Справа: П-284
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 09. 2007 року
Ленінський районный суд міста
Луганська, у складі:

Головуючий.
Попова О.М. .

при секретарі:
Шестакові В.І.

За участю:

представника
заявника - Жуков П.М.
, дов. від. 12.03.2007р.

прокурора -
Амєліна В.В.

представника
досудового слідства - ОСОБА_1.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Луганську скаргуОСОБА_2 на постанову про порушення кримінальної справи
від 22.08.2007р.

ВСТАНОВИВ:

22.08.
2007р. заступник прокурора м. Луганська
мл. сов. юстиції В.А. Забайрачний виніс постанову про порушення кримінальної
справи відносно директора ТОВ «ТрансОйл» ОСОБА_2 по факту умисного ухилення від
сплати податків в великих розмірах за
ст. 212.чЗ КК України.

ОСОБА_2.
не погодившись з вказаною постановою подав на розгляд суду скаргу в
порядку ст. 236-7 КПК України, в якої просив постанову скасувати як
незаконну, та відмовити в порушенні
кримінальної справи.

Вислухав
в судовому засіданні представникаОСОБА_2 який підтримав скаргу, представника прокуратури якій заперечував
проти задоволення скарги посилаючись на відсутність порушень та відповідності
постанови вимогам чинного законодавства,
та слідчого в проводженні якого знаходится справа який також заперечував
проти задоволення скарги, суд дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню, а

постанова
скасуванню, з огляду на наступне:

Відповідно
до ст. 256-8 КПК України та Рішення
Конституційного Суду України від 30 січня 2003року по справі N 1-12/2003, суд при розгляді скарги на постанову про порушення
кримінальної справи зобов'язаний перевірити наявність приводів і підстав
вказуючих на наявність о знаків злочину,
законність джерел отримання даних,
які стали підставою для винесення постанови про порушення кримінальної
справи, повноважною особою прийняте
рішення та чи додержаний порядок його прийняття.

Крім
того, відповідно до вимог ст. . 98 КПК України при наявності
підстав та поводів зазначених в ст. 94 КПК України слідчий виносить постанову про
порушення кримінальної справи зазначивши поводи та підстави для порушення
кримінальної справи Цією статтею встановлено що кримінальна справа може бути
порушена тільки в тих випадках коли є достатні данні вказуючи на наявність
ознак злочину. Достатніми є данні вказуючи на наявність таких ознак є фактичне
існування доказів підтверджуючих реальність конкретного злочину. Також згідно со ст. 130
КПК України

постанова
про порушення кримінальної справи повинна бути мотивованою та обгрунтованною.

Відповідно
до змісту оскаржуваної постанови порушення податкового законодавство було
встановлено на підставі акту перевірки -№ 133/23-31139616 від 19.05.06р та
висновків ревізора-інспектора ГНІ від 27.07.2006р, а також Постанови Луганського апеляційного

Господарського
суду від 16 квітня 2007р. по справі №12/18пд-ад, зазначені обставини були визначені як приводи
та підстави порушення кримінальної справи.

Законом
України « Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетними
та державними цільовими фондами» № 2181 від 21.12.2000р. який є спеціальним
законом з питань оподаткування,
встановлено порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб
перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів
(обов'язкових платежів) та визначено порядок встановлення податкового боргу
тощо.

Так
відповідно до ст. 1 цього Зокону податковий борг - податкове
зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або
узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня,
нарахована на суму такого податкового зобов'язання. Та податкове
повідомлення -письмове повідомлення контролюючого органу про обов'язок платника
податків сплатити суму податкового зобов'язання, визначену контролюючим органом у
випадках, передбачених цим Законом.

За
приписами зазначеного Закону податковий борг є при наявності
рішенні-повідомлення яке виноситься контролюючим органом за умови його
відсутності платник податків вважається таким,
що немає податкового боргу, а
акти перевірок та висновки ревізорів не віднесено до переліку документів на
підставі яких Закон надає можливість встановлювати наявність чи відсутність
податкового боргу його розмір тощо.

На
підставі акту перевірки -№ 133/23-3 1139616 від 19.05.06p Державною
податковою інспекцією у Жовтневому районі м.
Луганська було складено повідомлення-рішення №/0 від
19.05.2006р., але Ухвалою Луганського
апеляційного Господарського суду від 21.12.2006р. по справі № 9/567н-ад було
залишено без змін

постанова
господарського суду Луганської області від 31.08.05р якою зазначене
повідомлення-рішення було визнано недійсним.

В зазначених судових рішеннях встановлено,
що акт перевірки -№ 133/23-31139616

від 19.05.06р не відповідає вимогам чинного законодавства та не є належним
доказом

встановлення порушення податкового законодавства і не може бути взятий до
уваги та на його

підставі не може бути винесено повідомлення-рішення. Також було встановлено
, що акт

складений с численними
порушеннями «Порядку оформлення результатів невиїзних

документальних, виїзних планових
та позапланових перевірок з
питань дотримання
податкового, валютного та іншого законодавства», який затверджено Наказом Державної

податкової адміністрації України 10.08.2005 N 327 та зареєстровано в Міністерстві
юстиції України 25 серпня 2005 р. за N 925/11205.

Вказані
обставини прокурору були цілком відомі на час порушення кримінальної справи але
безпідставно не враховані та не знайшли жодного свого відображення у постанові
про порушення кримінальної справи.

Таким
чином, з урахуванням наведеного
зазначений акт перевірки не може бути приводом та підставою для порушення
кримінальної справи.

Стосовно
посилання на Постанову Луганського апеляційного Господарського суду від 16
квітня 2007р. по справі №12/18пд-ад, суд
зазначає, що предметом зазначеного
судового рішення є виключно визнання недійсним господарських зобов'язань у
порядку визначеному КАС України. Питання,
щодо наявності податкового боргу його розміру, періоду виникнення не були предметом розгляду
та не встановлено. Правові наслідки визнання зобов'язання не дійсним
встановлено законом вони мають вичерпний перелік та жодним чином не спрямовані
на безпосереднє встановлення відсутності чи наявності податкового боргу та його
розміру періоду виникнення тощо.

Відповідальність
за ч.3 ст. 212 КК можлива лише за умови
наявності податкового боргу платника податку визначеного в порядку
встановленому згідно до вимог Закону України « Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетними та державними цільовими
фондами» № 2181 від 21.12.2000р.

Крім
того в оскаржуваної постанові про порушення кримінальної справи зазначено, що ніби тоОСОБА_2 в період: лютий 2006р. перебував посадовою особою двох субьєктів

господарювання,
(директором) а саме: ТОВ «ТрансОйл» та ТОВ «Конан-плюс». Зазначені
висновки не відповідають матеріалам справи з огляду на наступне:

Господарський
суд Луганської області прийняв постанову від 09.06.05р. по справі 20/756 якою
відкрив ліквідаційну процедуру та визнав ТОВ «Конан-плюс» банкрутом та призначив ліквідатором
- ОСОБА_3

Та
згідно до вимог ст. 23 Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» з дня прийняття
господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття
ліквідаційної процедури припиняються повноваження органів управління банкрута
щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше.

Крім
того, судом також встановлено, що раніше по цьому факту відносноОСОБА_2 та
ОСОБА_3 приймалось рішення про порушення кримінальної справи за ознаками
злочину передбаченого ст. 212. ч.3 КК
України від 18.01.2007року. Зазначена

постанова
була відмінена Ленинським районним судом м. Луганська та було відмовлено в
порушенні кримінальної справи за цим фактом за ознаками злочину
передбаченного ст. 212. ч.3 КК України.
Ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 03.07.2007року, яка набрала законної чинності, постанова Ленинського районного суду м.
Луганська про відмову в порушенні кримінальної справи за цим фактом за ознаками
злочину передбаченого ст. 212. ч.3 КК
України була залишена без змін.

Також
судом встановлено, що у постанові про
порушення кримінальної справи відносноОСОБА_2 та ОСОБА_3 за ознаками злочину
передбаченого ст. 212 ч.3 КК України від
18.01.2007року як підстави та приводи до порушення кримінальної справи також
зазначався акт перевірки -№ 133/23-31139616 від 19.05.06р та висновки
ревізора-інспектора ГНІ від 27.07.2006р.

Таким
чином, все вищевикладене у своєї
сукупності дає підстави суду для висновку,
що на час прийняття рішення про порушення кримінальної справи були
відсутні поводи та підстави які б свідчили про достатні данні о наявності ознак
злочину передбаченого ч.3 ст. 212 КК України.

Крім
того, відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 6 Кримінально-процесуального кодексу
України, „кримінальну справу не може
бути порушено, а порушена справа
підлягає закриттю, якщо про відмову в
порушенні справи по тому ж факту є нескасованою
постанова органу дізнання,
слідчого, прокурора".

Таким
чином суд доходить висновку, що скарга
підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова скасуванню.

Керуючись ст.
ст. 236-7, 236-8, 94,
98, ч.1 п. 11 ст. 6 КПК України, суд­

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову
від 22.08. 2007р. про порушення кримінальної справи відносно директора ТОВ
«ТрансОйл» ОСОБА_2 по факту умисного ухилення від сплати податків в великих
розмірах за ст. 212.ч.3 КК України скасувати.

В порушенні
кримінальної справи відносно директора ТОВ «ТрансОйл»ОСОБА_2 за ознаками
злочину передбаченого ч.3 ст. 212 КК
України відмовити.

На
постанову протягом 7 днів с
дня ухвалення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду
Луганської області.