняв, також
вказав, що 18 лютого 2011 року ОСОБА_3 він
також не бив та не спричиняв їй
тілесних ушкоджень. На його думку
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на нього наговорюють з
метою отримання з нього грошей.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому
засіданні пояснила, що ОСОБА_4
являється її колишнім чоловіком, події
які мали місце 09 листопада 2010 в
квартирі АДРЕСА_1 відбувались таким
чином як описано нею в скарзі. З приводу
свого побиття зверталася в
Франківський РВ ЛМУ ГУМВСУ у
Львівській області, де проводилась
перевірка.

Потерпіла ОСОБА_3 в судовому засіданні
пояснила, що ОСОБА_4 являється колишнім
чоловіком її сестри ОСОБА_2. Вказала що
ОСОБА_4 неодноразово спричиняв гучні
скандали з «рукоприкладством» до своєї
дружини ОСОБА_2, події які мали місце 18
лютого 2011 в на сходовій клітці будинку
АДРЕСА_1 відбувались таким чином як
описано нею в скарзі. З приводу свого
побиття зверталася в Франківський РВ
ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області, де
проводилась перевірка.

Допитаний в судовому засіданні свідок -
дільничий інспектор Франківського РВ
ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_6
вказав, що 18 лютого 2011 року отримав
виклик про сварку в квартирі АДРЕСА_1.
Прийшовши за вказаною адресою біля
сходової клітки вказаного будинку
зустрів ОСОБА_4 З ним піднявся до
квартири НОМЕР_1 ОСОБА_4 хотів потрапити
в квартиру для того щоб забрати свої
речі, у вказаній квартирі крім ОСОБА_2
перебувала також ОСОБА_3 Оскільки в
квартиру ОСОБА_4 не хотіли впускати, між
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відбулась шарпанина.
Він став між ними і став їх розбороняти.
На запитання чи була бійка біля
квартири № АДРЕСА_1 повідомив що бійка
може і була але хто кого бив він не
бачив. На 100% ствердити про те що ОСОБА_4
побив ОСОБА_3 він не може.

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_7 повідомила, що вона являється
рідною сестрою ОСОБА_2 та ОСОБА_3, часто
бачила ОСОБА_2 з синяками, остання їй
повідомила, що ОСОБА_4 її періодично б'є
протягом 2010 року.

Незважаючи на заперечення ОСОБА_4
своєї вини у вчиненні злочинів
передбачених ч.1 ст.125 КК України 09
листопада 2010 року відносно ОСОБА_2 та 18
лютого 2011 року відносно ОСОБА_3, його
вина підтверджується зібраними по
справі доказами, а саме: показами
потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3, показами
даними в судовому засіданні свідкам
ОСОБА_6, показами даними в судовому
засіданні свідком ОСОБА_7, заявою
ОСОБА_2 поданою в Франківський РВ ЛМУ
ГУМВСУ у Львівській області щодо
нанесення їй 09.11.2010 року ОСОБА_4
тілесних ушкоджень, актом судово -
медичного дослідження № 2951 г-ки ОСОБА_2,
відповідно до якого в неї виявлено
синець на правій руці та синець на
лівій гомілці. Синці утворились від дії
тупого предмета, могли виникнути від
удару рукою та ногою 09 листопада 2010
року та відносяться до легкого ступеня
тяжкості, офіційним попередженням г-на
ОСОБА_4 № 441 про недопустимість
вчинення насильства в сім'ї, заявою
ОСОБА_3 поданою в Франківський РВ ЛМУ
ГУМВСУ у Львівській області щодо
нанесення їй 18.02.2011 року ОСОБА_4
тілесних ушкоджень, актом судово -
медичного обстеження (дослідження) № 444
г-ки ОСОБА_3, відповідно до якого в неї
виявлено синці на голові, на грудях, на
правій руці, на правій нозі, які
утворилися від дії тупих предметів та
тупих предметів з малою поверхнею,
могли виникнути 18 лютого 2011 року та
відносяться до легкого тілесного
ушкодження.

Таким чином, даючи оцінку зібраним по
справі доказам в їх сукупності, суд
вважає, що дії підсудного ОСОБА_4 слід
кваліфікувати за ч.1 ст. 125 КК України,
так як він, умисно заподіяв легкі
тілесні ушкодження потерпілим ОСОБА_2
та ОСОБА_3

Вирішуючи питання про призначення
покарання ОСОБА_4, суд враховує ступінь
тяжкості вчиненого злочину, особу
підсудного, відсутність пом'якшуючих
та обтяжуючих відповідальність
обставин та вважає що підсудному слід
призначити покарання у вигляді штрафу
в межах санкції статті, за якою
кваліфіковано його дії, яке буде
необхідним та достатнім для його
виправлення та попередження ним
вчинення нових злочинів.

Разом з тим, відповідно до п.1 ч.1 ст.49 КК
України, особа звільняється від
кримінальної відповідальності, якщо з
дня вчинення нею злочину і до дня
набрання вироком законної сили минуло
два роки - у разі вчинення злочину
невеликої тяжкості, за який
передбачене покарання менш суворе, ніж
обмеження волі. Згідно ч.2 ст.12 КК
України ч.1 ст.125 КК України відносяться
до злочинів невеликої тяжкості за яке
передбачено покарання менш суворе, ніж
обмеження волі.

На підставі викладеного, зважаючи
на те, що з часу вчинення ОСОБА_4
злочинів пройшло більше двох років він
підлягає звільненню від кримінальної
відповідальності у зв»язку із
закінченням строків давності.

Керуючись ст.ст.7, 323, 324 КПК
України, суд -

З А С У Д И В :

визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні
злочину передбаченого ч.1 ст. 125 КК
України і призначити йому покарання у
виді штрафу в розмірі 50
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян що становить 850 (вісімсот
п'ятдесят) грн.

На підставі п.1 ч.1 ст.49 КК України
звільнити ОСОБА_4 від кримінальної
відповідальності у зв»язку із
закінченням строків давності
притягнення до кримінальної
відповідальності.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Львівської області
через Франківський районний суд
м.Львова протягом 15-ти діб з моменту
його проголошення.

Головуючий
Дзеньдзюра С.М.