Справа № 1003/7191/12
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.06.2012 Білоцерківський міськрайонний суд в складі:

головуючий суддя Машарова З. А. ,

при секретарі Калініченко Н. П.,

з участю прокурора Леляка Я.О.

.розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білій Церкві

кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, позапартійного, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, непрацюючого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, судимого:

1). 19.03.1998 року Дніпровським районним судом м. Києва за ст. 17, 140 ч. 1 КК України до 1-го року 6-и місяців позбавлення волі;

2). 23.06.2000 року Дніпровським районним судом м. Києва за ст. 229-6 ч. 2 КК України до 2-х років позбавлення волі;

3). 01.07.2003 року Дніпровським районним судом м. Києва за ст. 185 ч. 2 КК України до 4-х років позбавлення волі;

4). 04.06.2008 року Дніпровським районним судом м. Києва за ст. 185 ч. 2 КК України до 4-х років позбавлення волі і на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим терміном 2 роки;

5). 02.12.2009 року Подільським районним судом м. Києва за ст. 185 ч. 2, 71 КК України до 4-х років 3-х місяців позбавлення волі, відбуваючого покарання в Білоцерківській виправній колонії № 35, - по ст.. 392 КК України

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, позапартійного, ІНФОРМАЦІЯ_6, неодруженого, непрацюючого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_7, судимого:

1). 10.04.2001 року Деснянським районним судом м. Києва за ст. 142 ч. 2 КК України до 5-и років позбавлення волі;

2). 11.03.2009 року Березаньським міським судом Київської області за ст. 15 ч. 2, 307 ч. 2 КК України до 5-и років позбавлення волі,

відбуваючого покарання в Білоцерківській виправній колонії № 35, - по ст.. 392 КК України

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, позапартійного, ІНФОРМАЦІЯ_6, неодруженого, працюючого в ЗПКУ «Бліц-Пак» ліфтером, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_9, судимого:

1). 18.09.2002 року Деснянським районним судом м. Києва за ст. 309 ч. 1 КК України до 1-го року позбавлення волі і на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

2). 03.11.2003 року Деснянським районним судом м. Києва за ст. 309 ч. 2, 71 КК України до 2-х років 6-и місяців позбавлення волі;

3). 31.07.2006 року Деснянським районним судом м. Києва за ст. 309 ч. 2 КК України до 2-х років позбавлення волі;

4). 03.10.2008 року Деснянським районним судом м. Києва за ст. 317 ч. 1 КК України до 3-х років позбавлення волі, відбуваючого покарання в Білоцерківській виправній колонії № 35, - по ст.. 392 КК України

ОСОБА_4 ЮРІЙОВИЯЧА, ІНФОРМАЦІЯ_10, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, позапартійного, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, не працюючого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_11, судимого:

1). 07.10.2000 року Старокиївським районним судом м. Києва за ст. 17 ч. 2, 140 ч. 1, 46-1 КК України до 1-го року позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 1 рік та сплатою штрафу в сумі 680 грн.;

2). 13.08.2001 року Ватутінським районним судом м. Києва за ст.ст. 141 ч. 2, 140 ч. 3, 42, 43 КК України до 2-х років 3-х місяців позбавлення волі;

3). 29.05.2003 року Деснянським районним судом м. Києва за ст. 186 ч. 2, 71 КК України до 4-х років 3-х місяців позбавлення волі;

4). 04.06.2008 року Подільським районним судом м. Києва за ст. 186 ч. 2, 71 КК України до 4-х років 2-х місяців позбавлення волі, відбуваючого покарання в Білоцерківській виправній колонії № 35, - по ст..392 КК України

В С Т А Н О В И В:

Підсудні,відбуваючи покарання в вигляді позбавлення волі скоїли напад на адміністрацію виправної установи.

Злочин скоєно за таких обставин

11 березня 2010 року в Білоцерківській виправній колонії № 35, яка розташована за адресою м. Біла Церква, вул. Калініна, буд. 16, представники адміністрації зазначеної установи - заступник чергового помічника начальника установи ОСОБА_5 та молодший інспектор відділу нагляду і безпеки ОСОБА_6, діючи відповідно до своїх функціональних обовязків та відомості про забезпечення нагляду на добу в колонії, здійснювали перевірки засуджених у житловій зоні установи.

Близько 10 год. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 під час обходу житлових приміщень колонії, проводячи вибіркові обшуки засуджених, прибули до локальної дільниці № 3 житлової зони виправної установи.

В житловій секції бригади № 92 молодший інспектор Корнійчук В.С. підійшов до спального місця засудженого ОСОБА_1, розбудив його і висловив законну вимогу підвестися для проведення неповного особистого обшуку. Під час обшуку спального місця засудженого ОСОБА_1 молодший інспектор Корнійчук В.С. виявив у подушці останнього під наволочкою мобільний телефон і намагався його вилучити, оскільки мобільні телефони, згідно ст. 102 КВК України і додатку 9 до п. 29 «Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», затверджених наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань № 275, являються предметами, зберігання яких засудженими заборонено. Однак засуджений ОСОБА_1., з метою припинення законної службової діяльності представника адміністрації установи, перешкоджання виконанню останнім своїх службових обовязків та повернення свого мобільного телефону силовим методом, напав на ОСОБА_6, за допомогою застосування сили, відштовхнув молодшого інспектора плечем у бік тумбочки біля ліжка і вирвав з його рук подушку, в якій знаходився телефон.

На допомогу ОСОБА_6 відразу ж прибіг заступник чергового помічника начальника установи ОСОБА_5 і схопив ОСОБА_1 за ліву руку, в якій знаходився мобільний телефон, намагаючись його вилучити.

У засудженого ОСОБА_4, котрий знаходився на своєму спальному місці, розташованому поряд з ліжком ОСОБА_1, виник аналогічний умисел на припинення законної службової діяльності представника адміністрації установи ОСОБА_6 та перешкоджання виконанню останнім своїх службових обовязків, повязаних з вилученням мобільного телефону у ОСОБА_1, і він, піднявшись з ліжка, напав ззаду на інспектора Корнійчука В.С., схопив його обома руками за тулуб та повалив на своє спальне місце та розташоване поряд з його ліжком спальне місце засудженого ОСОБА_3..

Засуджений ОСОБА_3, котрий знаходився в цей час на своєму ліжку, також прийняв участь у припиненні законної службової діяльності представника адміністрації ОСОБА_6 і він теж напав ззаду на ОСОБА_6, обхопив правою рукою його шию та, застосовуючи фізичну силу, утримував останнього в лежачому положенні близько однієї хвилини, заподіявши при цьому ОСОБА_6, згідно висновку судово-медичної експертизи № 114/д від 31.03.2010 року, легкі тілесні ушкодження у

виді трьох крововиливів червоного кольору, довгастої форми, розміром від 1,5х0,3 см. до 4х0,4 см., на бокових поверхнях шиї справа і зліва. При цьому засуджений ОСОБА_4 продовжував утримувати інспектора Корнійчука В.С. руками за тулуб, позбавляючи його можливості допомогти ОСОБА_5 вилучити мобільний телефон у засудженого ОСОБА_1. Проте ОСОБА_6 вдалося звільнитись від захватів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 і він, піднявшись на ноги, вдруге намагався допомогти своєму напарнику ОСОБА_5. Однак засуджений ОСОБА_4, застосовуючи фізичну силу з метою припинення законної службової діяльності представників адміністрації, притиснув ОСОБА_6 до билець двоярусного ліжка і став утримувати його в такому положенні.

Через деякий час ОСОБА_6 знову вдалося звільнитись і він, діставши правою рукою газовий балончик «Кобра-1Н», застеріг засудженим припинити протиправні дії,та можливості застосувати газовий балон, однак засуджений ОСОБА_3, вдарив його рукою по запястю і вибив з руки вказаний спецзасіб.

Засуджений ОСОБА_1М.з метою звільнитися від ОСОБА_5В, вкусив ОСОБА_5 за праву руку, якою той тримав його ліву руку, в якій знаходився мобільний телефон, заподіявши при цьому останньому, згідно висновку судово-медичної експертизи № 113/д від 31.03.2010 року та висновку додаткової судово-медичної експертизи № 166/д від 07.05.2010 року, легкі тілесні ушкодження у виді садна зовнішньої і внутрішньої поверхонь правого променезапясткового суглоба.

Від болю ОСОБА_5 відпустив руку ОСОБА_1 і той, схопивши телефон обома руками, притиснув його грудьми до свого спального місця. ОСОБА_5 намагався вилучити у ОСОБА_1. мобільний телефон, однак у цей момент на нього напав засуджений ОСОБА_2., котрий знаходився на сусідньому зі спальним місцем ОСОБА_1. ліжку, і умисно, з метою припинення законної службової діяльності представника адміністрації установи та перешкоджання виконанню останнім своїх службових обовязків, схопив ОСОБА_5 за праву руку та формений одяг та застосовуючи фізичну силу, став відштовхувати його від ОСОБА_7, при цьому двічі вдарив його головою об металевий корпус двоярусного ліжка, заподіявши останньому, згідно висновку судово-медичної експертизи № 113/д від 31.03.2010 року та висновку додаткової судово-медичної експертизи № 166/д від 07.05.2010 року, легкі тілесні ушкодження у виді саден у зовнішньому відділі лівої брови та у висковій ділянці в зовнішньому відділі зліва.

ОСОБА_1 кинув свій мобільний телефон на спальне місце засудженого ОСОБА_8 і звідти його було вилучено молодшим інспектором Корнійчуком В.С., після чого засуджені ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 припинили свої протиправні дії.

В судовому засідання підсудні ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2свою винуватість у скоєні злочину визнали повністю, підсудний ОСОБА_3 свою винуватість у вчинені злочину визнав частково,заперечує умисел на напад на представника адміністрації ВТК, але не заперечує завдання тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6.

При цьому ОСОБА_1 показав, що, він відбував призначене судом покарання в Білоцерківській виправній колонії № 35

11.03.2010 року вранці, відпочивав на своєму спальному місці в житловій секції бригади № 92. У нього був мобільний телефон, якого він сховав до своєї подушки,знаючи про заборону користування мобільними телефонами.

Близько 10 год. прийшли заступник чергового помічника начальника установи ОСОБА_5 та молодший інспектор відділу нагляду і безпеки ОСОБА_6. Останні розбудили його і ОСОБА_6 почав його обшукувати. В подушці інспектор виявив мобільний телефон, ОСОБА_1. підбіг до подушки, щоб забрати з неї телефон. Однак ОСОБА_6 заламав йому праву руку і поклав його на ліжко. Він обхватив подушку руками і не відпускав її. В цей час підбіг ОСОБА_5 і, схопивши його за руку, почав ламати йому палець з тим, щоб він відпустив телефон. Бажаючи звільнитися від ОСОБА_5 і від болю він вкусив ОСОБА_5 за руку, якою той його тримав. Останній відпустив телефон і ОСОБА_1кинув його на інше ліжко. На цьому все закінчилось.

.Коли кинувся до своєї подушки, яку обшукував ОСОБА_6, він дійсно міг відштовхнути останнього.

Підсудний ОСОБА_2 показав, що в Білоцерківській виправній колонії № 35 відбуває покарання за вироком суду

11.03.2010 року вранці він спав на своєму спальному місці, яке розташоване біля спального місця ОСОБА_1. Проснувся від крику і, відсунувши шторку, побачив, що ОСОБА_1 стоїть на колінах, а над ним нахилився прапорщик ОСОБА_5 вони намагалися вирвати один у другого подушку.Подумавши,що на ОСОБА_1 напав прапорщик ОСОБА_5, він вирішив допомогти ОСОБА_1,відштовхнув ОСОБА_5 від засудженого і той двічі вдарився головою об металеві нари. ОСОБА_1 перекинув мобільний телефон на інше ліжко хтось забрав мобільний телефон Після цього конфлікт припинився.

.

Підсудний ОСОБА_3 показав, що в Білоцерківській ВК № 35 відбуває покарання за вироком Деснянського районного суду

11.03.2010 року вранці, він . прокинувся від того, що на нього впали ОСОБА_4 і молодший інспектор Корнійчук В.С.. Останні впали йому на ноги і почали боротися, а він став стягувати їх з себе, намагаючись вилізти з-під одіяла. Сидячи на ліжку він відштовхував ОСОБА_6, котрий

знаходився спиною до нього, та відтягував його спочатку за плече, потім - за комір і таким способом стягнув останнього з себе.

Заперечив факт нападу на ОСОБА_5 та ОСОБА_6 тілесні пошкодження ОСОБА_6 міг завдати, коли намагався стягнути останнього з себе і тому відштовхував його.

Пояснив,що він не вибив з руки ОСОБА_6 газовий балончик.

Ствердив, що побачив газовий балончик у ОСОБА_6 вже після того, як той поклав собі до кишені мобільний телефон ОСОБА_1, і що він до потерпілого не підходив для того, щоб вибити з його рук вказаний газовий балончик.

Підсудний ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що в Білоцерківській виправній колонії відбуває покарання за вироком суду

11 березня 2010 року вранці він на своєму ліжку, розташованому поряд з ліжком ОСОБА_1, читав журнал, коли прийшли ОСОБА_6 та ОСОБА_5. Останні підійшли до ОСОБА_1стали робити у нього обшук. ОСОБА_6 в подушці виявив мобільний телефон, ОСОБА_1 не віддавав телефон і вони стали боротися за подушку. ОСОБА_6 загнув йому руку за спину. ОСОБА_5 тримав ОСОБА_1 за іншу руку. Свідок вирішив допомогти ОСОБА_1М,підійшов ззаду до них та запитав у прапорщиків, що сталося, однак ті сказали, щоб він відійшов і не заважав їм.

Потім ОСОБА_5 став ламати ОСОБА_1 пальця іКундеревич , підійшовши до них, почав відтягувати ОСОБА_5 від останнього. В ході боротьби він разом з ОСОБА_5 впав на своє ліжко. Потім він відійшов у ліву частину секції і звідти бачив, як ОСОБА_1. викинув телефон на ліжко когось із засуджених, після чого все припинилося.

Вина підсудних ОСОБА_1 ОСОБА_2ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в інкримінованому обвинувачення в повному обсязі доведена показами потерпілих, свідків, матеріалами справи.

.

Потерпілий ОСОБА_6 показав в судовому засіданні про те, що 11.03.2010 року, перебуваючи на добовому чергуванні по нагляду за засудженими у житловій зоні, він та заступник чергового помічника начальника установи ОСОБА_5, здійснюючи обхід житлових приміщень та проводячи вибірковий обшук засуджених, прийшли до локальної дільниці № 3 і зайшли у житлову секцію бригади № 92. Він підійшов до спального місця засудженого ОСОБА_1, а ОСОБА_5 попрямував до спального місця засудженого ОСОБА_9.

Він обшукав засудженого ОСОБА_1, а потім став проводити обшук його спального місця. В наволочці подушки він знайшов мобільний телефон і намагався його вилучити. Однак засуджений ОСОБА_10 напав на нього і, штовхнувши його плечем на приліжкову тумбочку, від чого він ледве не впав, вирвав подушку з його рук.

Після цього він покликав на допомогу ОСОБА_5 і той, відразу передавши по радіостанції сигнал про напад, підбіг до засудженого ОСОБА_1 та намагався вилучити в нього подушку, в якій знаходився мобільний телефон.

В цей час з ліжка, розташованого навпроти спального місця ОСОБА_1, піднявся засуджений ОСОБА_4 і також напав на нього. Обхопивши його обома руками за тулуб ОСОБА_4 повалив його на своє спальне місце та розташоване поряд спальне місце засудженого ОСОБА_3. Коли він впав на вказані ліжка засуджений ОСОБА_3 обхопив його ззаду правою рукою за шию і, утримуючи в такому положенні, не давав йому можливості піднятися на ноги та прийти на допомогу ОСОБА_5, котрий в цей час намагався вилучити мобільний телефон у ОСОБА_1.

ОСОБА_4 у цей час утримував його руками за тулуб і також не відпускав.

Через якийсь час йому вдалося вирватись від захватів засуджених і він, піднявшись на ноги, намагався допомогти ОСОБА_5, але засуджений ОСОБА_4 притиснув його своєю спиною до билець двоярусного ліжка і деякий час утримував у такому положенні. Потім йому вдалося звільнитись і, діставши правою рукою з кишені газовий балончик «Кобра-1Н», він наказав засудженим припинити протиправні дії. Однак засуджений ОСОБА_3, котрий знаходився праворуч від нього, вдарив його рукою по запястю і вибив у нього з руки вказаний спецзасіб. Коли шукав газовий балончик побачив, як на спальне місце засудженого ОСОБА_8 впав мобільний телефон ОСОБА_1, і відразу ж його вилучив. Після цього засуджені припинили свої протиправні дії.

Потерпілий ОСОБА_5Б.в судовому засіданні показав, що, 11.03.2010 року він зайшовши разом з ОСОБА_6 у житлову секцію бригади № 92 для виконання своїх службових обов»язків. Він попрямував до спального місця засудженого ОСОБА_9, а ОСОБА_6 пішов до спального місця засудженого ОСОБА_1. Через деякий час ОСОБА_6 покликав його на допомогу і він, побачивши, як засуджений ОСОБА_1 відштовхнув ОСОБА_11 на тумбочку і вирвав з його рук подушку.

По радіостанції передав адміністрації сигнал «нападу».

Підбігши до ОСОБА_6 та побачивши у лівій руці засудженого ОСОБА_1 мобільний телефон, він схопив його за цю руку і намагався вилучити з неї телефон, однак ОСОБА_1 вкусив його за руку і від болю він відпустив руку останнього з телефоном. ОСОБА_1 схопив телефон обома руками і притиснув його грудьми до свого спального місця.

Після цього він знову намагався вилучити у ОСОБА_1. мобільний телефон, однак у цей час зі свого ліжка, розташованого поряд з ліжком ОСОБА_1, підвівся засуджений ОСОБА_2 і, схопивши його за форменний одяг, став відштовхувати від себе, штовхаючи на стійки ліжок, в результаті чого він двічі вдарився головою об стійки верхнього ліжка. Після цього ОСОБА_11 крикнув, що телефон у нього, і все припинилося.

Свідок ОСОБА_12 . показав, що 11.03.2010 року о 10 год. знаходився при вході у житлову секцію бригади № 92, коли туди зайшли працівника адміністрації установи ОСОБА_5 та ОСОБА_6. ОСОБА_6 підійшов до спального місця засудженого ОСОБА_1, котрий спав на своєму спальному місці, а ОСОБА_5 попрямував до спального місця засудженого ОСОБА_9.

ОСОБА_6 розбудив ОСОБА_1 і почав проводити особистий обшук та обшук його спального місця. Коли ОСОБА_6 взяв у руки подушку засуджений ОСОБА_1, який стояв неподалік, різко напав на останнього, відштовхнув його плечем на приліжкову тумбочку і вирвав подушку з його рук. ОСОБА_6 покликав на допомогу ОСОБА_5 і той відразу по радіостанції передав сигнал «нападу», потім підбіг до засудженого ОСОБА_1 і намагався вилучити в нього подушку, в якій, як він потім зрозумів, знаходився мобільний телефон.

В цей час ОСОБА_6 намагався завести праву руку ОСОБА_1 за спину, однак засуджений ОСОБА_4 встав зі свого спального місця, розташованого навпроти ліжка ОСОБА_1, і напав ззаду на ОСОБА_6, схопив його обома руками за ремінь, відтягнув на себе і повалив на своє спальне місце та спальне місце засудженого ОСОБА_3. ОСОБА_6 намагався піднятись, але засуджений ОСОБА_3, який знаходився на своєму спальному місці, обхопив його рукою за шию і притиснув до себе.

Тим часом ОСОБА_5 намагався вилучити мобільний телефон у засудженого ОСОБА_1, але останній прижимав телефон руками та відштовхував останнього від себе. В цей момент засуджений ОСОБА_2, який знаходився на суміжному з ОСОБА_1 ліжку, напав на ОСОБА_5, схопив його за руку та формений одяг і почав відштовхувати від ОСОБА_7, при цьому ОСОБА_5 вдарився головою об металевий корпус ліжка.

Інспектор Корнійчук В.С., вирвавшись від захватів засуджених, піднявся та вдруге намагався допомогти ОСОБА_5, але засуджений ОСОБА_4 спиною притиснув його до билець двоярусного ліжка і деякий час утримував в такому положенні. Потім ОСОБА_6 звільнився і, вибігши в прохід житлової секції, дістав газовий балончик і крикнув, що застосує газ, якщо засуджені не припинять свої протиправні дії, однак засуджений ОСОБА_3, який знаходився позаду нього, вибив з рук ОСОБА_11 газовий балончик.

В цей момент засуджений ОСОБА_1 відкинув мобільний телефон на спальне місце засудженого ОСОБА_8 і ОСОБА_6 забрав його звідти. Після цього засуджені припинили свої дії.

Аналогічні покази дали в судовому засіданні свідки ОСОБА_13 , та на досудовому слідстві свідки ОСОБА_14 /т. 1 а.с. 147-149/ та ОСОБА_15 /т. 1 а.с. 156-158/. та Зикий В.Ф.т.1 а.с.144-146

Їх покази оголошено та переперевірено в судовому засіданні

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показав,що в березні 2010 року він відбував покарання в ВТК 35 в місті Білій Церкві. в спальному корпусі його ліжко знаходилося поряд з ліжком ОСОБА_14.

11.03.2010 року вранці він бачив,що в житлову секцію зайшли Корнієнко та ОСОБА_5, Корнієнко відразу підійшов до ліжка ОСОБА_1, почав обшук і виявив мобільний телефон, який було сховано в наволочку подушки ОСОБА_1. Бачив, як ОСОБА_4 впав на ОСОБА_14 разом з ОСОБА_6,той зіштовхував обох з себе.Мобільний телефон відкинули і його засуджені перекидали один одному, потім його забрали представники адміністрації.

Винуватість підсудних. у вчиненому підтверджується також письмовими матеріалами справи:

- протоколом огляду місця події приміщення житлової секції бригади № 92 локальної дільниці № 3 житлової зони Білоцерківської ВК № 35 зі схемою розташування спальних місць засуджених та фототаблицею до протоколу огляду, з яких вбачається, що напад засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на представників адміністрації установи ОСОБА_6 та ОСОБА_5 стався між спальними місцями ОСОБА_1 та ОСОБА_4, і що спальні місця ОСОБА_2 таМокія . розташовані поряд зі спальними місцями ОСОБА_1 та ОСОБА_4

/т. 1 а.с. 13-20/;

- актом судово-медичного обстеження ОСОБА_6 № 96 від 11.03.2010 року та висновком судово-медичної експертизи № 114/д від 31.03.2010 року, які свідчать про те, що потерпілому ОСОБА_6 під час нападу на нього підсудного ОСОБА_3 були заподіяні легкі тілесні ушкодження у виді трьох крововиливів червоного кольору, довгастої форми, розміром від 1,5х0,3 см. до 4х0,4 см., на бокових поверхнях шиї справа і зліва

/т. 1 а.с. 41, т. 2 а.с. 206/;

- актом судово-медичного обстеження ОСОБА_5, № 95 від 11.03.2010 року, висновком судово-медичної експертизи № 113/д від 31.03.2010 року та додатковим висновком судово-медичної експертизи № 166/д від 07.05.2010 року, з яких вбачається, що під час нападу на ОСОБА_5 діями підсудних ОСОБА_2 та ОСОБА_1 потерпілому були заподіяні легкі тілесні ушкодження у виді саден у зовнішньому відділі лівої брови та у висковій ділянці в зовнішньому відділі зліва, а також легкі тілесні ушкодження у виді садна зовнішньої і внутрішньої поверхонь правого променезапясткового суглоба

/т. 1 а.с. 43, 205, т. 2 а.с. 41/;

-

копією наказу начальника БЦ ВК № 35 від 10.03.2010 року, № 70Д, яким заступника чергового помічника начальника БЦ ВК № 35 ОСОБА_5 та молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки ОСОБА_6 було призначено до складу чергової зміни на чергування в установі по забезпеченню охорони та нагляду на добу з 08-00 год. 11.03.2010 року до 08-00 год. 12.03.2010 року /т. 1 а.с. 44-46/ та відомістю про забезпечення нагляду на добу в БЦ ВК № 35 з 07-00 год. 11.03.2010 року до 08-00 год. 12.03.2010 року

/т. 1 а.с. 48-61/;

- копією наказу по БЦ ВК № 35 від 22.02.2010 року, № 12 о/с, яким ОСОБА_5 з 22.02.2010 року призначено заступником чергового помічника начальника відділу нагляду і безпеки установи

/т. 1 а.с. 62/;

- копією наказу по БЦ ВК № 35 від 14.03.2003 року, № 11 0/с, яким ОСОБА_6 з 12.03.2003 року призначено молодшим інспектором відділу нагляду і безпеки установи

/т. 1 а.с. 65/;

- функціональними обовязками молодших інспекторів БЦ ВК № 35 та заступника чергового помічника начальника відділу нагляду і безпеки установи

/т. 1 а.с. 68-72, 73-74/;

- довідками по особових справах засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які свідчать про те, що останні відбувають в Білоцерківській ВК № 35 покарання за вироками судів

/т. 1 а.с. 77-107;

- протоколами відтворення обстановки та обставин події з участю підсудних ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_2, котрі на місці події в присутності понятих розповіли про обставини події і показали яким чином кожен з них діяв, а також фототаблицями до вказаних протоколів

/т. 1 а.с. 230-234, 235-237, 238-240, 241-243/;

протоколом відтворення обстановки та обставин події з участю потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_5, котрі також на місці події, в присутності понятих, детально розповіли про обставини нападу на них засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, показали які дії по відношенню до них вчиняв кожен з нападників і яким чином останні заподіяли їм тілесні ушкодження, а також фототаблицею до вказаного протоколу

- /т. 2 а.с. 1-11/.

Дослідивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає,що винуватість ОСОБА_1, ОСОБА_2., ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненому доведена в ході судового розгляду справи в повному обсязі, і що дії всіх підсудних, що виразились у нападі на працівників Білоцерківської ВК № 35 ОСОБА_6 та ОСОБА_5 та заподіянні останнім легких тілесних ушкоджень, вірно кваліфіковані за ст. 392 КК України, як напад на адміністрацію виправної установи особами, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, під час якого протерпілим були заподіяні легкі тілесні ушкодження.

До заперечення підсудним ОСОБА_3 факту вчинення ними нападу на представників адміністрації установи ОСОБА_6 та ОСОБА_5 та умисного заподіяння потерпілим під час цього нападу легких тілесних ушкоджень суд ставиться критично.

Доводи ОСОБА_3 про те, що він, начебто, лише відштовхував та стягував з себе ОСОБА_6, котрий впав на нього разом з ОСОБА_4, і що він зі свого ліжка під час події взагалі не піднімався та газового балончика з руки ОСОБА_6 не вибивав, повністю і беззаперечно спростовуються зібраними у справі, наведеними вище, доказами.

Посилання підсудних на покази допитаних судом за їх клопотанням свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_16, як на доказ їх невинуватості у вчиненому, не можуть бути взяті до уваги, оскільки у своїх показах на досудовому слідстві ОСОБА_17 стверджував, що під час події був відсутній у секції і нічого не чув та не бачив /т. 2 а.с 131/, а ОСОБА_16 показав,що ліжка відгорожені між собою він не мав можливості повністю спостерігати, що відбувалося в жилій секції

Призначаючи підсудним покарання суд приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного останніми злочину, помякшуючі та обтяжуючі відповідальність обставини, особистості підсудних.

ОСОБА_1, ОСОБА_2,. та ОСОБА_4 визнали свою винуватість у скоєному в повному обсязі,і щиросердно розкаялись у вчиненому. Підсудній ОСОБА_3 визнав винуватість частково, але не заперечує свою причетність до завдання тілесних пошкоджень представнику адміністораціі.

Підсудний ОСОБА_3 страждає хронічним захворюванням.

Наведені обставини суд визнає такими, що помякшують відповідальність підсудних.

Як обставину,що обтяжує відповідальність ОСОБА_1М.Ю., ОСОБА_2В ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд враховує те,що вони неодноразово судимі і в їх діях має місце рецидив злочинів, що є обставиною, яка істотно обтяжує їх відповідальність.

За місцем відбування покарання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 характеризуються негативно, ОСОБА_2 посередньо, ОСОБА_3 позитивно.

Зважаючи на викладене, а також на те, що даний злочин підсудні скоїли під час відбування покарань в місцях позбавлення волі за попередніми вироками судів, що свідчить про небажання останніх ставати на шлях виправлення, суд вважає, що виправлення підсудних можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Невідбуті підсудними частини покарань за попередніми вироками судів: ОСОБА_1 - вироком Подільського районного суду м. Києва від 02.12.2009 року; ОСОБА_2 -вироком Березаньського міського суду Київської області від 11.03.2009 року; ОСОБА_3 за вироком Деснянського районного судом м. Києва від 03.10.2008 року; ОСОБА_4 за вироком Подільського районного суду м. Києва від 04.06.2008 року, суд вважає за необхідне, відповідно до вимог ст. 71 КК України, приєднати частково до покарань, призначених останнім цим вироком.

.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд -

З А С У Д И В :

Визнати ОСОБА_1, винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 392 КК України, і призначити йому покарання у виді 5 /пяти/ років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднати частково невідбуту частину покарання за вироком Подільського районного суду м. Києва від 02.12.2009 року і остаточно визначити покарання у виді шести років позбавлення волі.

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 392 КК України, і призначити йому покарання у виді 5 /пяти/ років позбавлення волі.

В силу ст. 71 КК України приєднати частково до призначеного ОСОБА_2 покарання невідбуту частину покарання за покарання за вироком Березаньського міського суду Київської області від 11.03.2009 року і остаточно до відбування останньому визначити покарання у виді 6 /шести/ років позбавлення волі.

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 392 КК України, і призначити йому покарання у виді 5 /пяти/ років позбавлення волі.

В силу ст. 71 КК України приєднати частково до призначеного ОСОБА_3 покарання невідбуту частину покарання за покарання за вироком Деснянського районного судом м. Києва від 03.10.2008 року і остаточно до відбування останньому визначити покарання у виді 5 /пяти/ років та 4 /чотирьох/ місяців позбавлення волі.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 392 КК України, і призначити йому покарання у виді 5 /пяти/ років позбавлення волі.

В силу ст. 71 КК України приєднати частково до призначеного ОСОБА_4 покарання невідбуту частину покарання за покарання за вироком Подільського районного суду м. Києва від 04.06.2008 року в кількості 1 /одного/ місяця і остаточно до відбування останньому визначити покарання у виді 5 /пяти/ років та 1 місяця позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу засудженим ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, до набрання вироком чинності, залишити попередню - тримання під вартою в СІЗО № 13 ДДУ ПВП у м. Києві та області.

Строки покарань всім засудженим відраховувати з 25.03.2010 року.

Мобільний телефон «Нокіа 1110і», який зберігається в камері схову речових доказів Київської прокуратури з нагляду за виконанням судових рішень в Київській області, конфіскувати в дохід держави, сім-карту оператора мобільного звязку «Київстар» - знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області, через Білоцерківський міськрайонний суд , протягом 15 діб з моменту вручення копії вироку для засуджених та з моменту його проголошення для решти учасників процесу в той же строк.

Суддя: З. А. Машарова