У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія
суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого-судді

Присяжнюк
Т.І.

суддів

Косарєва
В.І., Пекного С.Д.

за участю
прокурора

Микитенка
О.П.

розглянула в
судовому засіданні в м. Києві 26 червня 2007 року кримінальну справу за
касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2 на вирок апеляційного
суду Херсонської області від 23 січня 2007 року

в с т а н о в и л а:

Вироком
Дніпровського районного суду м. Херсона від 17 серпня 2006 р.

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,

українця, громадянина України,

засуджено

за ст. 190
ч. 1 КК України на 1 рік обмеження волі;

за ст. 185
ч. 3 КК України на 2 роки позбавлення волі, а на підставі ст. 70, 72 КК України
остаточно за сукупністю злочинів визначено покарання - 3 роки позбавлення волі.
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 65 гривень.

Згідно з вироком суду ОСОБА_1 визнано
винним і засуджено за вчинення злочинів за таких обставин.

26 березня 2006 р., у м. Херсоні,
близько 23 години, ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, у
приміщенні бару «Містер-Х», який розташований біля сільськогосподарського
університету, шляхом зловживання довірою заволодів мобільним телефоном ОСОБА_3
вартістю 579 гривень.

6 квітня 2006 р., близько 24 години
ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, за попередньою змовою з
незнайомою особою, з метою заволодіння майном, таємно проник у квартиру
АДРЕСА_1, звідки таємно викрав майно ОСОБА_4 на загальну суму 945 гривень.

23 січня 2007 року, за апеляцією
прокурора, який брав участь у розгляді справи, названий вирок Дніпровського
районного суду м. Херсона від 17 серпня 2006 р. апеляційним судом Херсонської
області скасований в частині призначення покарання і постановлений новий вирок,
яким

ОСОБА_1

засуджено

за ст. 185
ч. 3 КК України на 3 роки позбавлення волі;

за ст. 190
ч. 1 КК України на 1 рік обмеження волі, а на підставі ст. 70 КК України
остаточно за сукупністю злочинів визначено покарання - 3 роки позбавлення волі.

На вирок апеляційного суду Херсонської
області від 23 січня 2007 року подані касаційні скарги захисника ОСОБА_2 та
засудженого ОСОБА_1

Захисник ОСОБА_2 просить вирок
апеляційного суду змінити і пом'якшити призначене засудженому покарання із
застосуванням ст. 75 КК України.

Доводи скарги обґрунтовуються тим, що суд
не достатньо врахував сукупність пом'якшуючих покарання ОСОБА_3 обставин і
призначив надмірно суворе покарання.

Засуджений ОСОБА_1, як видно із змісту
його касаційної скарги, не заперечуючи скоєного і правильності кваліфікації
його дій, просить вирок апеляційного суду змінити і пом'якшити йому покарання
із застосуванням ст. 75 КК України.

Доводи скарги обґрунтовуються тим, що
суд не врахував його щирого каяття, сприяння розкриттю злочину, добровільного
відшкодування шкоди, позитивну характеристику, та того, що злочини він вчинив
вперше.

Заслухавши доповідача, думку прокурора
про залишення вироку без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи касаційних скарг, колегія суддів вважає, що скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Суд першої та апеляційної інстанції
правильно встановили фактичні обставини вчинених засудженим злочинів.

Висновки суду ґрунтуються на матеріалах
справи і ніким не заперечуються. Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ст.190 ч.1, 185
ч.3 КК України відповідає встановленим обставинам.

Разом з тим, постановляючи свій вирок в
частині призначення засудженому покарання, апеляційний суд в порушення вимог
ст. 334 КПК України не навів переконливих мотивів призначення ОСОБА_1 більш
суворого покарання та відмови в апеляції засудженого.

Як видно з матеріалів справи, в
апеляції ОСОБА_1 просив пом'якшити йому покарання, посилаючись на те, що він вину
визнав, щиро розкаявся, добровільно відшкодував заподіяну шкоду, що його роль у
вчиненні крадіжки майна ОСОБА_4 не значна.

Не зважаючи на те, що відповідно до ст.
66 КК України наведені в апеляції обставини є такими, що пом'якшують покарання,
апеляційний суд їх не врахував і у вироку ніяк про них не вказав.

Між тим, відповідно до ст. 69 КК
України за наявності декількох обставин, що пом'якшують покарання та істотно
знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням особи винного суд
може призначити покарання нижче від нижчої межі, встановленої санкцією статті
за якою засуджується особа, або перейти до іншого, більш м'якого виду
покарання.

Як убачається із матеріалів справи
ОСОБА_1 характеризується позитивно (а.с. 130).

За таких даних - при наявності декількох пом'якшуючих
покарання обставин та позитивної характеристики, суд мав усі передбачені
законом підстави до обговорення питання про застосування ст. 69 КК України і
пом'якшення ОСОБА_1 покарання.

Однак апеляційний суд, відхиляючи апеляцію
засудженого зовсім не мотивував з яких підстав він не враховує зазначені
ОСОБА_1им пом'якшуючі покарання обставини.

Колегія суддів вважає, що постановлюючи
свій вирок в частині призначення ОСОБА_1 покарання, апеляційний суд
безпідставно не врахував вимог ст. 65, 66 і 69 КК України і не мотивував
належним чином прийняте рішення.

З урахуванням того, що ОСОБА_1 має
декілька пом'якшуючих покарання обставин, і характеризується позитивно, колегія
суддів вважає за можливе змінити вирок апеляційного суду, застосувати ст. 69 КК
України і пом'якшити йому покарання, задовольнивши частково його касаційну
скаргу та скаргу його захисника.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.
394-396 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 і
його захисника ОСОБА_2 задовольнити частково.

Вирок апеляційного суду Херсонської області
від 23 січня 2007 року щодо ОСОБА_1 змінити.

Вважати його засудженим за ст. 185 ч. 3
КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 2 роки позбавлення волі, а на
підставі ст. 70 КК України остаточно за сукупністю злочинів, передбачених ст.
185 ч. 3, 190 ч. 1 КК України визначити покарання у виді 2-х років позбавлення
волі.

В решті вирок щодо ОСОБА_1 залишити без
зміни.

Судді:

Присяжнюк Т.І. Косарєв В.І. Пекний С.Д.