УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„11"
вересня 2007 року м.
Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду
Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Шкрібляка Ю.Д.,

суддів Гриновецького
Б.М., Іванів О.Й.,

з участю прокурора Журавльова Є.Є.,

потерпілої ОСОБА_1.,

представника потерпілої ОСОБА_2.,

захисника ОСОБА_3.,

засудженого ОСОБА_4.,

розглянувши 05
вересня 2007 року у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за
апеляціями потерпілої ОСОБА_1., засудженого ОСОБА_4. та прокурора Хими P.P., який брав участь
в розгляді справи судом першої інстанції, на вирок Тисменицького районного суду
від 18 червня 2007 року,-

встановила:

Вказаним
вироком ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженець та мешканець АДРЕСА_1, одружений, на утриманні має одну неповнолітню
дитину, раніше не судимий, громадянин України, визнаний винуватим і засуджений
за ст.115 ч.1 Кримінального Кодексу України (далі КК України) на десять років
позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.4 КК остаточно визначено покарання
ОСОБА_4. за сукупністю вироків - десять років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_4. - тримання
під вартою залишено без зміни, а початок строку відбування покарання ухвалено
обчислювати з 31 липня 2004 року, тобто з часу фактичного затримання.

Згідно вироку ОСОБА_4 засуджений за те, що він 31 липня 2004 року приблизно
о 2год. на вул.Шевченка в с.Старий Лисець Тисменицького району, перебуваючи в
стані алкогольного сп"яніння, зустрів знайомого ОСОБА_1. та затіяв з ним
сварку. В процесі сварки ОСОБА_4 намагався вдарити потерпілого ОСОБА_1., однак
останній почав втікати від нього до будинку ОСОБА_5., який знаходиться по АДРЕСА_1

Справа №
11-362/2007 р. Головуючий
у 1 інстанції Дузінкевич І.М.

Категорія ст.
115 ч.1 КК України Доповідач:
Шкрібляк Ю.Д.

Наздогнавши біля сходів згаданого будинку
потерпілого, ОСОБА_4 будучи ображеним на ОСОБА_1., вирішив останнього позбавити
життя. З цією метою ОСОБА_4 умисно почав наносити руками та ногами численні
удари по тілу ОСОБА_1., спричинивши останньому такі тілесні ушкодження, від
яких настала смерть через масивну зовнішню кровотечу.

В апеляціях потерпіла ОСОБА_1. та прокурор Хима P.P. покликаються на
неправильність вироку із-за м"якості призначеного ОСОБА_4. покарання.

Просять апеляційний суд скасувати вирок щодо ОСОБА_4. за м"якістю та
постановити новий вирок, яким призначити засудженому більш суворе покарання.

В апеляції засуджений ОСОБА_4. покликається на неправильність вироку із-за
невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, а також на
неправильність застосування судом кримінального закону, який підлягав
застосуванню.

Засуджений вважає, що суд безпідставно його засудив за умисне вбивство,
оскільки він не бажав настання смерті потерпілого ОСОБА_1.

Просить вирок щодо нього змінити. Перекваліфікувати його дії зі ст.115 ч.1
на 119 ч.1 КК України та призначити йому карання в межах санкції цієї статті.

Під час апеляційного розгляду засуджений ОСОБА_4 пояснив,
що він 31 липня 2004 року приблизно о 2год. в с.Старий Лисець на вул.Шевченка
зустрів знайомого ОСОБА_1 приблизно за 10-15 метрів від сходів житлового
будинку ОСОБА_6. Потерпілий ОСОБА_1, хоча і був у нетверезому стані, однак
самостійно пішов з ним до сходів будинку ОСОБА_6. Безпосередньо біля сходів з
ОСОБА_1 виник конфлікт та бійка. За те, що ОСОБА_1 шарпав його, він наніс йому
один удар кулаком в підборіддя, від якого той впав на сходи. Потерпілого
ОСОБА_1 він залишив біля сходів житлового будинку ОСОБА_5, а сам пішов
додому. Як під час зустрічі, так і в процесі конфлікту між ним та потерпілим
сторонніх осіб не було. Умислу позбавляти життя ОСОБА_1 у нього не було.

Заслухавши доповідь судді Шкрібляка Ю.Д., пояснення
прокурора Журавльова Є.Є., потерпілої ОСОБА_1. та її представника - адвоката
ОСОБА_2., які підтримали подані ним апеляції та заперечили апеляцію
засудженого, вважають покарання призначене засудженому надто м"яким та
просили постановити новий вирок, яким засудити ОСОБА_4 до більш тривалого
терміну позбавлення волі, пояснення ОСОБА_4., які підтримали подану засудженим
апеляцію та заперечили апеляції прокурора та потерпілої, перевіривши матеріали
справи і обговоривши доводи апеляції, колегія суддів не знаходить підстав для
їх задоволення.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_4. у вчиненні умисного
вбивства ОСОБА_1., за обставин викладених у вироку, ґрунтується на зібраних та
детально досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд, в їх сукупності
дав правильну оцінку.

Висновки суду про кваліфікацію неправомірних дій ОСОБА_4. за ст.115 ч.1 КК
України судом зроблені правильно, оскільки в ході судового слідства
з"ясовані всі обставинам, за яких був позбавлений життя ОСОБА_4

Призначаючи покарання ОСОБА_4. суд у точній відповідності до положень ст. ст. 65, 66 та 67 КК
України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про його особу, а
також обставини, що пом"якшують покарання.

Суд першої інстанції, хоча і не зазначив у вироку про те, що ОСОБА_4 має
певні захворювання, однак медичні дані про незадовільний стан його
здоров"я були предметом судового дослідження і враховані при призначенні
покарання.

Призначене судом покарання ОСОБА_4. у вигляді 10 років позбавлення волі є
достатньою і справедливою карою засудженому за вчинений злочин, а тому
твердження апелянтів на м"якість покарання є необгрунтованими і не можуть
слугувати підставами для призначення йому більшого терміну позбавлення волі.

Твердження
ОСОБА_4. в апеляції та під час апеляційного розгляду про те, що він не мав
умислу позбавляти життя ОСОБА_1. та наніс йому лише один удар в підборіддя, є
необгрунтованими, оскільки спростовані, наведеними у вироку доказами.

Про те, що
ОСОБА_4 з метою позбавлення
життя наносив численні
удари руками та ногами потерпілому
ОСОБА_1 біля сходів будинку ОСОБА_5,
підтверджують його показання, дані, як в явці з повинною (т.1, а.с.33), так
і під час його допиту, як підозрюваного (т.1, а.с.49), а також висновками
судово-медичної експертизи, й іншими, наведеними у вироку доказами, яким суд
дав належну оцінку. Таким чином, твердження засудженого ОСОБА_4. про те, що суд
неправильно кваліфікував його дії, колегія суддів визнає необгрунтованими і
такими, що спрямовані на полегшення відповідальності за вчинене.

За таких
обставин подані апеляції не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляції
прокурора Хими P.P., який брав участь
в розгляді справи судом першої інстанції, потерпілої ОСОБА_1. та засудженого
ОСОБА_4. залишити без задоволення, а вирок Тисменицького районного суду від 18
червня 2007 року відносно засудженого ОСОБА_4 - без зміни.