Справа № 203/3568/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 червня 2015 року слідчий суддя Кіровський районний суд міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження №0000317, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 276, ч. 1 ст. 115, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
11 червня 2015 року прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у судах управління нагляду у кримінальному провадженні у сфері транспорту прокуратури Дніпропетровської області звернувся до суду із клопотанням про арешт майна.
В обґрунтування клопотання слідчий послався на те, що 15.11.2013 о 01:08 год., машиніст вантажного потягу №1801, електровоз №521, Тетерятник, повідомив йому, що рухаючись по першій колії ст. Нижньодніпровськ в напрямку ст. Дніпропетровськ він помітив, що між першою та дев`ятою коліями ст. Нижньодніпровськ лежить невідомий чоловік. Виїздом СОГ було виявлено труп невстановленого чоловіка з тілесними ушкодженнями, характерними для травмування залізничним транспортом. В ході проведення слідчих дій (впізнання за фотографіями) було встановлено особу трупа, яким виявився ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому з`ясовано, що ОСОБА_4 діючи спільно з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , шахрайським шляхом заволоділи грошовими коштами у розмірі 9 880 000 грн., які належали ПрАТ «Мєтлайф», чим спричинили вказаному підприємству матеріальну шкоду. Вказані обставини свідчать про участь у вбивстві невідомого чоловіка ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та іншими особами для імітування факту смерті ОСОБА_4 , з метою заволодіння страховими виплатами.
ОСОБА_5 діючи спільно з ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у листопаді-грудні 2013 надали до ПрАТ «Мєтлайф» завідомо неправдиві документи шодо смерті ОСОБА_4 , де з останнім було укладено договір страхування життя.
11 червня 2015 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Санкцією відповідної статті Кримінального кодексу України передбачене обов`язкове покарання у вигляді конфіскації майна.
Згідно наданої інформації з Державної реєстраційної служби ДМУЮ №37385250 від 12.05.2015, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на праві приватної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 .
Прокурор прокуратури Дніпропетровської області просить накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_5 .
Заслухавши думку прокурора прокуратури Дніпропетровської області, дослідивши матеріали поданого клопотання, вважаю його таким, що підлягає задоволенню.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження, вищезазначене правопорушення зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 15 листопада 2013 року за №0000317.
Відповідно до п. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч. 2 п. 4 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Згідно п. 1 ст. 170 КПК України арешт майна є тимчасове вилучення позбавлення підозрюваного, обвинувачено або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Відповідно до п. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього кодексу.
Як слідує із наданих суду матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, санкцією якої передбачене обов`язкове покарання у вигляді конфіскації майна, тому для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування зазначеного факту, необхідно накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , що може мати значення для з`ясування обставин кримінального провадження №0000317.
Керуючись ст.ст. 110, 131, 132, 167, 170, 309, 369 372, 395 КПК України,-
У Х В А Л И В:
Накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із забороною відчуження.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1