08.06.2015 Номер провадження: 11-кп/791/334/15
Єдиний унікальний номер справи: 661/6139/13-к

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-кп/791/334/15 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1 Категорія: ст.15ч.2-190ч.2 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2015 року червня місяця «08» дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючої:ОСОБА_2
Суддів:ОСОБА_3 ,
при секретарі:ОСОБА_4 ОСОБА_5 .
З участю прокурора: адвокатів: обвинувачених: ОСОБА_6 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_10 ; прокурора по кримінальному провадженню на вирок Новокаховського міського суду Херсонської області від «23» січня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:
Цим вироком засуджені:

ОСОБА_10 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянин України, уродженець м.Нова Каховка

Херсонської області, одружений і маючий на утриманні

неповнолітню дитину, з вищою освітою, працюючий

заступником міського голови м.Н.Каховка, не судимий,

зареєстрований та мешкаючий по

АДРЕСА_1 , -

за ст. 190ч.2-ст.15ч.2 КК України до 2 років обмеження волі.

На підставі ст. 55 КК України йому призначено додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах місцевого самоврядування на 2 роки.

В силу ст. 75 КК України обвинувачений звільнений від відбування призначеного покарання (основного) з іспитовим строком 1 рік 6 місяців і до нього застосовані обмеження, передбачені п.п2;3;4 ст. 76 КК України.

Він же виправданий за ст. 364 ч.1 КК України за відсутністю в його діянні складу вказаного правопорушення;

та

ОСОБА_9 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
громадянин України, уродженець м. Новоград-Волинський

Житомирської області, з середньо-спеціальною освітою

не працюючий, одружений та маючий на утриманні

неповнолітню дитину, раніше не судимий, зареєстрований та

мешкаючий по

АДРЕСА_2 , -

за ст. 15ч.2-ст.190ч.2 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі і на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік.

Відповідно до п.п. 2;3;4 ст.76 КК України до нього застосовані обмеження.

На підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» звільнений від відбування призначеного покарання.

Він же за ст.27ч.5-ст.364ч.1 КК України виправданий за відсутністю в його діях складу цього правопорушення.

З ОСОБА_10 та ОСОБА_9 стягнуто в рівних частинах на користь держави витрати в сумі 4505,2 грн.

Судом вирішені питання речових доказів та накладених арештів.

Позовна заява потерпілого ОСОБА_11 про стягнення матеріальних збитків у сумі 30 000 грн. залишено без задоволення.

ОСОБА_10 та ОСОБА_9 обвинувачуються в тому, що перший, працюючи на посаді заступника міського голови м.Н.Каховка та являючись в силу займаної посади посадовою особою, використовуючи владу всупереч інтересам служби, за попередньою змовою з непрацюючим ОСОБА_9 , з метою протиправного заволодіння чужим майном шляхом обману, у другій декаді червня 2013 року, знаходячись на території ПП «Лік» по вул. П.Комуни,10-а, повідомив комерційному директору ОСОБА_11 про наявність у нього повноважень щодо надання вказівок про проведення перевірок господарської діяльності ПП «Лік» контролюючими органами, не маючи фактично таких повноважень і переконавши ОСОБА_11 , що такі перевірки будуть проведені, якщо ПП «Лік» не надасть йому грошову винагороду.

З ціллю уникнути таких перевірок, обумовивши суму винагороди у 30 000 грн., близько 19.12 години 23.07.2013 року біля магазину «40 святих», в автомобілі «ВАЗ-2121» ОСОБА_9 отримав від ОСОБА_11 частину обумовленої суми 10 000 грн., а близько 19.00 години 28.08.2013 року, знаходячись у приміщенні кафе «Роджер» по вул. Букіна в м.Н.Каховці, ОСОБА_11 передав ОСОБА_9 решту винагороди у сумі 20 000 грн. і близько 20.00 години передав ОСОБА_10 . ОСОБА_9 частину грошей у сумі 10 000 грн. за місцем проживання, після чого обидва були затримані.

Окрім того дії ОСОБА_10 за цим же обвинуваченням кваліфіковані і за ст. 364 ч.1 КК України, як зловживання владою всупереч інтересам служби, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом інтересам громадян та державним інтересам, а дії ОСОБА_9 за ст.27ч.5-ст.364ч.1 КК України, як пособництво у зловживанні владою.

Перевіривши в судовому засіданні матеріали кримінального провадження суд прийшов до висновку, що як ОСОБА_10 , так і ОСОБА_9 винні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.2 КК України, однак вказав на те, що в їх діях мається закінчений замах на вчинення цього правопорушення і перекваліфікував дії обвинувачених на ст.15ч.2-ст.190ч.2 КК України, посилаючись на те, що за матеріалами провадження, отримання обвинуваченими від ОСОБА_11 грошових коштів, само по собі не свідчить про закінчений склад правопорушення, оскільки вони не змогли розпоряджатися цими коштами, оскільки зразу ж були затримані, а кошти вилучені.

За цим же епізодом суд прийшов до висновку, що отримання обвинуваченими від ОСОБА_11 10 000 грн. необхідно виключити з пред`явленого обвинувачення, оскільки за епізодом від 23.07.2013 року відомості внесені до Єдиного реєстру досудового розслідування 20.08.2013 року, а досудове розслідування, відповідно до поданої потерпілим письмової заяви, розпочалося на порушення вимог ст. 214 КПК України і проводилося в подальшому до вчинення відомостей до Єдиного реєстру, що є неприпустимим і забрані докази за таких обставин є недопустимими.

Виправдовуючи ОСОБА_10 і ОСОБА_9 суд послався на те, що відповідно до ч.4 ст. 246 КПК України виключно прокурор має право приймати рішення про проведення негласної слідчої (розшукової) дії, як контроль за вчиненням злочину, однак в матеріалах провадження містяться протоколи про результати контролю за вчиненням злочину від 28.08.2013 року, в яких вказано, що ст. слідчим в ОВС відділу СУ УМВС України в Херсонській області на підставі постанов в.о. начальника відділу прокуратури Херсонської області про контроль за вчиненням злочину у формі слідчого експерименту від 28.08.2013 року та від 28.08.2013 року за №№21/2-2159т та 21/2-2160т, проведено негласну слідчу дію спеціальний слідчий експеримент, однак матеріали кримінального провадження не містять самих постанов прокурора, на підставі яких проведено цей експеримент, що є порушенням вимог ст. 246 КПК України.

Суд також вказав на порушення вимог ч.2 ст. 290 КПК України, оскільки слідчим за дорученням прокурора при наданні доступу до матеріалів досудового розслідування стороні захисту не було надано доступу до вказаних постанов в.о. прокурора начальника відділу обласної прокуратури, що є порушенням права на захист відповідно до ст.42 ч.3 п.1 та ст.87 КПК України.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що інформація зафіксована в цих протоколах, не може бути використана у якості допустимих доказів у кримінальному провадженні.

Суд також вказав і на те, що згідно з розпорядженням Новокаховського міського голови за №507р від 23.12.2010 року «Про розподіл обов`язків між міським головою та заступниками» до повноважень ОСОБА_10 не входили можливості впливу на правоохоронні органи та державні контролюючі органи щодо надання вказівок з приводу проведення ними відповідних перевірок підприємницької діяльності ПП «Лік».

На підставі перевірених судом доказів суд зробив висновок, що ОСОБА_10 хоча і був посадовою особою місцевого самоврядування, однак, одержуючи грошові кошти від ОСОБА_9 , не мав повноважень впливати на правоохоронні та контролюючі органи з приводу надання вказівок щодо перевірки діяльності ПП «Лік», а також не мав повноважень для виконання чи невиконання будь-якої дії в інтересах потерпілого ОСОБА_11 щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку.

В апеляційних скаргах:

- обвинувачений ОСОБА_10 просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, за яким визнати його невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2ст.15-ст.190ч.2 КК України та виправдати. На обґрунтування своєї апеляційної скарги посилається на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки покази потерпілого ОСОБА_11 є непослідовними про обставини події і протиріччя в його показах судом не усунуті. На думку апелянта, покази свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 не є об`єктивними, до того ж порушені вимоги ст. 214 ч.2 КПК України за епізодом передачі ОСОБА_11 10 000 грн. Передані їм ОСОБА_9 гроші в сумі 20 000 грн. це є обставиною, яка йому не була відома. Негласні слідчі дії проведено з порушенням вимог ст. 41 та ст. 246 КПК України, а тому ці дії не є недопустимими доказами, а також порушені вимоги ст. 290 ч.12 КК України, оскільки захист не був ознайомлений при відкритті провадження з процесуальними документами щодо заведення оперативно-розшукової справи та ухвалами слідчого судді. До того ж не доведено попередньої змови між ним та ОСОБА_9 на отримання коштів від потерпілого. Апелянт також рахує, що судом допущено порушення презумпції невинуватості.

- Прокурор по кримінальному провадженню, також ставить питання про скасування вироку суду та прохає постановити новий вирок, за яким призначити ОСОБА_10 покарання за ст. 190 ч.2 КК України (в редакції Закону від 21.02.2014 року) у вигляді 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян штрафу; за ст. 364 ч.1 КК України до 2 років обмеження волі, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням функцій держави та місцевого самоврядування на 3 роки, зі штрафом 750 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на підставі ст. 70 КК України до 2 років обмеження волі, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням функцій держави та місцевого самоврядування на 3 роки, зі штрафом в розмірі 750 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а ОСОБА_9 за ст. 190 ч.2 КК України до штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; за ст.27ч.5-ст.364ч.1 КК України у вигляді 2 років обмеження волі, зі штрафом в розмірі 700 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на підставі ст. 70 КК України до 2 років обмеження волі, зі штрафом в розмірі 700 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та задовольнити цивільний позов потерпілого.

На обґрунтування своєї апеляційної скарги прокурор посилається на те, що дії обвинувачених необґрунтовано перекваліфіковані на ст.15ч.2-ст.190ч.2 КК України, оскільки, на думку апелянта, закінченим шахрайство вважається з моменту заволодіння майном, тобто з моменту настання можливості розпоряджатися таким майном. Також вказує на безпідставне, на її думку, з обсягу обвинувачення незаконне заволодіння обвинуваченими 23.07.2013 року належними потерпілому 10 000 грн., оскільки факт заволодіння цими коштами підтверджується зібраними оперативними підрозділами доказами, які здобуті відповідно до діючого законодавства і в матеріалах провадження є відомості, надані прокуратурою області щодо законності заведення оперативно-розшукової справи та проведення у ній оперативно-розшукових заходів. Апелянт вказує на порушення судом вимог ст. 374 КПК України, оскільки у мотивувальній частині вироку не зазначено формування обвинувачення, яке пред`явлено особі в визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання, зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

У апеляційній скарзі також вказується на необґрунтоване виправдання обвинувачених за ст. 364 КПК України, оскільки висновок суду протирічать в цій частині обставинам, встановленим під час судового розгляду за тих підстав, що ОСОБА_10 не зміг би заволодіти грошовими коштами потерпілого без використання свого службового становища.

В частині призначеного кожному із засуджених покарання апелянт рахує, що покарання не відповідає вимогам ст. 75 КК України, суд не врахував у достатньому ступінь тяжкості, характеру суспільної небезпеки вчиненого та обставини його вчинення і належним чином не мотивував своє рішення.

Заслухавши доповідача; прокурора, який прохав апеляційну скаргу прокурора по кримінальному провадженню задовольнити; ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , які в судових дебатах та останньому слові прохали: обвинувачений ОСОБА_10 задовольнити його апеляційну скаргу, а обвинувачений ОСОБА_9 залишити вирок суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, а також вислухавши адвокатів в інтересах ОСОБА_21 і ОСОБА_22 та прохання ОСОБА_10 і його адвоката про застосування до ОСОБА_10 амністії, оскільки він має на утриманні неповнолітню дитину та є суб`єктом амністії, колегія суддів приходить до висновку, що подані по провадженню апеляційні скарги задоволенню не підлягають, а клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 слід задовольнити зі слідуючих підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Перевіряючи в апеляційному порядку матеріали кримінального провадження та рішення суду по цьому провадженню, колегія суддів приходить до висновку, що під час постановлення вироку по провадженню суд першої інстанції повно і об`єктивно дослідив зібрані докази і обґрунтовано прийшов до висновку, що в діях, як ОСОБА_10 , так і ОСОБА_9 вбачається склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.2 КК України за кваліфікуючою ознакою попередньої змови, вчинене групою осіб, а також обґрунтовано перекваліфіковані їх дії за цим епізодом на ст.15ч.2-ст.190ч.2 КК України.

Так, потерпілий ОСОБА_11 послідовно показав, що у зв`язку з погрозами з боку ОСОБА_10 ініціювати перевірки його підприємства, якщо він для вирішення питання не сплатить 30 000 грн. і реально боявся, що такі перевірки будуть, оскільки ОСОБА_10 займав посаду заступника міського голови, погодився на таку пропозицію і через родича ОСОБА_10 ОСОБА_9 почав передавати обумовлену суму грошей, однак до цього написав заяву до правоохоронних органів, які в подальшому контролювали передачу грошових коштів обвинуваченим.

Свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_18 підтвердили, що влітку 2013 року вони були понятими під час затримання ОСОБА_9 , який тікав і був затриманий в кінці вул. Букіна в м. Н.Каховка. Під час втечі викинув барсетку, в якій знаходилися близько 35000 грн. Ці гроші працівники міліції звірили по серіям і номерам, які були у них, а також просвічували їх ультрафіолетом. Близько 10000 грн. світилося жовто-зеленим світлом. Всі купюри були переписані. Під час затримання застосовувалася відеозйомка.

Свідок ОСОБА_19 показала, що в якості понятої була присутня влітку 2013 року в райвідділі міліції, де їй повідомили про мету і запросили бути понятою. Після цього були переписані грошові купюри та ці купюри помітили і склали до пакету, який віддали ОСОБА_11 для передачі. Через деякий час був отриманий сигнал і вони поїхали до будинку ОСОБА_10 , де працівники міліції запропонували останньому видати гроші. ОСОБА_10 вказав на місце в серванті, де лежали гроші. Під час просвічення цих грошей, вони світилися світло-жовтими плямами. Вказані кошти звірялися за номерами та серіями, які вже малися і ці ознаки співпали. Однак, не вистачало 10 000 грн. Як повідомив ОСОБА_10 ці гроші привіз йому кум, який брав їх у борг.

Обвинувачений ОСОБА_9 підтвердив, що навесні 2013 року до нього звертався потерпілий з проханням допомогти з оформленням земельної ділянки та запропонував грошову винагороду за консультацію та сприяння в сумі 20 000 грн., а також передав папку з документами ПП «Лік». Він розповів про наведене ОСОБА_10 і вирішили прийняти пропозицію ОСОБА_11 .

З отриманих, від потерпілого 20 000 грн., він 10 000 грн. передав ОСОБА_10 , оскільки раніше брав в борг у останнього саме таку суму грошей. Заперечує попередню змову з ОСОБА_10 .

Обвинувачений ОСОБА_10 заперечував свою співучасть у заволодінні грошовими коштами потерпілого ОСОБА_11 .

Свідок ОСОБА_12 підтвердила, що ОСОБА_10 очолював земельну комісію виконкому, а вона була секретарем. Комісія вирішувала питання щодо орендованої ПП «Лік» земельної ділянки. Листи по цій ділянці готувала вона, а ОСОБА_10 ці листи підписував.

За показами свідка ОСОБА_14 земельна ділянка ПП «Лік» не зареєстрована, не оформлені договори оренди, а також відсутні правовстановлюючі документи на цю ділянку.

Свідок ОСОБА_17 показав, що був понятим влітку 2013 року при затриманні на кінці вул. Букіна в м. Н.Каховка ОСОБА_9 , який лежав на землі, оскільки при затриманні почав тікати і по дорозі викинув барсетку, в якій знаходилися 35 000 грн. Затриманий пояснював, що ці гроші призначені для сплати за навчання доньки. Далі працівники міліції звіряли номери цих грошей з описом, який був у них.

Свідок ОСОБА_18 , який також був понятим при затриманні ОСОБА_9 , дав аналогічні свідчення.

Покази ОСОБА_10 та наведених потерпілим ОСОБА_11 та свідків щодо протиправних дій обвинувачених, об`єктивно підтверджуються письмовими доказами, належним чином перевіреними судом.

Так з протоколу огляду від 28.08.2013 року вбачається, що проведено огляд коштів в сумі 20 000 грн., які ОСОБА_11 надав у лісосмузі біля м. Н.Каховка і після огляду проведено помічення цих банкнот хімічною речовиною, та ці банкноти повернуті ОСОБА_11 для подальшої передачі /т.1, а.п. 42/. Вказані гроші надані ОСОБА_23 .

З протоколу огляду місця події від 28.08.2013 року вбачається, що на пустирі біля м. Н.Каховка при затриманні ОСОБА_9 виявлена, викинута ним барсетка, в якій знаходилися кошти номіналом 100 грн. в сумі 10 000 грн. зі слідами хімічної обробки і кошти номіналом 100 та 200 грн. на загальну суму 26800 грн., а також проведені змиви з долонь рук ОСОБА_9 /т.1, а.п. 68-75/.

Під час проведення санкціонованого обшуку 28.08.2013 року по АДРЕСА_1 .Каховка, де мешкає ОСОБА_10 , виявлено та вилучено пакунки з грошима, один з яких світився жовто-зеленим кольором, а також зроблені змиви з долонь рук останнього /т.1, а.п. 89-97/.

За висновками експертиз на серветках зі змивами з долонь рук ОСОБА_9 і ОСОБА_10 мається спецбарвник люмінесцентний порошок, який має загальну родову приналежність зі зразками спецбарвника, наданого для дослідження.

З протоколів проведення оперативно-розшукових заходів від 13.09.2013 року /т.1, а.п. 221-224/ вбачається, що ОСОБА_9 за період з 08.00 години до 21.00 години 28.08.2013р. відвідував місце проживання ОСОБА_10 неодноразово, а також зустрічався з ОСОБА_11 , і разом з ним також приїздив до місця знаходження будинку ОСОБА_10 .

Обставини вчинення обвинуваченими кримінального правопорушення, окрім наведених доказів, підтверджуються даними протоколів проведення оперативно-розшукових заходів, аудіо-відео-контролю особи від 29.08.2013 року /т.2, а.п. 124-144/, а також даними протоколів зняття інформації з телекомунікаційних мереж 13.09.2013р. та даними оптичними дисками, з яких вбачається, що обвинувачені з ціллю заволодіння грошима ОСОБА_11 , діяли узгоджено.

Судом перевірена законність проведених негласних оперативно-розшукових дій і обґрунтовано зроблено висновки про законність цих дій.

На думку колегії судом обґрунтовано перекваліфіковані дії обвинувачених зі ст. 190 ч.2 КК України на ст. 15ч.2-ст.190ч.2 КК України, оскільки за перевіреними судом доказами обвинувачені, після отримання незаконно належних ОСОБА_11 грошових коштів, не мали реальної можливості розпорядитися цими коштами, оскільки одразу, після їх отримання, були затримані.

Колегія суддів погоджується із рішенням суду в частині виправдання ОСОБА_10 за ст. 364 ч.1 КК України і ОСОБА_9 за ст.27ч.5-ст.364ч.1 КК України за тих підстав, що суд, перевіривши докази за цим обвинуваченням, обґрунтовано прийшов до висновку про відсутність в діях обвинувачених складу даного правопорушення. В частині виправдання обвинувачених за цим Законом колегія суддів рахує необхідним доповнити обґрунтованість виправдання ОСОБА_10 і ОСОБА_9 наступним.

За матеріалами провадження вони обвинувачуються за одні і ті самі правопорушення за різними статтями КК України. Суб`єктом правопорушення передбаченого ст. 190 КК України є лише фізична особа, а ст. 364 КК України лише посадова особа, а тому така кваліфікація не узгоджується між собою. За таких обставин обвинувачені можуть нести відповідальність тільки за однією з цих статей КК України. Оскільки вони визнані винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.2 КК України (шахрайство) і їх винуватість у вчиненні цього правопорушення на думку колегії доведена, ОСОБА_10 і ОСОБА_9 підлягають виправданню за ст. 364 ч.1 КК України.

На думку колегії судом обґрунтовано виключено з пред`явленого ОСОБА_10 і ОСОБА_9 епізод отримання ОСОБА_24 біля 19.12 години 23.07.2013 року поблизу магазину «40 Святих» в м. Н.Каховці від ОСОБА_11 10 000 грн., оскільки за матеріалами провадження за подіями, які мали місце 23.07.2013 року, відомості про правопорушення не були внесені до ЄРДР, що є суттєвим порушенням вимог ст. 214 КПК України.

Таким чином судове слідство по вказаному епізоду розпочалося і проводилося до внесення відомостей до ЄРДР, а тому здобуті докази є недопустимими. За вказаним епізодом суд обґрунтовано вказав і на те, що під час досудового слідства допущені суттєві порушення вимог ст. 290 КПК України, оскільки стороні захисту не було надано доступу до постанов про контроль за вчинення правопорушення у формі слідчого експерименту за №21/2-2159т від 28.08.2013р. та за №21/2-2160т від 28.08.2013р., на підставі яких було проведено негласну слідчу дію і ці матеріали відсутні в кримінальному провадженні.

Покарання обвинуваченим призначено судом з урахуванням характеру та ступеня суспільної небезпечності скоєного кожним з них, ступеня активності у вчиненні правопорушення, позитивних даних про особу, обставин, що пом`якшують відповідальність, у тому числі знаходження на утриманні обвинувачених неповнолітніх дітей, і з урахуванням обставин кримінального провадження колегія приходить до висновку, що призначене кожному з них покарання є достатнім, справедливим і відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Подане обвинуваченим ОСОБА_10 клопотання про застосування до нього амністії підлягає задоволенню, оскільки він засуджений за злочин, який в силу ст. 12 КК України відноситься до злочинів середнього ступеня тяжкості, вперше притягається до кримінальної відповідальності, та відповідно до наданих документів, має на утриманні неповнолітню дитину доньку ІНФОРМАЦІЯ_3 і не позбавлений щодо дитини батьківських прав.

Не вбачаючи підстав для скасування або зміни вироку суду та керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги прокурора за кримінальним провадженням та обвинуваченого ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Новокаховського міського суду Херсонської області від 23 січня 2015 року відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_9 без змін.

На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» звільнити ОСОБА_10 від відбування призначеного йому покарання за ч.2 ст.15-ст.190ч.2 КК України.

Судді: підпис

Копія вірна ОСОБА_2