Рівненський міський суд Рівненської області
Рівненський міський суд Рівненської області у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у складі: головуючого - Цвіркуна О.C., при секретарі - Козачук Т.І.,
за участю державного обвинувача - Піддубної Л.П., потерпілого ОСОБА_1, розглянувши кримінальну справу по обвинуваченню
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, не працюючого, раніше судимого: 01 лютого 2012 року Рівненським міським судом по ч.1.ст.309, 4.2 ст.311 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 років, з застосуванням ст..75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один)рік, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4 км.18, -
в скоєнні злочину, передбаченого ч.І ст. 185, КК України.
Судовим слідством суд
ОСОБА_3, бажаючи здобути гроші для власних потреб, скоїв таємне викрадення особистого майна громадян а саме:
7 червня 2012 року, о 01 год. 00хв. перебуваючи поблизу підїзду №4 по вул.. Черняка 10 в м.Рівне, таємно викрав з барсетки ОСОБА_1, мобільний телефон марки «Нокіа 6700S» вартістю 1365,09 гривень, в якому знаходились сім-карта мобільного оператора «Київстар» вартістю 25 гривень, на рахунку якої було 6 гривень та флеш-карта пам'яті на 8 ГБ вартістю 180 гривень; мобільний телефон марки «Нокіа 1100» вартістю 84,69 гривень, в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора «Лайф» вартістю 25 гривень, на рахунку якої було 12 гривень; гаманець в якому знаходились грошові кошти у сумі 1200 гривень, кредитна картка «ПриватБанку», дисконтні картки на знижки; посвідчення водія, видане на ім'я ОСОБА_1, чим спричинив останньому матеріальної шкоди на загальну суму 2897,78 гривень.
В судовому засіданні підсудний ОСОБА_3, винним себе у предявленому йому обвинуваченні визнав повністю і, підтвердивши вищевикладене, пояснив, що здійснював крадіжку з метою отримати гроші для власних потреб.
Суд, зясувавши думку прокурора, потерпілого та підсудного щодо визначення обсягу доказів, які підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, визнав недоцільним досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорювались. При цьому суд зясував, чи правильно розуміють учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумніву в добровільності та істотності їх позицій, а також розяснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному суді.
Оцінивши, досліджені докази в їх сукупності, суд вважає встановленим, що ОСОБА_3, 7 червня 2012 року таємно скоїв викрадення майна громадянина ОСОБА_1, на загальну суму 2897,78 грн. а тому ці його дії кваліфікує за ч.І ст. 185 КК України.
При вирішенні питання про призначення ОСОБА_3, виду та розміру покарання, суд в якості обставин, які його пом'якшують та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ними злочинів, визнає щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, повне матеріальне відшкодування завданих злочином збитків, а також враховує думку потерпілого який просив суд суворо не карати підсудного.
Приймаючи до уваги ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3., неможливе без ізоляції від суспільства, а також рахує за необхідне обрати підсудному покарання із передбачених санкцією ч. 1 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі.
Крім того, судом встановлено, що органами досудового слідства заявлено судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 352 грн. 80 коп.
Однак дані, які б давали підстави для стягнення вищезазначеної суми з підсудного, суд з матеріалів справи не вбачає.
Відповідно до ст. 91 КПК України, судовими витратами є витрати зроблені при провадженні справи органом дізнання, органом досудового слідства та судом. Стягнення безпосередньо із засудженого коштів на користь експертної установи законодавством не передбачено і є недопустимим. Порядок фінансування експертних установ встановлений ст.,15 Закону України «Про судову експертизу»- проведення судових експертиз у кримінальних та адміністративних справах державними спеціалізованими установами здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим експертним установам з Державного бюджету України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 322, 323, 324 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_2 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, на підставі якої, призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки;
На підставі ч.І ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання не відбутого ОСОБА_3, покарання за вироком Рівненського міського суду від 1 лютого 2012 року призначити остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки і 1(один) місяць.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3, рахувати, з моменту взяття під варту у звязку з даною кримінальною справою, а саме з 23 жовтня 2012 року.
З моменту проголошення даного вироку обрати засудженому ОСОБА_3, в залі суду запобіжний захід, у вигляді утримання під вартою і до набрання вироком законної сили, утримувати його в Рівненському слідчому ізоляторі Управління державного департаменту України з питань виконання покарань в Рівненській області.
Речові докази по справі - мобільні телефони марки «Нокіа 6700S» та «Нокіа 1100» які передані на відповідальне збереження потерпілому, після набрання вироком законної сили, рахувати повернутим по належності.
Судові витрати за проведення експертизи в сумі 352,80 грн., по даній кримінальній справі віднести на рахунок держави.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом 15 діб з моменту оголошення вироку, а засуджений з моменту вручення копії вироку.

Вирок виготовлений в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя Рівненського міського суду О.С. Цвіркун