№707/412/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 березня 2015 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Геронимівка, Черкаського району, Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України
ВСТАНОВИВ:

В період часу з 29.09.2011 по 12.01.2015 гр. ОСОБА_4 , ігноруючи рішення Черкаського районного суду від 01.02.2012, виконавчий лист №2-114 від 02.02.2012, виданий Черкаським районним судом Черкаської області, згідно якого останній зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання неповнолітніх ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 . ІНФОРМАЦІЯ_4 , щомісячно у розмірі 893 грн. 00 коп. (по 446 грн. 50 коп. на кожну) починаючи з 29 вересня 2011 року і до досягнення старшою дитиною повноліття, не сплачував кошти на утримання дітей, внаслідок чого виникла заборгованість із сплати аліментів, яка станом на 12 січня 2015 складає 35321 гривень 47 копійок. ОСОБА_4 добровільно рішення суду не виконується - кошти на утримання неповнолітніх дітей систематично не сплачуються.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, обставини вчинення ним злочину підтвердив у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся, та показав що через відсутність коштів, постійного місця роботи, та хворобу його матері не сплачував аліменти на утримання своїх дітей. Враховуючи ту обставину, що обвинувачений визнає свою вину повністю та у відповідності до вимог ст. 349 КПК України при визначенні обсягу доказів, які повинні були досліджуватись, учасники судового процесу не заперечували проти визнання недоцільним їх дослідження, оскільки обставини та докази ніким не оспорюються та правильно їх розуміють учасники процесу і за відсутності сумнівів у добровільності такої їх позиції, суд вважає недоцільним досліджувати докази по справі, роз`яснивши учасникам процесу про те, що вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Оскільки обвинувачений визнав свою вину повністю, погоджується з кваліфікацією вчинених ним діянь, а прокурор не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, які надані на підтвердження винуватості обвинуваченого, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 164 КК України злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів). Під час призначення обвинуваченому покарання у межах санкції ч. 1 ст. 164 КК України відповідно до положень Загальної частини цього ж кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, враховуючи наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме, щирого каяття, враховуючи відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що необхідним і достатнім кримінальним покаранням для виправлення особи та запобігання вчиненню ним нових злочинів є кримінальне покарання у виді обмеження волі на певний строк, та з урахуванням викладених вище обставин вважає можливим звільнити його від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, з покладанням обов`язків передбачених ст.76 КК України. Підстав для зміни запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 суд не вбачає. Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати по справі відсутні. Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 373-375 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на один рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання встановивши йому іспитовий строк один рік. На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 на період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти про зміну місця проживання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу особисте зобов`язання - залишити.

Вирок негайно після проголошення вручити учасникам провадження.

На вирок може бути подана апеляція до судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя: ОСОБА_1