Справа № 574/6/15-к
Номер провадження 1-кп/573/8/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 червня 2015 року м. Білопілля

Колегія суддів Білопільського районного суду Сумської області в складі:

головуючої судді: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

з участю секретаря: ОСОБА_4 ,

прокурора: ОСОБА_5 ,

потерпілих: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого: ОСОБА_8 ,

захисника: ОСОБА_9 ,

свідків: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі кримінальне провадження, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 27 вересня 2014 року за №0000296, по обвинуваченню

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Вознесенка, Буринського району, Сумської області, мешканця АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, згідно зі ст. 89 КК України раніше не судимого

за ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Протягом останніх трьох років ОСОБА_8 мешкав разом із матір`ю ОСОБА_6 та вітчимом ОСОБА_14 в будинку останнього, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час спільного проживання ОСОБА_8 систематично зловживав спиртними напоями, на ґрунті чого між ним, вітчимом і матір`ю траплялися сварки, які інколи переходили в бійки з вітчимом.

Зранку 27 вересня 2014 року в с. Успенка Буринського району Сумської області ОСОБА_8 зі своїми знайомими вживав спиртні напої, після чого в післяобідню годину повернувся додому та ліг спати на горищі сараю. ОСОБА_14 та ОСОБА_6 зранку цього ж дня були на поминках і повернулися додому близько 15 години.

Прокинувшись приблизно о 16 годині, ОСОБА_8 вирішив поїхати в село, щоб продовжити вживати спиртні напої. Оскільки його велосипед був поламаний, він хотів взяти велосипед матері, але остання разом із ОСОБА_14 заборонили йому це робити. У відповідь на зауваження вітчима, ОСОБА_8 кинув велосипед на землю, після чого між ними у дворі почалася бійка, під час якої ОСОБА_14 повалив ОСОБА_8 на землю та заламав йому руку за спину, намагаючись таким чином заспокоїти останнього. Потім ОСОБА_14 відпустив ОСОБА_8 і пішов займатися своїми справами.

Між тим у ОСОБА_8 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння та вважав себе приниженим діями вітчима, на ґрунті неприязних стосунків з останнім, раптово виник умисел на позбавлення його життя.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_8 зайшов до сараю, де з полиці взяв саморобний ніж і, тримаючи його в правій руці, підбіг до ОСОБА_14 та умисно, з метою позбавлення життя останнього, з силою вдарив клинком ножа у передню поверхню грудної клітини останнього, тобто в область розташування життєво-важливих органів людини, усвідомлюючи, що їх пошкодження призведе до смерті потерпілого та свідомо бажаючи її настання.

Від отриманого поранення, несумісного із життям, ОСОБА_14 одразу загинув на місці події. Цього ж дня труп останнього було виявлено у дворі будинку працівниками міліції.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 04 листопада 2014 року №105 безпосередньою причиною смерті ОСОБА_14 , яка настала близько 16 години 27 вересня 2014 року, є проникаюче ножове поранення лівої половини грудної клітини з ушкодженням серця, гемоперикард, лівобічний гемоторакс.

На трупі ОСОБА_14 виявлено тілесне ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани лівої половини грудної клітини з ушкодженням м`яких тканин розміром 2,1 х 1 см, перикарду розміром 1,5 х 0,5 см і серця розміром 4 х 1 см, гемоперикард, лівобічний гемоторакс. Дані ушкодження могли утворитися від одноразової дії плоского клинкового знаряддя типу ніж, маючого П-образний в січенні обух з вираженими ребрами і одне порівняно гостре лезо з шириною на глибині занурення 2,1 см і довжиною леза не менше 9 см. Усі виявлені тілесні ушкодження були заподіяні прижиттєво незадовго до настання смерті.

Зазначені вище тілесні ушкодження, а саме: проникаюча колото-різана рана лівої половини грудної клітини з ушкодженням м`яких тканин, перикарду і серця, ускладнених гемоперикардом, лівобічним гемотораксом у своїй сукупності відносяться до тяжких за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння і знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Тобто між діями ОСОБА_8 і настанням смерті ОСОБА_14 існує прямий причинний зв`язок.

Отже, наносячи ОСОБА_14 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з силою удар ножем в область грудної клітини, тобто в місце розташування життєво-важливих органів людини, з метою позбавлення життя потерпілого, ОСОБА_8 усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння посягання на життя іншої особи, передбачав його суспільно небезпечні наслідки у вигляді настання фізіологічної смерті потерпілого та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом, направленим на вбивство.

Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого, ОСОБА_8 свою вину визнав частково і показав, що його батько помер, а мати приблизно дев`ять років була одружена з ОСОБА_14 . Наприкінці 2013 року вони всі втрьох переїхали жити в будинок вітчима за адресою: АДРЕСА_1 .

Зранку 27 вересня 2014 року він пішов у центр села, де з друзями випив приблизно 400 г самогону. Додому повернувся близько 11 години і ліг спати. Ні мами, ні вітчима в цей час вдома не було. Коли він прокинувся приблизно о 15-16 годині, останні вже повернулися додому. Він хотів взяти велосипед мами, щоб поїхати в село. Однак, остання разом із вітчимом не дали йому це зробити і почали сварити за те, що він вживає спиртне. Під час сварки вітчим вдарив його в голову, від чого він впав на землю на живіт. В цей час вітчим із силою прижав його коліном до землі, заламав праву руку назад і відпустив лише після втручання мами. Після того як припинилась перша бійка, він став ремонтувати колесо на своєму велосипеді. В цей час вітчим продовжував чіплятися до нього словесно, а мама відійшла за сарай, де по телефону розмовляла із сестрою. Щоб заклеїти камеру з колеса велосипеда, він зайшов у сарай, де в ліву руку взяв ящик з інструментами, а в праву саморобний ніж, після чого вийшов на подвір`я і направився до велосипеда, який стояв на подвір`ї біля воза. В цей час ззаду підскочив вітчим і розвернув його до себе. Від несподіванки він кинув ящик з інструментами на землю, а ніж продовжував утримувати в правій руці. Вітчим ударив його по голові, від чого він впав на землю на спину і вдарився головою об асфальт. Після цього ОСОБА_14 сів зверху на його коліна і продовжував наносити удари кулаками в голову. Від ударів в нього пішла кров, потемніло в очах і запаморочилося в голові. Злякавшись за своє життя, з метою захисту, він вдарив вітчима ножем приблизно в бік. При цьому він не бачив точно куди б`є. Після удару вітчим впав на нього, у зв`язку з чим він скинув того з себе на землю, крові не бачив. У цей час у двір зайшли мама і сусід ОСОБА_11 , останній крикнув йому, щоб той відійшов, після чого він пішов у літню кухню і більше до потерпілого не підходив. Крім цього обвинувачений додав, що з мамою в нього були хороші стосунки, підстав обмовляти його в останньої немає. Що стосується його відносин із вітчимом, то в цілому вони були нормальні, але коли він перебував у стані сп`яніння, між ними виникали сварки і бійки, у зв`язку з тим, що ОСОБА_14 робив йому зауваження.

Незважаючи на те, що ОСОБА_8 свою вину у вчиненні злочину визнав частково, його вина повністю доведена в судовому засіданні показами потерпілого, свідків, які є логічними, послідовними і не суперечать письмовим матеріалами справи, які були досліджені судом.

Потерпіла ОСОБА_6 від дачі пояснень у судовому засіданні відмовилася на підставі ст. 63 Конституції України та ст. 65 КПК України.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 показав, що стосунки з обвинуваченим в нього нормальні, підстав обмовляти останнього в нього немає. Загиблий був його рідним братом. У день, коли трапилася трагедія, він був у рейсі. Про вбивство брата вранці наступного дня йому повідомив керівник. На похоронах ОСОБА_6 розповіла йому, що зранку 27 вересня 2014 року вони з братом були на поминках, а коли повернулися додому, то побачили, що ОСОБА_15 п`яний. Із-за велосипеда між сином і ОСОБА_14 виникла сварка і бійка, під час якої ОСОБА_8 взяв у сараї ніж, підійшов до брата так, наче хотів обійняти його і, на очах у ОСОБА_6 , вдарив останнього в серце. Коли ОСОБА_16 підбігла до ОСОБА_17 , той сказав: «Все-таки дістав» і впав на землю. Також ОСОБА_16 говорила, що в момент нанесення удару ОСОБА_15 і ОСОБА_17 перебували в положенні стоячи, обличчям один до одного.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні показав, що 27 вересня 2014 року він, проводжаючи гостей, вийшов на вулицю і почув жіночий крик у дворі сусідів Норець, але не звернув на нього уваги й повернувся в будинок. Через декілька хвилин у будинок забіг його тесть і сказав, що ОСОБА_14 зарізали. Зайшовши на подвір`я сусідів, він побачив там ОСОБА_11 і свою тещу. На землі лежав ОСОБА_17 , обличчя в нього побіліло, очі були скляні, в області серця на одязі він побачив кров.

Будучи допитаним у судовому засіданні, свідок ОСОБА_11 показав, що 27 вересня 2014 року приблизно о 17-18 годині він, вийшовши із гаража, що знаходиться навпроти господарства Норець, на вулицю, побачив ОСОБА_18 , яка бігла йому на зустріч і кричала, що ОСОБА_15 зарізав ОСОБА_17 . Зайшовши у двір сусідів, він побачив ОСОБА_14 , який лежав на землі і не подавав ознак життя, а ОСОБА_8 стояв у останнього в ногах. Побачивши у Володимира рану в області грудей, зліва, він поїхав за лікарем. Коли повернувся, то лікарі «Швидкої допомоги» констатували смерть ОСОБА_14 .

Свідок ОСОБА_12 суду показала, що була присутня в якості понятої під час проведення слідчих експериментів за участю підозрюваного ОСОБА_8 і потерпілої ОСОБА_6 . Останні давали покази добровільно, без будь-якого тиску з боку працівників міліції. У зв`язку з тим, що з дня проведення вказаних слідчих дій пройшов тривалий проміжок часу, вона не пам`ятає, що тоді говорили обвинувачений і потерпіла.

Свідок ОСОБА_13 дала покази, аналогічні показам свідка ОСОБА_12 . Крім цього доповнила, що під час слідчого експерименту обвинувачений розказував, що вітчим чіплявся до нього, у зв`язку з чим між ними відбулося дві бійки, одна з яких біля абрикоса, а друга де впав потерпілий. ОСОБА_8 говорив, що взяв у сараї ніж і вдарив ним вітчима. Чи говорив обвинувачений про те, що вони з потерпілим падали на землю не пам`ятає. ОСОБА_6 під час слідчого експерименту говорила, що бійка між ОСОБА_8 і ОСОБА_14 відбулася на її очах, при чому ОСОБА_15 напав першим.

Крім показів обвинуваченого, потерпілого, свідків, факт вчинення ОСОБА_8 інкримінованого йому злочину підтверджується також письмовими матеріалами справи, дослідженими судом.

Так, згідно з протоколом огляду місця події від 27 вересня 2014 року та фототаблицею до нього, на території двору домогосподарства АДРЕСА_1 , виявлено труп ОСОБА_14 , під час огляду якого на лівій половині грудної клітки в проекції шостого міжребер`я по середньо-ключичній лінії виявлено ушкодження у вигляді рани щіловидної форми. Останній одягнений у трикотажний светр червоно-сіро-білого кольору, клітчату сорочку зелено-сірого кольору по типу теніски, футболку, саморобну безрукавку зі штучним хутром темно-сірого кольору, ветровку чорного кольору. Крім того, у дворі на верхній частині підставки для корморізки виявлено ніж з дерев`яним руків`ям, обмотаним ізоляційною стрічкою синього кольору, загальною довжиною 215 мм, довжиною клинка 114 мм, з нашаруванням речовини бурого кольору на поверхні клинка. Ящика з інструментами під час огляду місця події виявлено не було (а. с. 123-130, т. 1).

У відповідності до протоколу огляду трупу від 27 вересня 2014 року та фототаблиці до нього, на лівій половині грудної клітки трупу ОСОБА_14 , по шостому міжребер`ю, по середньо-ключичній лінії, на 5 см нижче грудної залози є ушкодження у вигляді рани щелевидної форми з рівними краями (а. с. 132-136, т. 1).

Згідно з висновком судово-медичного експерта №105 від 04 листопада 2014 року, безпосередньою причиною смерті ОСОБА_14 стало проникаюче ножове поранення лівої половини грудної клітки з ушкодженням серця, гемоперикард, лівобічний гемоторакс. Смерть настала 27 вересня 2014 року близько 16 години.

При дослідженні трупу ОСОБА_14 виявлені тілесні ушкодження: проникаюча колото-різана рана лівої половини грудної клітки з ушкодженням м`яких тканин розміром 2,1 х 1 см, перекарду розміром 1,5 х 0,5 см і серця розміром 4 х 1 см, гемоперикард, лівобічний гемоторакс. Дані ушкодження могли утворитися від одноразової дії плоского клинкового знаряддя типу ніж, маючого П-образний у січенні обух з вираженими ребрами та одне порівняно гостре лезо з шириною на глибині занурення 2,1 см і довжиною леза не менше 9 см. Даним знаряддям міг бути ніж, представлений на експертизу, і утворились, вірогідніше всього, в термін та при обставинах, вказаних у постанові. Усі виявлені тілесні ушкодження були заподіяні прижиттєво, незадовго до настання смерті.

Зазначені вище тілесні ушкодження в своїй сукупності відносяться до тяжких по ознаці небезпеки для життя в момент заподіяння та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Враховуючи локалізацію, характер та кількість ушкоджень, потерпілому було заподіяно один удар.

Враховуючи характер і форму ушкодження, потерпілому наносився удар одним знаряддям.

Усі виявлені тілесні ушкодження на тілі трупу ОСОБА_14 утворилися в один і той же проміжок часу та являються прижиттєвими.

З моменту отримання тілесних ушкоджень, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого, пройшов проміжок часу не більше 5 хвилин.

Після отримання тілесних ушкоджень, які безпосередньо призвели до настання смерті, потерпілий не міг самостійно виконувати цілеспрямовані дії, тобто пересуватися, кричати, вчиняти опір, звати на допомогу тощо.

У момент заподіяння тілесних ушкоджень, ймовірніше всього, потерпілий знаходився у вертикальному положенні обличчям до нападника. Після отримання тілесного ушкодження, яке безпосередньо призвело до настання смерті, положення трупу не змінювалося.

Враховуючи характер і локалізацію ушкоджень, маловірогідно, щоб потерпілий міг сам собі заподіяти зазначене вище тілесне ушкодження, а також щоб воно утворилося в результаті довільного падіння з висоти власного зросту, за умов відсутності надання тілу додаткового прискорення, тобто ударів, поштовхів сторонньої особи.

Враховуючи характер і тяжкість ушкодження, у разі надання своєчасної кваліфікованої медичної допомоги не можливо було запобігти настанню смерті ОСОБА_14 .

При судово-токсилогічному дослідженні крові трупу ОСОБА_14 етиловий спирт не виявлено (а. с. 105-107, т. 1).

Відповідно до висновку судово-медичного експерта №207 від 13 жовтня 2014 року механізм утворення тілесних ушкоджень, виявлених при судово-медичному дослідженні трупу ОСОБА_14 , може співпадати з механізмом спричинення, продемонстрованим потерпілою ОСОБА_6 в ході проведення слідчого експерименту (а. с. 99-101, т. 1).

У відповідності до висновку комісійної судово-медичної експертизи №23/2015 від 13 травня 2015 року при судово-медичній експертизі трупу ОСОБА_14 виявлено тілесні ушкодження: проникаюче колото-різане поранення грудної клітки зліва з пошкодженням перикарду та серця, рановий канал довжиною до 9 см, який йде спереду назад, зліва направо та знизу вверх.

Враховуючи характер та локалізацію вхідної рани, направлення ранового каналу, більш ймовірне нанесення колото-різаного за обставин, які продемонструвала ОСОБА_6 під час слідчого експерименту нанесення удару при знаходженні потерпілого та підозрюваного у положенні стоячи.

Наявність патьоків крові (описаних судово-медичним експертом у висновку №105) у напрямку зверху вниз на передній поверхні лівої штанини джинсів потерпілого вище коліна, може свідчити, що в момент спричинення тілесного ушкодження, верхня частина тулуба та лівого стегна була у вертикальному положенні.

За обставин, продемонстрованих ОСОБА_8 під час слідчого експерименту (розташування потерпілого сидячи зверху на підозрюваному, який лежав на спині), при нанесенні ударів у ділянку обличчя, тулуб ОСОБА_14 повинен був бути нахиленим вперед. При такому положенні при нанесенні удару ножем, буде інше положення ранового каналу, що не відповідає наявному. При судово-імунулогічній експертизі тапок ОСОБА_8 на верхній частині обох тапок виявлені нашарування крові, які могли попасти на них тільки при виділенні крові з джерела кровотечі, розташованої вище. Під час слідчого експерименту підозрюваний вказав, що після нанесення удару ножем, потерпілий обм`як, він його зняв із себе і піднявся, при цьому кров не могла попасти на верхню частину його тапок.

Таким чином, враховуючи локалізацію та довжину рани 2,1 см, напрямок руху ранового каналу знизу вверх, спереду назад та зліва направо, довжину ранового каналу (9 см), довжину клинка ножа (11 см), товщину одягу потерпілого (близько 1,2-1,25 см), дані експериментальних медико-криміналістичних досліджень, нашарування крові по передній поверхні лівої штанини потерпілого, просякнення кров`ю верхньої частини обох тапок підозрюваного, більш ймовірне спричинення колото-різаного поранення ОСОБА_14 у положенні, продемонстрованому ОСОБА_6 під час проведення слідчого експерименту за її участю 30 вересня 2014 року, тобто при знаходженні потерпілого та підозрюваного в момент нанесення удару ножем у вертикальному положенні (а. с. 92-105, т. 2).

Відповідно до висновку експерта №303 від 24 жовтня 2014 року при судово-цитологічному дослідженні ножа, вилученого у дворі помешкання ОСОБА_8 , на його лезі знайдена кров людини, яка може належати як ОСОБА_14 , так і ОСОБА_8 у разі наявності в останнього тілесних ушкоджень, що могли призвести до зовнішнього крововиливу (а. с. 173-176, т. 1).

Згідно з висновком експерта №321 від 03 листопада 2014 року та фототаблицею до нього, на шматку шкіри з лівої половини грудної клітини від трупу ОСОБА_14 є колото-різане пошкодження, яке утворилося від колюче-ріжучої дії плаского клинкового знаряддя типу ніж, який має П-образний в січенні обух з вираженими ребрами і одне порівняно гостре лезо. Дія обуха відобразилася у верхньому кінці пошкодження, дія леза на краях та нижньому кінці. Цим знаряддям міг бути ніж, наданий на експертизу (а. с. 186-169, т. 1).

У відповідності до висновку експерта №320 від 25 листопада 2014 року та фототаблиці до нього на лівій полочці куртки, що належить ОСОБА_14 , виявлено колото-різане пошкодження, яке утворилося від колюче-ріжучої дії плаского клинкового знаряддя типу ніж, який має порівняно гостре лезо. Цим знаряддям міг бути ніж, наданий на експертизу (а. с. 191-194, т. 1).

Згідно з висновком експерта №319 від 25 листопада 2014 року та фототаблицею до нього, на лівій полочці жилета, що належить ОСОБА_14 , виявлено колото-різане пошкодження, яке утворилося від колюче-ріжучої дії плаского клинкового знаряддя типу ніж, який має порівняно гостре лезо. Цим знаряддям міг бути ніж, наданий на експертизу (а. с. 196-198, т. 1).

У відповідності до висновку експерта №322 від 25 листопада 2014 року та фототаблиці до нього, на передній поверхні светра, що належить ОСОБА_14 , виявлено колото-різане пошкодження, яке утворилося від колюче-ріжучої дії плаского клинкового знаряддя типу ніж, який має порівняно гостре лезо. Цим знаряддям міг бути ніж, наданий на експертизу (а. с. 200-202, т. 1).

У відповідності до висновку експерта №1167 від 22 жовтня 2014 року на куртці підозрюваного ОСОБА_8 знайдено кров людини, походження якої можливе як від потерпілого ОСОБА_14 , так і від підозрюваного ОСОБА_8 (а. с. 156-158, т. 2).

Відповідно до висновку експерта №1171 від 22 жовтня 2014 року на брюках та ремені брюк потерпілого ОСОБА_14 знайдено кров людини, походження якої можливе як від потерпілого ОСОБА_14 так і від підозрюваного ОСОБА_8 (а. с. 169-171, т. 1).

Згідно з висновком експерта №1174 від 05 грудня 2014 року на курточці, яка належала ОСОБА_14 , присутності крові не встановлено (а. с. 210-212, т. 1).

У відповідності до висновку експерта №1172 від 05 грудня 2015 року на безрукавці, яка належала потерпілому ОСОБА_14 , виявлено кров людини, походження якої можливе як від потерпілого ОСОБА_14 , так і від підозрюваного ОСОБА_8 (а. с. 214-216, т. 1).

Відповідно до висновку експерта №1173 від 05 грудня 2014 року на джемпері, який належав потерпілому ОСОБА_14 , знайдено кров людини, походження якої можливе як від потерпілого ОСОБА_14 , так і від підозрюваного ОСОБА_8 (а. с. 218-220, т. 1).

У відповідності до протоколу слідчого експерименту від 30 вересня 2014 року з фототаблицею та відеозаписом, потерпіла ОСОБА_6 розповіла та послідовно продемонструвала як обвинувачений ОСОБА_8 після бійки з ОСОБА_14 сказав останньому: «Я тобі зараз влаштую», після чого заскочив до підвалу, схопив ніж і вибіг на подвір`я. У цей час ОСОБА_14 стояв до ОСОБА_8 спиною, у зв`язку з чим вона крикнула: «Дивись, у нього ніж!». Після цього ОСОБА_14 розвернувся до ОСОБА_8 обличчям і почав руками відштовхувати його. В цей час підозрюваний з розгону вдарив правою рукою в область лівої частини грудей ОСОБА_14 , від чого той почав опускатися на землю та сказав: «Все-таки попав». При цьому і обвинувачений, і потерпілий перебували в положенні стоячи (а. с. 246-253, т. 1).

Згідно з актом судово-психіатричної експертизи №371 від 17 листопада 2014 року на момент скоєння злочину ОСОБА_8 будь-яким психічним захворюванням не страждав, не виявляв ознак якого-небудь тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, а знаходився в стані простого алкогольного сп`яніння, міг усвідомлювати свої дії та керувати ним.

На даний час ОСОБА_8 будь-яким психічним захворюванням не страждає, може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Як особа, що не є душевнохворою, ОСОБА_8 на теперішній час застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує.

За своїм психічним станом на момент вчинення злочину ОСОБА_8 міг правильно сприймати обставини, які мають значення у провадженні, може давати про них відповідні показання.

У момент скоєння злочину ОСОБА_8 не знаходився в стані фізіологічного афекту або в іншому емоційному стані, який міг суттєво вплинути на його свідомість та діяльність (а. с. 221-224, т. 1).

Відповідно до висновку експерта №62 від 09 жовтня 2014 року з ілюстративною таблицею до нього ніж, вилучений по факту вбивства ОСОБА_14 , не є холодною зброєю та виготовлений саморобним способом (а. с. 205-208, т. 1).

У колегії суддів немає жодних підстав не довіряти зазначеним вище доказам, оскільки вони не викликають будь-яких сумнівів щодо їх достовірності та у своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи.

Про прямий умисел ОСОБА_8 на умисне вбивство ОСОБА_14 свідчить цілеспрямований і активний характер його дій, коли він після бійки з останнім, сказавши: «Я тобі зараз влаштую», заскочив до підвалу за ножем і повернувся на подвір`я, де знаходився потерпілий; використання ножа як знаряддя вбивства, зміст його остаточного наміру, нанесення з силою (з огляду на кількість одягу, який був на потерпілому - светр, сорочка, футболка, безрукавка, ветровка) удару ножем в область лівої половини грудної клітини, де розташований життєво-важливий орган людини - серце, що й було доведено вищевказаними доказами, оголошеними та дослідженими під час судового розгляду справи.

В основу вироку суд кладе покази допитаних у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_13 , які підтвердили, що потерпіла ОСОБА_6 розказувала, як ОСОБА_8 після бійки з ОСОБА_14 зайшов до сараю, взяв ніж, вибіг на подвір`я, де знаходився потерпілий, і вдарив правою рукою в область лівої частини грудей останнього, від чого той почав опускатися на землю.

Доводи сторони захисту стосовно того, що зазначені вище потерпілий та свідок не були очевидцями подій, про обставини скоєння злочину їм, нібито, відомо зі слів потерпілої ОСОБА_6 , яка не була допитана в судовому засіданні, а тому не підтвердила і не спростувала вищевказаних свідчень, у зв`язку з чим їх покази є недопустимими доказами, суд вважає безпідставними і не приймає до уваги з наступних підстав.

Згадані вище покази не суперечать іншим доказам, які були досліджені судом. Крім того, потерпіла ОСОБА_6 є матір`ю ОСОБА_8 , між ним склалися нормальні стосунки, що обвинувачений підтвердив у судовому засіданні, а тому суд вважає, що саме у зв`язку з небажанням свідчити проти власного сина, потерпіла на підставі ст. 63 Конституції України та ст. 56 КПК України відмовилась давати свідчення в судовому засіданні. А тому, на підставі ст. 97 КПК України суд вважає, що покази потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_13 є належним і допустимим доказом в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 .

Вина ОСОБА_8 у вчиненні злочину підтверджується також протоколом слідчого експерименту із застосуванням технічних засобів фіксації від 30 вересня 2014 року за участю ОСОБА_6 , згідно з яким потерпіла підтвердила, що ОСОБА_8 , взявши в сараї ніж, підбіг до потерпілого і з силою вдарив останнього в ліву частину грудей, в область серця (а. с. 246-253, т. 1).

Доводи сторони захисту про те, що вказаний протокол слідчого експерименту є неприпустимим доказом у даній справі, оскільки в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 на підставі ст. 63 Конституції України та ст. 56 КПК України відмовилася давати показання, а цей протокол може викрити ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, суд вважає безпідставними і не приймає до уваги з наступних підстав.

Вказаний даний доказ отриманий у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України, з дотриманням вимог ст. 240 цього Кодексу. Зокрема, ОСОБА_6 були роз`яснені її права та обов`язки, передбачені ст. ст. 56, 57 КПК України, попереджено про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, про що вона розписалася в протоколі. Крім того, ОСОБА_8 у судовому засіданні визнав, що в його матері ОСОБА_6 підстав обмовляти його не було.

Щодо відмови потерпілої ОСОБА_6 від дачі свідчень у судовому засіданні, то таке право надане їй як матері обвинуваченого ч. 3 ст. 18 КПК України. Суд не може розцінювати відмову потерпілої давати покази в судовому засіданні як спростування свідчень останньої на досудовому слідстві, в чому намагалася переконати суд сторона захисту.

З огляду на викладене колегія суддів не може прийняти до уваги доводи захисту про відсутність у ОСОБА_8 умислу на вбивство ОСОБА_14 , а також доводи про те, що обвинувачений перевищив межі необхідної оборони, коли захищався від нападу потерпілого та сприймає їх критично як намагання уникнути кримінальної відповідальності за вчинений особливо тяжкий злочин, оскільки це спростовується зазначеними вище доказами у справі, у тому числі, й висновком експерта від 04 листопада 2014 року №105, у відповідності з яким у момент заподіяння тілесних ушкоджень, ймовірніше всього, потерпілий знаходився у вертикальному положенні обличчям до нападника; висновком комплексної судово-медичної експертизи №23/2015 від 13 травня 2015 року, відповідно до якої більш ймовірне спричинення колото-різаного поранення ОСОБА_14 у положенні, продемонстрованому ОСОБА_6 під час проведення слідчого експерименту за її участю 30 вересня 2014 року, тобто при знаходженні потерпілого та підозрюваного в момент нанесення удару ножем у вертикальному положенні (а. с. 92-105, т. 2).

Як встановлено в судовому засіданні, тілесних ушкоджень, які могли б загрожувати життю ОСОБА_8 , в останнього виявлено не було. Посилання обвинуваченого на те, що експерт не описав наявне в нього тілесне ушкодження у вигляді тріщини на правій нозі, яка була в нього на час огляду, у судовому засіданні не знайшли свого підтвердження і спростовуються висновком експерта від 29 вересня 2014 року №188, згідно з яким при обстеженні ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у виді садна тильної поверхні правої стопи, синця правого плеча в середній треті, синця правої лопатки, синця нижнього краю лівої лопатки, рани правої потиличної області, які відносяться до легких тілесних ушкоджень та легких з короткочасним розладом здоров`я. Ні тріщини, ні перелому ноги під час освідування у ОСОБА_8 виявлено не було. Крім того, колегія суддів враховує, що обвинуваченому було зроблено рентгенографію правого гомілковостопного суглобу, порушення цілісності кісток на якому не визначається (а. с. 109, т. 1).

Викладені обставини свідчать, що ОСОБА_8 не зазнав суспільно-небезпечного посягання з боку вітчима, яке створювало реальну загрозу заподіяння шкоди його здоров`ю, у зв`язку з чим у нього не виникло підстав для необхідної оборони.

Доводи обвинуваченого про те, що коли він бив вітчима ножем, то не бачив куди наносить удар, так як у нього потемніло в очах і запаморочилося в голові, колегія судів оцінює критично, оскільки як вбачається з акту судово-психіатричної експертизи №371 від 17 листопада 2014 року, на момент скоєння злочину ОСОБА_8 будь-яким психічним захворюванням не страждав, не виявляв ознак якого-небудь тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, а знаходився в стані простого алкогольного сп`яніння, міг усвідомлювати свої дії та керувати ним. Інших належних і допустимих доказів на підтвердження вказаних доводів ОСОБА_8 судом не здобуто.

Доводи ОСОБА_8 про те, що удар ножем ОСОБА_14 він наносив у положенні лежачи, спростовуються висновком комісійної судово-медичної експертизи 23/2015 від 13 травня 2015 року, у відповідності до якого, враховуючи характер та локалізацію вхідної рани, направлення ранового каналу, більш ймовірне нанесення удару при знаходженні потерпілого та підозрюваного у положенні стоячи. Наявність патьоків крові (описаних судово-медичним експертом у висновку №105) у напрямку зверху вниз на передній поверхні лівої штанини джинсів потерпілого вище коліна, може свідчити, що в момент спричинення тілесного ушкодження, верхня частина тулуба та лівого стегна була у вертикальному положенні (а. с. 92-105, т. 2).

Висновок судово-медичного експерта №208 від 13 жовтня 2014 року стосовно того, що механізм утворення тілесних ушкоджень, виявлених при судово-медичному дослідженні трупу ОСОБА_14 , може співпадати з механізмом спричинення, продемонстрованим підозрюваним ОСОБА_8 в ході проведення слідчого експерименту, що на а. с. 102-104, т. 1, колегія суддів оцінює критично і не приймає до уваги з огляду на те, що він спростовується висновком комісійної судово-медичної експертизи 23/2015 від 13 травня 2015 року, згідно з яким за обставин, продемонстрованих ОСОБА_8 під час слідчого експерименту (розташування потерпілого сидячи зверху на підозрюваному, який лежав на спині), при нанесенні ударів у ділянку обличчя, тулуб ОСОБА_14 повинен був бути нахиленим вперед. При такому положенні при нанесенні удару ножем, буде інше положення ранового каналу, що не відповідає наявному. При судово-імунулогічній експертизі тапок ОСОБА_8 на верхній частині обох тапок виявлені нашарування крові, які могли попасти на них тільки при виділенні крові з джерела кровотечі, розташованої вище. Під час слідчого експерименту підозрюваний вказав, що після нанесення удару ножем, потерпілий обм`як, він його зняв із себе і піднявся, при цьому кров не могла попасти на верхню частину його тапок (а. с. 92-105, т. 2).

Заперечення сторони захисту стосовно того, що вищевказаний висновок комісійної судово-медичної експертизи не є допустимим доказом, оскільки в його основу покладені покази потерпілої ОСОБА_6 на досудовому слідстві, що, на думку захисту, є неприпустимим, так як остання не допитувалася в судовому засіданні, суд вважає необґрунтованим і не приймає до уваги з підстав, наведених вище, при обґрунтуванні визнання судом належним і допустимим доказом протоколу слідчого експерименту.

Враховуючи викладене, допитавши обвинуваченого, потерпілого, свідків та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до висновку, що винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

За таких обставин, суд кваліфікує дії ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 115 КК України як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

При призначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є особливо тяжким, особу обвинуваченого, який згідно зі ст. 89 КК України раніше не судимий, негативно характеризується за місцем проживання. Доводи ОСОБА_8 та його захисника у судовому засіданні стосовно того, що характеристика з місця проживання є необ`єктивною і не відповідає особі обвинуваченого в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження. Доводи сторони захисту стосовно того, що в судовому засіданні свідки не підтвердили характеристику сільського голови, суд вважає безпідставними, оскільки останні суду зазначили, що не можуть об`єктивно характеризувати обвинуваченого, так як останній проживав із ними по-сусідству не тривалий час, часто від`їжджав на роботу за межі села. А свідок ОСОБА_13 охарактеризувала обвинуваченого лише за період його навчання в школі.

Службову характеристику командира 2 навчальної артилерійської бригади суд не може взяти до уваги, оскільки з моменту її видачі у 2005 році пройшов тривалий проміжок часу.

Обставин, що у відповідності до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, під час судового розгляду кримінального провадження не встановлено.

Обставинами, що згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання є тяжкі наслідки, завдані злочином, вчинення злочину особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи покарання, суд враховує також думку потерпілої ОСОБА_6 , яка претензій до обвинуваченого ОСОБА_8 не має, просила останнього суворо не карати, та думку потерпілого ОСОБА_7 , який при призначенні покарання обвинуваченому поклався на розсуд суду.

Тому суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання, призначене в межах, передбачених санкцією статті, у виді позбавлення волі.

Стягненню з обвинуваченого на користь держави підлягають кошти за проведення судової трасологічної експертизи в кримінальному провадженні, в сумі 147 грн. 42 коп. (а. с. 204, т. 1).

Речові докази:

- ніж, зрізи вільних країв нігтьових пластин рук трупу ОСОБА_14 , одяг із трупу потерпілого, а саме: куртку чорного кольору, безрукавку зі штучним хутром, светр, футболку, штани з ременем, сорочку, зрізи нігтьових пластин з рук, зразки крові та слини ОСОБА_8 , які зберігаються в камері схову речових доказів Буринського РВ УМВС України в Сумській області, знищити;

- курточку із синтетичної тканини чорного кольору, сорочку, футболку в смужку, штани камуфльовані, тапки сірого кольору, кепку чорного кольору, які зберігаються в камері схову речових доказів Буринського РВ УМВС України в Сумській області, повернути ОСОБА_8 як власнику.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, колегія суддів

ЗАСУДИЛА:
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, і призначити йому покарання у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Початок відбування покарання визначити ОСОБА_8 з 27 вересня 2014 року.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави 147 (сто сорок сім) гривень 42 копійки за проведення судової трасологічної експертизи.

Речові докази:

ніж, зрізи вільних країв нігтьових пластин рук трупу ОСОБА_14 , одяг із трупу потерпілого, а саме: куртку чорного кольору, безрукавку зі штучним хутром, светр, футболку, штани з ременем, сорочку, зрізи нігтьових пластин з рук, зразки крові та слини ОСОБА_8 , які зберігаються в камері схову речових доказів Буринського РВ УМВС України в Сумській області, знищити;

курточку із синтетичної тканини чорного кольору, сорочку, футболку в смужку, штани камуфльовані, тапки сірого кольору, кепку чорного кольору, які зберігаються в камері схову речових доказів Буринського РВ УМВС України в Сумській області, повернути ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуюча суддя:

Судді: