Тарутинський районний суд Одеської області
Справа № 514/896/15-к
Провадження по справі № 1-кс/514/151/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 липня 2015 року смт Тарутине
Слідчий суддя Тарутинського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши внесене в кримінальному провадженні №0000618 від 19 листопада 2014 року прокурором Тарутинського району Одеської області ОСОБА_6 клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Остапківці Коломийського району Івано-Франківської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах, маючого на утриманні малолітню дитину, не працюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 152, ч. 2 ст. 153 КК України та додані до клопотання матеріали, -

В С Т А Н О В И В :
До слідчого судді Тарутинського районного суду Одеської області звернувся прокурор Тарутинського району Одеської області ОСОБА_6 з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 посилаючись на те, що 16 листопада 2014 року біля 23 години підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи в смт Березине Тарутинського району Одеської області, вступив в злочинну змову з мешканцями вказаного селища ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , направлену на доведення шляхом спонукання вживання алкогольних напоїв неповнолітньої ОСОБА_9 до безпорадного стану та із використанням такого стану та погрозою застосування фізичного насильства вступити в статеві зносини і задовольнити статеву пристрасть неприродним способом всупереч та з ігноруванням волі ОСОБА_9 .

З цією метою ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 привезли ОСОБА_9 до бару «Едельвейс» по вул. Набережній, 15, смт Березине Тарутинського району Одеської області, де шляхом умовляння та переконання змусили її вжити алкогольні напої.

Після чого ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 привезли ОСОБА_9 до будинку по АДРЕСА_1 , де також змусили її вжити алкогольні напої, чим позбавили можливості усвідомлювати навколишню обстановку і розуміти значення вчинюваних з нею дій.

Для безперешкодної реалізації спільного злочинного наміру, направленого на зґвалтування та насильницьке задоволення статевої пристрасті неприроднім способом з використанням безпорадного стану неповнолітньої потерпілої, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 привезли ОСОБА_9 до будинку по АДРЕСА_2 , де до них приєднався мешканець смт Березине ОСОБА_10 .

Після чого, реалізуючи спільний злочинний намір, направлений на зґвалтування та насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом з погрозою застосування фізичного насильства та використанням безпорадного стану неповнолітньої потерпілої, знаходячись в покинутому будинку по АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, погрожуючи застосуванням фізичного насильства, використовуючи безпорадний та психічно пригнічений стан неповнолітньої потерпілої, розуміючи, що ОСОБА_9 не може чинити опір, порушуючи її статеву свободу та недоторканність, використовуючи перевагу у фізичній силі, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 почергово здійснили з ОСОБА_9 насильницькі статеві гетеросексуальні зносини та задовольнили статеву пристрасть неприродним способом всупереч її волі.

Продовжуючи реалізовувати спільний злочинний намір, направлений на зґвалтування та насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом з погрозою застосування фізичного насильства та використанням безпорадного стану неповнолітньої потерпілої, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 привели ОСОБА_9 до будинку по АДРЕСА_1 , де діючи проти волі потерпілої з використанням переваги у фізичній силі почергово вступили з неповнолітньою потерпілою в статеві зносини та задовольнили статеву пристрасть неприродним способом всупереч її волі.

19 листопада 2014 року за даним фактом внесено відомості до ЄРДР за № 0000618, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

21 листопада 2014 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України за ознаками: зґвалтування неповнолітньої, тобто статеві зносини, з використанням безпорадного стану потерпілої особи, вчинене групою осіб.

21 листопада 2014 року ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. ст. 40, 104, 131, 132, 208-211, 213 КПК України.

23 листопада 2014 року слідчим суддею Тарутинського районного суду Одеської області відносно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 18 січня 2015 року включно.

14 січня 2015 року слідчим суддею Тарутинського районного суду Одеської області відносно підозрюваного ОСОБА_4 продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 21 лютого 2015 року включно.

23 січня 2015 року ухвалою Апеляційного суду Одеської області рішення слідчого судді про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 залишено без змін.

10 лютого 2015 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 152, ч .2 ст. 153 КК України за ознаками : задоволення статевої пристрасті неприроднім способом із погрозою застосування фізичного насилля, з використанням безпорадного стану потерпілої особи, вчинене групою осіб, а також щодо неповнолітньої особи; зґвалтування, тобто статеві зносини із погрозою застосування фізичного насилля та використання безпорадного стану потерпілої особи, вчинене группою осіб щодо неповнолтіньої особи.

20 лютого 2015 року ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 продовжено на 50 діб до 11 квітня 2015 року.

10 квітня 2015 року ухвалою колегії суддів апеляційного суду Одеської області запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 продовжено на 60 діб, тобто до 10 червня 2015 року включно.

02 червня 2015 року під час розгляду апеляційної скарги прокуратури Тарутинського району на ухвалу Татарбунарського районного суду Одеської області від 17 березня 2015 року про повернення обвинувального акту в порядку п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, прокуратурою району було заявлено клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , однак у зв`язку із відсутністю повноважень суду для розгляду зазначеного питання, апеляційним судом вищезазначене клопотання залишено без розгляду.

04 червня 2015 року ухвалою апеляційного суду Одеської області ухвалу Татарбунарського районного суду Одеської області від 17 березня 2015 року залишено в силі в частині повернення обвинувального акту та повернуто обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні прокурору для усунення недоліків.

11 червня 2015 року ОСОБА_4 був звільнений з-під варти у зв`язку з закінченням строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до постанови заступника прокурора Одеської області від 10 червня 2015 року строк досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні продовжений до п`яти місяців, зокрема до 13 серпня 2015 року.

Враховуючи, що строк тримання під вартою ОСОБА_4 закінчився 10 червня 2015 року, прокурором у клопотанні ставиться питання про обрання стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 13 серпня 2015 року, посилаючись на те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого та тяжкого злочинів, може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати та спотворити речі і документи, які мають істотне значення для з`ясування обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілу, свідків та інших підозрюваних у цьому провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання у повному обсязі.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти клопотання, просив обрати йому запобіжний захід у вигляді особистого зобовязання, посилаючись на те, що він не ухиляється від органів досудового розслідування та суду, має на утриманні малолітню дитину та працює в Березинському КХП.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема у вигляді особистого зобовязання, зазначив, що знаходячись на свободі підозрюваний не ухиляється від явки до слідчого та суду. Окрім того, захисник надав копію ухвали слідчого судді Тарутинського районного суду Одеської області від 24 червня 2015 року та копію заяви потерпілої ОСОБА_9 щодо відсутності між нею та ОСОБА_4 статевих відносин.

Так, запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, пов`язане із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК та не підлягає розширеному тлумаченню.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку слідчого судді, підозра ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинів обгрунтована, проте, відповідно до ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого.

Також, слідчий суддя погоджується з доводами прокурора про наявність ризику, що підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, позаяк він раніше вже був двічі засуджений Тарутинським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 296 КК України та за ч. 3 ст. 185 КК України та про те, що він може незаконно впливати на потерпілу.

Разом з тим, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором не доведено існування ризиків перешкоджання ОСОБА_4 кримінальному провадженню іншим чином, переховування від органів досудового розслідування, а такі обставини. як характеристика з посередньої сторони, відсутність постійного місця роботи не можуть свідчити про наявність законних підстав для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім того, прокурором не наведено підстав про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, хоча при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою така можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів обов`язково має бути розглянута (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").

За таких обставин, суд доходить висновку про наявність підстав для обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зокрема домашнього арешту.

Частинами 1 та 2 ст. 181 КПК України визначено, що домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Тому, до підозрюваного ОСОБА_4 , з урахуванням вимог ст. 181 КПК України слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з покладенням на нього обов`язків прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну; утриматись від спілкування із свідками, експертами, підозрюваними, обвинуваченими в даному кримінальному провадженні; не залишати місце постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду з 19 години до 08 години ранку наступної доби.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту при фактичних обставинах цієї справи та повідомленої ОСОБА_4 підозри, з урахуванням встановлених ризиків, на думку суду, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, позаяк дозволить досягти мети застосування запобіжних заходів, визначеної у ст. 177 КПК України.

Разом з тим, підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт, наразі не вбачається.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 193, 194, 196 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:
В задоволені клопотання прокурора Тарутинського району Одеської області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 19 години до 08 години ранку щодобово до 12 серпня 2015 року включно.

Домашній арешт ОСОБА_4 здійснювати за адресою його постійного проживання, а саме: АДРЕСА_1 , та при цьому покласти на нього обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну; утриматись від спілкування зі свідками, експертами, підозрюваними, обвинуваченими в даному кримінальному провадженні; не залишати місце постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.

Вважати ОСОБА_4 таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Виконання ухвали покласти на Тарутинський РВ ГУМВС України в Одеській області.

Копію ухвали після її проголошення вручити підозрюваному, захиснику та прокурору.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що під час здійснення за ним контролю з приводу виконання ухвали слідчого судді Тарутинського районного суду Одеської області від 16 липня 2015 року щодо обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, працівники органу внутрішніх справ мають право з`являтися за місцем його проживання, а також вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1