Справа № 133/879/15-к
Провадження №11-кп/772/598/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2015 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
судді-доповідача: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000180 від 31.03.2015р., за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на вирок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 22.04.2015 року, яким затверджено угоди про примирення, укладені 28 березня 2015р. між підозрюваним ОСОБА_6 і потерпілим ОСОБА_7 та 30 березня 2015р. між підозрюваним ОСОБА_8 і потерпілим ОСОБА_7 , а також

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Козятин, Козятинського району, Вінницької області, українця, громадянина України, з середньо-базовою освітою, учня 2 курсу Козятинського МВПУЗТ, не одруженого, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
визнано винним за ст. 296 ч. 2 КК України і призначено йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Козятин, Козятинського району, Вінницької області, українця, громадянина України, з середньо-базовою освітою, учня 2 курсу Козятинського МВПУЗТ, не одруженого, жителя АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
визнано винним за ст. 296 ч. 2 КК України і призначено йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.
За участю прокурора ОСОБА_9 , обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , захисників ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , законних представників обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13

В С Т А Н О В И В:
Згідно вироку суду, на підставі угоди, 03.02.2015р. близько 20:30 години в с. Козятин Козятинського району неповнолітній ОСОБА_6 за попередньою змовою з неповнолітніми ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на грубе порушення громадського порядку, прийшли до будинку ОСОБА_7 , 1963 року народження, що по АДРЕСА_3 . Прийшовши до вказаного будинку, вони почали стукати у віконні шибки та двері, вимагаючи у власника відчинити вхідні двері, проте, почувши відмову, через господарське приміщення зайшли в середину будинку, де почали стукати у двері, що ведуть до кухонного приміщення, які власник відчинив. Зайшовши у приміщення кухні, де окрім власника перебували ОСОБА_15 , 1978 року народження, та ОСОБА_16 , 1952 року народження, ОСОБА_6 безпричинно почав чіплятися до ОСОБА_7 , після чого, виражаючи особливу зухвалість, не зважаючи на присутність сторонніх осіб, наніс йому удар ногою в область ребер з лівої сторони та декілька ударів долонями по лівій стороні обличчя ОСОБА_7 , від яких останній впав. Після цього ОСОБА_6 , підійшов до ОСОБА_15 , якому також наніс декілька ударів по обличчю. У той час до ОСОБА_7 підійшов ОСОБА_8 , який, виражаючи особливу зухвалість, наніс йому декілька ударів ногою в область ребер з лівої сторони та відійшов в сторону. В подальшому до ОСОБА_7 підійшов ОСОБА_14 , який, виражаючи особливу зухвалість, наніс йому декілька ударів долонями по обличчі після чого підійшов до ОСОБА_15 , якому також наніс декілька ударів долонями рук по обличчю. Після чого ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 з присутніми покурили, випили пива. Далі ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_14 , виконуючи свої злочинні дії, проявляючи свою неповагу до існуючих прав поведінки в суспільстві, пройшли у іншу кімнату будинку, де ОСОБА_14 почав безпричинно перевертати речі та меблі у кімнаті, після чого повернулись на кухню звідки згодом вийшли та розійшлись по своїх домівках.
У результаті ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження у вигляді перелому 11 ребра без зміщення, синців та саден на обличчі, синців на лівій вушній раковині, в лівій завушній ділянці та на грудній клітці зліва.
Згідно висновку експерта № 26 від 12.02.2015 синці та садна за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, перелом 11 ребра без зміщення - до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
В діях ОСОБА_6 та ОСОБА_8 міститься склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок, через істотне порушення кримінального процесуального закону, та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції, оскільки угода про примирення може бути укладена лише коли кримінальне провадження завдає шкоди приватним інтересам осіб і не зачіпає публічні інтереси, але в даному випадку безпосереднім об`єктом хуліганства є громадський порядок, що виключає укладення угоди. Крім того, в угоді не зазначається звільнення неповнолітніх осіб від відбування покарання на підставі ст. 104 КК України та не покладаються обов`язки на них, передбачених ст. 76 КК України, а також не вирішено питання щодо відшкодування процесуальних витрат.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з мотивів, зазначених в ній, обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , їх захисників та законних представників, які заперечують проти задоволення апеляційної скарги, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження та доводами апеляційної скарги, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.
Прокурор зіслався в апеляційній скарзі на ч. 3 ст. 469 КК України, де зазначено підстави для укладення угоди, а саме ступінь тяжкості кримінального провадження за яким може бути укладена угода про примирення це злочини невеликої чи середньої тяжкості та кримінальні провадження у формі приватного обвинувачення, жодних інших обмежень щодо застосування в Законі немає, в тому числі, що виключається таке застосування в разі того, коли об`єктом є громадський порядок.
А тому апеляційний суд прийшов до висновку, що заборона на застосування угоди з підстав зазначених в апеляційній скарзі є довільним трактуванням норм ст. 469 КПК прокурором, який подав апеляційну скаргу.

Щодо необхідності таких застережень, і саме в нормах Закону, свідчить ч. 4 ст. 469 КПК України, де зазначено, що при укладанні угоди про визнання винуватості враховується не тільки тяжкість злочинів, але й, що шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, а якщо в такому провадженні бере участь і потерпілий, то укладення такої угоди не допускається.
Тобто, угода про визнання винуватості в даному кримінальному провадженні не могла бути укладена, а щодо угод про примирення між потерпілим та підозрюваними заперечень в Законні немає.
Прокурор, яка подала апеляційну скаргу, приймала участь в суді першої інстанції і від неї не було жодних заперечень, що така угода не може бути укладена, в тому числі і щодо того, що звільнення від відбування покарання було здійснено з посиланням на ст. 75 КК України, а не ст. 104 КК України, оскільки обвинувачені є неповнолітніми, а щодо того, що не застосована ст. 76 КК України, це не є безпідставною підставою для скасування, оскільки застосування ст. 76 КК України є правом, а не обов`язком суду.
Щодо того, що не стягнуто витрати на залучення експерта, то згідно ст. 471 КПК України в угоді про примирення не зазначаються витрати на відшкодування процесуальних витрат.
Крім того, в п. 3 ч. 3 ст. 394 КПК України зазначені випадки, коли прокурор може оскаржити вирок з підстав затвердження судом угоди про примирення, це з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена, але прокурор позбавлений можливості оскаржувати вирок щодо змісту угоди про примирення.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції дотримані вимоги щодо підстав затвердження угоди про примирення в даному кримінальному провадженні, то підстав для скасування вироку, яким затверджено угоду про примирення між підозрюваними ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та потерпілим ОСОБА_7 немає.
На підставі викладеного та керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України

У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, залишити без задоволення, а вирок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 22.04.2015 року про затвердження угоди про примирення щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_8 без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до касаційної інстанції на протязі 3 місяців.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3
З оригіналом вірно: