АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

Справа № 11-кп/796/1064/2015 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3
ОСОБА_4
при секретарі судового засідання ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
представника потерпілого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0011654 від 23 жовтня 2014 року відносно ОСОБА_9 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 222,ч. 2 ст. 366 КК України за апеляційною скаргою прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, ОСОБА_10 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 07 травня 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 07 травня 2015 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0011654 від 23.10.2014 року, за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 222, ч. 2 ст. 366 КК України - повернуто прокурору прокуратури Шевченківського району міста Києва.

Як зазначено в ухвалі суду, вказаний обвинувальний акт складений без додержання вимог ст. 291 КПК України, оскільки не містить формулювання обвинувачення відповідно до положень закону, в ньому відсутні відомості щодо розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. А саме, при викладенні в обвинувальному акті відносно ОСОБА_9 фактичних обставин кримінального правопорушення та формулюванні обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 222 КК України, не зазначено, кому саме та в якому розмірі завдана велика матеріальна шкода, вказано лише про те, що «після закінчення терміну користування овердрафтом, а саме в строк до 11 квітня 2014 року, директор ТОВ «Дімеойл» ОСОБА_9 отримані грошові кошти відповідно до договору про надання овердрафту №579/09-2-08 від 12.11.2013 року, до ПАТ «Реал Банк» та ОСОБА_11 не повернув, чим спричинив великої матеріальної шкоди».

При цьому всупереч вимогам п. 7 ч. 2 ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті відсутні відомості щодо зазначення розміру шкоди, завданої кримінальними?правопорушеннями, в яких обвинувачується ОСОБА_9 .

В апеляційні скарзі прокурор у провадженні просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, а обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0011654 направити на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.

Свої апеляційні вимоги прокурор обґрунтовує тим, що суд першої інстанції, повертаючи обвинувальний акт, не зазначив жодного його недоліку, передбаченого ст. 291 КПК України. Апелянт вказує, що твердження суду щодо відсутності в обвинувальному акті відомостей про розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, є хибним, адже, як під час викладу фактичних обставин справи, так і під час формулювання обвинувачення, неодноразово зазначався розмір завданої шкоди, а саме: розмір невиконаного кредитного зобов`язання ТОВ «Дімеойл» в особі директора ОСОБА_9 перед потерпілим ОСОБА_11 (до якого, відповідно до договору поруки від 08.07.2013 за № 1081/09-2-09 перейшло право вимоги від ПАТ «Реал Банк» за кредитними зобов`язаннями ТОВ «Дімеойл»), а тому вважає, що суд вийшов за межі ст. 314 КПК України, оскільки обвинувальний акт складений у відповідності до вимог ст. 291 КПК України

Також вказує на те, що, повернувши обвинувальний акт прокурору, суд позбавив сторону обвинувачення можливості в порядку ст. 338 КПК України змінити обвинувачення або його уточнити за результатами судового розгляду.

Заслухавши доповідь судді; доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора та просив її задовольнити, пояснення представника потерпілого, захисника та обвинуваченого, які, вважаючи законною та обґрунтованою ухвалу суду першої інстанції, просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора; перевіривши матеріали судового провадження з обвинувальним актом та обговоривши доводи апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Вичерпні вимоги до обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування викладені в ст. 291 КПК України. Зокрема в п. 5. ч. 1 цієї статті зазначено, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

На думку колегії суддів, з огляду на зміст викладених в обвинувальному акті подій та юридичної кваліфікації дій ОСОБА_9 , визначеної органами досудового розслідування, висновки суду першої інстанції в частині наявності суперечностей у фактичних обставинах справи та формулюванні обвинувачення ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону та є безумовною підставою для повернення акту прокурору.
Так, як убачається із обвинувального акту, при викладені фактичних обставин слідчий зазначає, зокрема, що ОСОБА_9 , як директором ТОВ «Дімеойл», 12.04.2013 року з ПАТ «Реал Банк» був укладений договір про надання кредиту у виді овердрафту, ліміт якого складає 1.000.000 грн. 08.07.32013 року між банком та ОСОБА_11 укладено договір поруки, відповідно до якого останній взяв на себе зобов`язання відповідати перед ПАТ «Реал Банк» за виконання ТОВ «Дімеойл» зобов`язань у сумі 1.242.000 грн. При цьому в цей день та 09.07.2013 року ОСОБА_11 здійснив погашення кредитної заборгованості товариства у сумі 1.048.847,20 грн. та припинено проведення платежів за договором про надання овердрафту, про що належним чином повідомлено ОСОБА_9 .

Таким чином, в обвинувальному акті ні при викладенні фактичних обставин справи, ні при формулюванні обвинувачення фактично не зазначено, кому саме (ПАТ «Реал Банк» чи ОСОБА_11 спричинена шкода; в якому саме розміру (з огляду на суму кредиту у розмірі 1.000.000 грн., зобов`язань ОСОБА_11 у розмірі 1.242.000 грн., фактично повернутої суми останнім у розмірі 1.048.847,20 грн.), а також яка із цих сум та чому є великим розміром (згідно із визначення такого розміру за законом).

Крім того судом першої інстанції правильно зазначено, що слідчі органи в порушення п. 7 ч. 2 ст. 291 КПК України,фактично не вказали розмір заподіяної шкоди у відповідному розділі обвинувального акту, обмежившись лише посиланням на розмір заявленого по справі цивільного позову.

А тому, з огляду на наведені недоліки обвинувального акту, суд апеляційної інстанції вважає законним та обґрунтованим рішення про необхідність повернення його прокурору для усунення виявлених недоліків, оскільки саме такі порушення є перешкодою для призначення по даній справі судового розгляду.

За таких обставин, апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, ОСОБА_10 залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 07 травня 2015 року про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0011654 від 23.10.2014 року, за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 222, ч. 2 ст. 366 КК України без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4