АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2007 року м. Ужгород

Апеляційний суд
Закарпатської області в складі:

головуючого-судді - Вотьканича Ф.А., суддів - Стана І.В.,
Лізанця П.М., за участю прокурора -
Сирохман Л.І.,

потерпілих
ОСОБА_4, ОСОБА_5, засуджених ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_1, розглянув матеріали кримінальної справи за апеляцією,
яку подав Ужгородський транспортний прокурор, який затверджував обвинувальний
висновок на постанову Великоберезнянського районного суду від 06 квітня 2007 року.

Цією постановою
відмовлено Ужгородському транспортному прокурору у відновленні строку на
апеляційне оскарження вироку й апеляція визнана такою, що не підлягає розгляду.
Вироком Великоберезнянського районного суду від 15 грудня 2006
року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2,
мешканець АДРЕСА_1, українець, гр. України, із середньо - спеціальною освітою,
одружений, працює ІНФОРМАЦІЯ_3, не
судимий, засуджений за ч. 2
ст. 272 КК
України п'ять років позбавлення волі з позбавленням права займати посади
пов'язані з підвищеною небезпекою на виробництві строком на три роки.

На підставі ст. ст. 75,
76 КК України ОСОБА_1 звільнений
від відбування покарання з випробуванням і йому встановлено іспитовий строк
терміном два роки й зобов'язано його повідомляти органи кримінально-виконавчої
системи про зміну місця проживання та роботи.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 року народження, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_5, мешканець
АДРЕСА_2, українець, гр. України, із середньо - спеціальною освітою, пенсіонер,
одружений, не судимий, засуджений за ст. 272 ч. 2 КК України на п'ять років
позбавлення волі з позбавленням права займати посади пов'язані з підвищеною
небезпекою на виробництві строком на три роки.

На підставі ст. ст. 75,
76 КК України ОСОБА_2
звільнений від призначеного покарання з випробуванням і йому встановлено
іспитовий строк терміном один рік й

справа: № 391;
категорія: 11 номер рядка статистичного
звіту -10

головуючий у суді
першої інстанції: Цибук І.Й. Доповідач: Стан І.В.

2

покладено на нього обов'язок
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та
роботи.

ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_6 року
народження, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_7,
мешканець АДРЕСА_3, українець, гр. України, із середньо - спеціальною освітою,
одружений, пенсіонер, працював ІНФОРМАЦІЯ_8, не судимий, засуджений за ч. 2 ст.
272 КК України на три роки позбавлення волі з позбавленням права займати посади
пов'язані з підвищеною небезпекою на виробництві строком на три роки.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_3 звільнений
від відбування покарання з випробуванням і йому встановлено іспитовий строк
терміном два роки й зобов'язано його повідомляти органи кримінально-виконавчої
системи про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 залишено
попередній - підписка
про невиїзд.

Згідно вироку, ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 визнані
винуватими й засуджені за порушення правил техніки безпеки під час виконання
робіт з підвищеною небезпекою на виробництві, що спричинило загибель людини.

В апеляціях:

- Ужгородський транспортний прокурор вказує про те, що
вирок суду є незаконним.

Вважає, що судом неправильно застосований кримінальний
закон, зокрема необгрунтовано

призначено засудженим додаткове покарання у вигляді
позбавленням права займати посади

пов'язані з підвищеною небезпекою на виробництві.

Просить вирок суду скасувати, а кримінальну справу
направити на додаткове розслідування.

Окрім цього, прокурор до апеляції додав клопотання, в
якому просив відновити пропущений строк на внесення апеляції й визнати її
такою, що підлягає розгляду.

- потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вказують про те, що вирок
суду є незаконним.

Вважають, що органом досудового слідства необгрунтовано
не притягнутий до кримінальної

відповідальності ОСОБА_6, в діях якого є ознаки злочину.
Окрім того, вважають, що

засудженим ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 призначено занадто м'яке

покарання.

Просять вирок суду скасувати, а кримінальну справу
направити на додаткове розслідування.

У постанові В. Березнянського районного суду вказується
про те, що прокурором апеляція подана з пропуском встановленого строку, що
причини пропуску строку не є поважними.

Тому, відмовлено
у відновленні строку на внесення апеляції й вона визнана такою, що не підлягає
розгляду.

3

Заслухавши доповідь судді про суть
постанови, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена,
основні доводи апеляції, пояснення прокурора, який вважав постанову незаконною та необгрунтованою, потерпілих
ОСОБА_4, ОСОБА_5, засуджених ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1, які просили відхилити подану
прокурором апеляцію, колегія суддів вважає, що
підстав для скасування постанови суду не має.

Так, у відповідності до вимог ч. З ст. 349 КПК України на вирок суду першої інстанції прокурором,
засудженим та іншими учасниками процесу може бути подана апеляція протягом
п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під
вартою з моменту вручення копії вироку.

У випадку пропуску строку на внесення апеляції, у
відповідності до вимог ст. 353
КПК України за клопотанням учасників процесу, суд першої інстанції може
відновити пропущений строк або відмовити у його відновленні й визнати апеляцію
такою, що не підлягає розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що подана Ужгородським
транспортним прокурором на вирок суду
першої інстанції апеляція до суду надійшла 07 березня 2007 року, тобто з пропуском строку
на її внесення.

Колегія суддів вважає, що вказані у клопотанні прокурора
причини пропуску строку на внесення апеляції не є поважними, пропущений строк - значним, а
наведені прокурором у суді першої інстанції та в апеляції доводи в їх
обґрунтування такими, що не узгоджуються з вимогами закону. Тому, вважає
постанову суду першої інстанції про відмову у відновленні строку на внесення
апеляції й визнання її такою, що не підлягає розгляду законною та
обґрунтованою.

За таких обставин, колегія суддів постанову суду першої
інстанції як законну та обґрунтовану залишає без зміни, а апеляцію, яку подав
Ужгородський транспортний прокурор -
без задоволення.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК
України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляцію, яку подав Ужгородський транспортний прокурор,
який затверджував обвинувальний висновок залишити без задоволення.

Постанову Великоберезнянського районного суду від 06 квітня 2007 року про відмову
у відновленні строку на внесення апеляції на вирок суду й визнання її такою, що
не підлягає розгляду - залишити
без зміни.

Кримінальну справу направити до цього ж суду для
виконання вимог ст. 354 КПК

України.