Справа № 132/1641/14-к
ВИРОК
ІМ`ЯМ УКРАЇНИ
20 червня 2014 р. Калинівський районний суд Вінницької області

головуючого ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в м. Калинівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000207 від 01.05.2014 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта незакінчена середня спеціальна, не одружений, не працюючий, раніше не судимий,
по вчиненню кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора прокуратури Калинівського району ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_5
ВСТАНОВИВ:
На початку березня 2014 року ОСОБА_3 , являючись студентом Калинівського технологічного технікуму та перебуваючи в кімнаті №142 гуртожитку, що розташований в м. Калинівка по вул. Возз`єднання 16, з корисливих мотивів, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, під приводом тимчасового користування заволодів ноутбуком марки «Леново» вартістю 2 970 гривень. який належить студентці Калинівського ТТ ОСОБА_5 .. В подальшому ОСОБА_3 ноутбук здав в ломбард м. Старокостянтинів , Хмельницької області за 400 гривень, а гроші витратив на власні потреби.
Вказані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковане за ч.1 ст. 190 КК України , як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою - шахрайство.
27 травня 2014 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення. Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення. Сторони погоджуються на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за вчинення даного кримінального правопорушення у вигляді штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 510 грн. (п`ятсот десять гривень) в доход держави.
Згідно п.1ч.3ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому засіданні суд має право затвердити угоду про примирення або відмовити в затвердженні угоди про примирення та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування.
Опитавши обвинуваченого та потерпілу , вивчивши надані матеріали угоди про примирення між ними , вислухавши думку прокурора, який підтримав вимогу про затвердження даної угоди про примирення, суд дійшов висновку про затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим від 27 травня 2014 року.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим, суд виходить із наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим. Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, кримінальних правопорушень невеликої та середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Так, кримінальне правопорушення, яке вчинив обвинувачений ОСОБА_3 , відповідно ст. 12 КК України є кримінальним правопорушенням невеликої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинуваченому ОСОБА_3 та потерпілій ОСОБА_5 роз`яснено, що відповідно до ст. 473 КПК України, в результаті укладення угоди вони позбавляються права на оскарження вироку суду згідно з положенням статей 394 і 424 КПК України, тобто в апеляційному або касаційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Потерпіла ОСОБА_5 розуміє, що вона відповідно до п. 2 ч. І ст. 473 КПК України, в результаті укладення цієї угоди в майбутньому позбавляється права вимагати притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і вимагати відшкодування шкоди.
Обвинувачений ОСОБА_3 розуміє, що він позбавляється можливості скористатися правами, передбаченими п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а саме що він позбавляється права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі, на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.
Сторонам угоди відповідно до вимог ст. 476 КПК України роз`яснено, що у разі невиконання угоди про примирення, потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подане протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення.
За таких обставин, суд вважає доведеним у судовому засіданні, що ОСОБА_3 привласнив чуже майно, що належало потерпілій ОСОБА_5 , при обставинах викладених у обвинувальному акті. Такі його дії підлягають кваліфікації по ч.1 ст. 190 КК України , як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою - шахрайство.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення потерпілої ОСОБА_5 із обвинуваченим ОСОБА_3 і призначити останньому узгоджену сторонами кримінального провадження міру покарання у вигляді штрафу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 471, 473, 474, 475 КПК України суд, -
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення від 27 травня 2014 року укладену між потерпілою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянкою України, зареєстрованою та проживаючою за адресою АДРЕСА_2 , та обвинуваченим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянином України, зареєстрованим та проживаючим за адресою АДРЕСА_1 .
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у вигляді штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 510 грн. (п`ятсот десять гривень) в доход держави.
Вирок може бути оскарженим, виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України, на протязі 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Калинівський районний суду Вінницької області.

СУДДЯ: