№1-40/2007 р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2007 року ХОРОЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ
СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі: головуючого
судді ВИННИЧЕНКО Ю. М.,

при
секретарі ЛИСТОПАД В.Л.,

за участю
прокурора Береза С.Г.,

захисників: ОСОБА_15., ОСОБА_16

адвоката
ОСОБА_17

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду м.
Хорол кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1ІНФОРМАЦІЯ_1народження,
уроженця с. Стрелкове Генічеського
району Херсонської області, мешканця АДРЕСА_1українця, громадянина України, не
працюючого, раніше судимого 18.07.2005 року Лубенським міськрайонним судом за
ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого від відбуття
покарання згідно ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим терміном 2 роки,

в скоєнні
злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч.
2, 185 ч.3 , 187 ч.2 КК України,

ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_2народження,
уродженця та мешканця АДРЕСА_2українця, громадянина України, не працюючого,
раніше судимого:

1/ 05.04.2006
року Лубенським міськрайонним судом за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років
позбавлення волі, звільненого від відбуття покарання згідно ст. 75 КК України з
випробуванням з іспитовим терміном 2 роки;

2/ 26.09.2006
року Лубенським міськрайонним судом за ст. 185 ч. 2, 185 ч.3 КК України до 3
років і 3 місяців позбавлення волі, звільненого від відбуття покарання згідно
ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки, в скоєнні
злочину, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

5.11.2005 року
близько 13 години підсудний ОСОБА_1за
попередньою змовою з ОСОБА_3, відносно якого провадження по справі закрито у
зв"язку з його смертю, та іншими громадянами, відносно яких справа
виділена в окреме провадження, з метою викрадення чужого майна прибули до
дачної ділянки ОСОБА_4в кооперативі „Сонечко", розташованого в м. Лубни
Полтавської області по вул. Кононівській, заздалегідь взявши із собою газовий
різак із балонами, який привезли на автомобілі «Камаз» державний номер
НОМЕР_1під керуванням ОСОБА_5, якому вищевказані особи повідомили, що даний
дачний будинок належить їм. Переконавшись, що за ними ніхто не спостерігає,
підсудний ОСОБА_1 разом з
ОСОБА_3, відносно якого провадження по справі закрито у зв"язку з його
смертю, та іншими громадянинами, відносно яких справа виділена в окреме
провадження, таємно, повторно, з корисливих спонукань, викрали з ділянки
ОСОБА_4 належну останній металеву бочку вартістю 1035 грн., металеві ставні
двостворчасті в кількості 3 шт. по ціні за одну 70 грн. на суму 210 грн.,
металеву трубу довжиною 2 м. та діаметром 25 дюймів по ціні за 1 метр 9 грн. на
суму 18 грн., стовпчики від паркану виготовлені із швелера довжиною 1,5 м. в
кількості 6 шт. по ціні одного стовпчика 90 грн. на суму 540 грн., розрізавши
газовим різаком вказані речі на шматки та склавши порізані шматки на купу.
Потім зрізавши за допомогою газового різака замки на дверях дачного будинку та
проникнувши в будинок, вказані особи викрали металеву шпугу від дверей балкону
вартістю 10 грн., лопату вартістю 15 грн., граблі вартістю 10 грн., сапку
вартістю 10 грн., вила вартістю 15 грн., молоток вартістю 10 грн. Таким чином,
вказані особи викрали майно ОСОБА_4 на загальну суму 1873 гривень, завдавши їй
матеріальну шкоду на вказану суму.

Завантаживши
викрадені речі на автомобіль, останні вивезли їх за межі дачного кооперативу та
в подальшому розпорядились за власним розсудом.

Після цього,
20.12.2005 року близько 12 години ОСОБА_1за
попередньою змовою із ОСОБА_3,
відносно якого провадження по справі закрито у зв"язку з його смертю, з
метою викрадення чужого майна прибули до дачних ділянок в кооперативі
«Здоров"я», розташованого в м. Лубни Полтавської області по вул.
Кононівській. Для скоєння крадіжки вони заздалегідь взяли автомобіль ЗІЛ 130
держ. номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5, газовий різак із балонами та
різальником ОСОБА_6а також декілька чоловік в якості вантажників, яким
повідомили, що дачний будинок належить їм і крадіжки вони не вчиняють.
Переконавшись, що за ними ніхто не спостерігає, ОСОБА_1 та ОСОБА_3таємно, повторно,
з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу викрали з ділянки
ОСОБА_7металеву бочку об"ємом 6 м3 вартістю 870 грн. та 7 секцій металевої
огорожі по ціні за одну 70 грн. на суму 490 грн., викравши майна ОСОБА_7 на
загальну суму 1360 грн. Розрізавши дану бочку та огорожу газовим різаком на
частини та погрузивши на
автомобіль, останні вивезли викрадене за межі дачного кооперативу та в
подальшому розпорядились цими речами за власним розсудом.

Крім цього,
13.11.2006 року близько 20 години 40 хвилин ОСОБА_1за попередньою змовою із ОСОБА_8, перебуваючи в стані
алкогольного сп"яніння на вул. Л.Толстого м. Лубни Полтавської області та
помітивши ОСОБА_9 і ОСОБА_10, які проходили по цій же вулиці, за попередньою
змовою між собою вирішили відкрито заволодіти їх майном. Реалізовуючи свій
умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, ОСОБА_1 та ОСОБА_2
вчинили напад на ОСОБА_10 та ОСОБА_9, при цьому ОСОБА_1 пройшов між ОСОБА_10 та
ОСОБА_9, зачепивши останнього плечем, а коли ОСОБА_9 зробив йому зауваження,
почав словесну суперечку, спровокувавши таким чином конфлікт. В цей час ОСОБА_2 обійшов ОСОБА_10
та ОСОБА_9 з іншого боку та втрутився в розмову. Діючи узгоджено з ОСОБА_1, ОСОБА_2 сказав, щоб
ОСОБА_10 та ОСОБА_9
негайно давали 20 гривень. Тоді ОСОБА_9 з метою уникнення конфлікту дістав із
своєї барсетки гроші в сумі 5 гривень та передав їх ОСОБА_2

Після цього, ОСОБА_1 наказав ОСОБА_2
щоб той відвів ОСОБА_10
в сторону, а сам залишився з ОСОБА_9 та наніс йому кулаком правої руки
близько п"яти ударів по обличчю, вимагаючи при цьому гроші та мобільний
телефон, а коли до нього знову наблизився ОСОБА_10, ОСОБА_1 наніс йому один
удар кулаком правої руки в обличчя в область нижньої губи та один удар ногою в
район живота. В цей час ОСОБА_2,
виконуючи вказівку ОСОБА_1, відвів ОСОБА_10 на іншу сторону вулиці, де наніс
йому один удар кулаком правої руки в область лівого ока та почав вимагати
негайної передачі грошей та мобільного телефону, погрожуючи подальшим
нанесенням тілесних ушкоджень. Після того, як ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_2 про
відсутність грошей та мобільного телефону, останній почав руками перевіряти
його кишені, а ОСОБА_10, скориставшись тим, що ОСОБА_2 не притримує його за
куртку, а лише зовні обмацує кишені, побіг до приміщення станції швидкої
медичної допомоги м. Лубен, а ОСОБА_2 підійшов до ОСОБА_1 та ОСОБА_9
Продовжуючи свої спільні дії, направлені на напад з метою заволодіння чужим
майном, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повели ОСОБА_9 на подвір"я СШ № 10, при цьому
ОСОБА_1 тримав останнього за відворот куртки. На території подвір"я СШ №
10 м. Лубен ОСОБА_1 із руки ОСОБА_9 зняв золоту обручку, яку вони із ОСОБА_2
почали роздивлятись, а потім ОСОБА_1, вимагаючи гроші та мобільний телефон,
відкрив барсетку ОСОБА_9, яку останній тримав у руках, та дістав звідти мобільний
телефон «Nokia 3230» вартістю 1350 грн. в силіконовому чохлі вартістю
25 грн. із стартовим пакетом «ЮМС» вартістю 40 грн. та 10 грн. на рахунку, ОСОБА_2 при цьому стояв
неподалік та спостерігав за навколишньою обстановкою. Заволодівши майном
ОСОБА_9, ОСОБА_1 наніс
йому один удар лівою ногою в праве передпліччя. Після отриманого удару ОСОБА_9
відскочив назад та швидко пішов у напрямку вул. Крупської м. Лубен.

Таким чином, під
час розбійного нападу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заволоділи майном потерпілого ОСОБА_9
на загальну суму 1760 грн. та нанесли йому тілесні ушкодження у вигляді синців
навколо правого та лівого ока, правого плеча, верхньої губи з садном,
крововиливи на слизовій оболонці верхньої та нижньої губи, які згідно висновку
судово-медичної експертизи № 749 від 23.11.2006 року відносяться до легких
тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров"я; а
потерпшому ОСОБА_9 нанесли тілесні ушкодження у вигляді гематоми навколо лівого
ока, синця нижньої губи забитої рани на слизовій нижньої губи, які згідно
висновку судово-медичної експертизи № 750 від 23.11.2006 року відносяться до
легких тілесних пошкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров"я.
Зникнувши з місця пригоди, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розпорядились викраденими речами
за власним розсудом.

В судовому
засіданні підсудний ОСОБА_1вину в скоєнні злочинів, передбачених ст. ст. 185
ч.2, 185 ч.1 КК України визнав повністю, вину в скоєнні злочину, передбаченого
ст. 187 ч. 2 КК України - частково, тобто в розбої без попередньої змови з ОСОБА_2,
пояснивши, що він дійсно 5.11.2005 року за попередньою змовою із ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_3 та ОСОБА_13 скоїв крадіжку із дачного приміщення та ділянки
ОСОБА_4, та в подальшому викраденим майном вони розпорядились за власним
розсудом. Після того, 20.12.2005 року він разом з братом ОСОБА_3 викрали з
дачної ділянки ОСОБА_7 її особисті
речі, якими також розпорядились на власний розсуд. 13.11.2006 року він разом із
ОСОБА_2 проходив по вул. Л.Толстого м. Лубни та , наздоганяючи двох незнайомих
чоловіків, зачепив плечем одного із них. Як він пізніше дізнався прізвища цих
людей були ОСОБА_10 та ОСОБА_9. Із ОСОБА_9 у них почався конфлікт, до якого
приєднались і ОСОБА_1з
ОСОБА_10им. Під час суперечки ОСОБА_1 наніс кулаком близько п"яти ударів в
обличчя ОСОБА_9 та декілька ударів ногою та ліктем ОСОБА_9. Стверджує, що
ОСОБА_9 особисто відкрив свою барсетку, звідки ОСОБА_3 взяв його телефон. Коли ОСОБА_10 побіг до СШМД , ОСОБА_3 із
ОСОБА_1провели ОСОБА_9 до території СШ № 10, де розійшлись. Через деякий час
його та ОСОБА_1 затримали працівники міліції разом із ОСОБА_10им.

В судовому
засіданні підсудний ОСОБА_2вину в
скоєннні злочину, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України, визнав частково, тобто
в грабежі, скоєному повторно, без попередньої змови з ОСОБА_1, пояснивши, що
13.11.2006 року він разом із ОСОБА_3м о 20 годині 40 хвилин йшли по вул.
Л.Толстого та обганяли двох незнайомих чоловік, одного з яких ОСОБА_3 зачепив плечем і
між ними почалась суперечка. Як пізніше він дізнався прізвища цих людей були
ОСОБА_10 та ОСОБА_9. Спочатку конфлікт почався між ОСОБА_9 та ОСОБА_3м, а потім
до них ближче підійшли ОСОБА_10 та ОСОБА_2.
Під час суперечки ОСОБА_1не
відводив ОСОБА_10а, а вони відходили разом. Коли ОСОБА_1був в стороні
від ОСОБА_1 та ОСОБА_9, то бачив, як до них пішов ОСОБА_10 і ОСОБА_3 відлетів до
паркану, потім бачив як ОСОБА_3
комусь наносить удари та намагається відштовхнути ногою ОСОБА_10а. Потім
ОСОБА_1 залишився із ОСОБА_9 , а ОСОБА_1відійшов із ОСОБА_10им, який пішов у
приміщення СШМД. ОСОБА_1по звуку
розмови почув, що ОСОБА_3
і ОСОБА_9 вже на території СШ № 10. Коли він підійшов до ОСОБА_9 та ОСОБА_1
вже на території СШ № 10 то ОСОБА_9 пішов в напрямку вул. Крупської, а вони із
ОСОБА_3м пішли до вул. А.Кошового, де їх і затримали працівники міліції, а ОСОБА_1відійшов вбік та
перескочив паркан, тому його не забрали. Підсудний ОСОБА_2 стверджує, що
особисто ударів потерпшим не наносив, а лише взяв у ОСОБА_9 5 гривень.

Дослідивши
матеріали справи, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні
злочинів, передбачених ст. 187 ч. 2,185 ч.3, 185 ч. 2 та ОСОБА_2 у вчиненні
злочину, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України, крім часткового визнання ними
вини, повністю доводиться слідуючими доказами:

-показами
потерпілого ОСОБА_10, який категорично не погодився з постановою помічника
прокурора Хорольського р-ну від 24.04.2007 року про зміну обвинувачення, в якій
ставиться питання про застосовування кримінального закону, який передбачає
відповідальність за менш тяжкий злочин, та підтримав в порядку ст. 277 КПК України
обвинувачення у раніше пред"явленому обсязі, пояснивши, що 13.11.2006 року
близько 20 години 40 хвилин після спортивних занять в центрі здоров"я,
який розташований поблизу ЦМЛ м. Лубни по вул. Л.Толстого він разом із ОСОБА_9
повертались додому по вул. Л.Толстого м. Лубни. Коли вони проходили біля СШМД
до них із-заду підійшли двоє невідомих чоловіків, як пізніше вияснилось ОСОБА_1
та ОСОБА_2, які спровокували конфлікт, в ході якого відтіснили потерпілих в
темну частину вулиці, де ОСОБА_1сказав їм щоб давали гроші здається 20 грн. і з
ними розійдуться мирно, що ОСОБА_10 сприйняв як вимогу грошей та загрозу своєму
здоров"ю. ОСОБА_9 із своєї барсетки дістав купюру номіналом 5 грн. і
віддав її ОСОБА_2 та повідомив, що більше у нього немає. Потім ОСОБА_3 наказав ОСОБА_2
, щоб той відвів ОСОБА_10а у бік, тобто діяли вони спільно і переслідували
спільний умисел на заволодіння чужим майном. Коли ОСОБА_10 відійшов із одним
нападником, ОСОБА_3 наніс кулаком руки ОСОБА_9 по обличчю приблизно п"ять
ударів та сказав, щоб той віддавав йому гроші та мобільний телефон, інакше буде
гірше. ОСОБА_10 намагався втрутитись в конфлікт між ОСОБА_9 та ОСОБА_3м , але
коли хотів знову підійти до них, ОСОБА_2,
що стояв біля нього, наніс ОСОБА_10у удар кулаком правої руки по обличчю в область
лівого ока. Коли ОСОБА_10 намагаючись допомогти ОСОБА_9 знову наблизився до
нього та іншого нападника, хтось з нападників наніс йому удар ногою. Після
цього, ОСОБА_2 взяв ОСОБА_10а за відворіт куртки та перевів на інший бік вулиці
і почав вимагати гроші та мобільний телефон, на його слова, що таких речей
немає, почав руками прощупувати кишені ОСОБА_10а. Інший нападник постійно
знаходився із ОСОБА_9 В цей час ОСОБА_10 висмикнув свою куртку із рук ОСОБА_1
та побіг в напрямку станції швидкої медичної допомоги, щоб викликати міліцію.
Після того як ОСОБА_10 викликав міліцію він вийшов на вулицю, де ОСОБА_9 із
двома невідомими не було. Коли під'їхали працівники міліції, він їм повідомив
про цей випадок , та сівши до них у автомобіль, вони разом об"їхали цей
район і на вул. О.Кошового м. Лубни помітили нападників. Вони зупинились та
одного ОСОБА_10 затримав, поваливши на землю, а інший втік. На його запитання
де подівся ОСОБА_9 затриманий повідомив, що відпустили його. Затриманого
нападника вони доставили до Лубенського МРВ, де він назвався ОСОБА_1 При
особистому огляді ОСОБА_1 в кишені його штанів працівниками міліції було
виявлено мобільний телефон «Нокіа 3230» в силіконовому чохлі із панеллю
бордового кольору та інший телефон також марки „ Нокіа", але старішого
зразка, які було вилучено в присутності понятих. Через деякий час до приміщення
Лубенського МРВ прийшов і ОСОБА_9, який повідомив, що ці нападники у нього
забрали мобільний телефон, обручку, гроші та нанесли тілесні ушкодження.;

- показами
потерпілого ОСОБА_9 Олександра Дмитровича, який категорично не

погодився з
постановою помічника прокурора Хорольського р-ну від 24.04.2007 року про зміну

обвинувачення, в
якій ставиться питання про застосовування кримінального закону, який

передбачає
відповідальність за менш тяжкий злочин, та в письмовій заяві від 7.05.2007
року,

засвідченій
приватним нотаріусом Лубенського міського нотаріального округу Галич Н.М. та

зареєстрованій в
реєстрі за № 1254, підтримав в порядку ст. 277 КПК України обвинувачення у

раніше пред"явленому
обсязі за ст. 187 ч. 2 КК України, пояснивши до цього в ході судового

слідства, що
13.11.2006 року о 20 годині 40 хвилин він разом із ОСОБА_10 повертались

додому по вул.
Л.Толстого міста Лубен, де біля СШМД до них із-заду підійшли двоє невідомих

чоловік, один з
яких пройшов між ними, а інший збоку обігна їх , та розвернувшись, почали

говорити, що
вони заважають ходити їм, на ґрунті чого між ними виникла словесна суперечка.

Ці двоє чоловік
провокували бійку, але ОСОБА_10 та ОСОБА_9 намагались уникнути цього

конфлікту. Про
що розмовляв із одним з нападників ОСОБА_10 ОСОБА_9 не чув так як

говорив з тим,
що залишився з іншим, який говорив він про те, що вони не пропустили їх на

тротуарі, тобто
намагався втягнути у бійку. Через декілька секунд до них знову підійшов

ОСОБА_10 та
інший нападник, яким пізніше виявився ОСОБА_2,
який сказав, щоб

вони давали їм
грошей, суму не називав. ОСОБА_9 щоб уникнути конфлікту дістав із своєї

барсетки купюру
номіналом 5 грн. бо більше не було, так як по агресивній поведінці

нападників
зрозумів, що без конфлікту не вийде. Потім нижчий на зріст, яким пізніше
виявився

ОСОБА_1,
підійшов і наказав вищому, щоб той відвів у бікОСОБА_10 Коли

ОСОБА_10
відійшов із одним нападником, менший на зріст наніс кулаком правої руки

ОСОБА_9по
обличчю приблизно п"ять ударів, після цього сказав, щоб віддавав йому
гроші та

мобільний
телефон, інакше буде гірше. В цей час до них підійшов ОСОБА_2, а ОСОБА_1,
взявши ОСОБА_9 за відворот куртки потіг в район СШ № 10, а ОСОБА_1йшов поряд.
Зупинившись на території СШ № 10 за футбольним майданчиком ОСОБА_3 почав мовчки
знімати у ОСОБА_9 із правої руки золоту обручку, а ОСОБА_1стояв за 1.5-2 м. від них і дивився у їх бік. Знявши з
руки обручку, вони удвох почали її роздивлятись, а потім хтось із них забрав її
собі. Потім ОСОБА_3 знову
підійшов до ОСОБА_9, вимагаючи гроші та телефон, а ОСОБА_1залишився на своєму місці. Підійшовши до ОСОБА_9 знову
нападник відкрив барсетку, яка була в його руках із барсетки він дістав ОСОБА_9
телефон «Нокіа» 3230 та почав знову наносити удари, він наніс йому один удар
лівою ногою в район передпліччя правої руки і від цього упав на землю. В цей
час ОСОБА_9 відскочив від нього назад і вийшов на світло та швидко пішов в
напрямку вул. Крупської до прохідної ПЕС, звідки пішов до себе додому. Потім
пішов до міліції, де написав заяву про злочин і дізнався, що одного із
нападників працівники міліції вже затримали, але самого нападника він в
приміщенні міліції не бачив.; - протоколом огляду місця пригоди, з якого видно
розташування місця пригоди на місцевості. ( Т 2 а.с. 5 ),

-протоколом огляду та вилучення, з якого видно,
що під час огляду особистих речей ОСОБА_1 у нього було вилучено мобільний
телефон Нокіа 3230. (Т 2 а.с. 12), -протоколом медичного огляду для
встановлення стану сп»яніння згідно якого у ОСОБА_1 стан сп"яніння
викликаний вживанням алкоголю. (Т 2 а.с. 14),

- актом судово-
медичного обстеження № 732 від 15.11.2006 року, згідно якого у ОСОБА_9 легкі
тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров"я ( Т 2
а.с. 15 ),

-актом
судово-медичного обстеження № 730 від 14.11.2006 року, згідно якого у ОСОБА_10
легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров»я. ( Т 2
а.с. 16),

-протоколом
впізнання особи, згідно якого ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_2 як особу, що напала на
нього та заволоділа його речами. ( Т 2 а.с. 72 ),

- протоколом
впізнання особи, згідно якого ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_1 як особу, що напала на
нього та заволоділа його речами. ( Т 2 а.с. 74 ), -протоколом впізнання
предмета, згідно якого ОСОБА_9 впізнав вилучений у ОСОБА_1 мобільний телефон. (
Т 2 а.с. 76 ),

-постановою про
визнання та приєднання до кримінальної справи в якості речового доказу
вилученого у ОСОБА_1 мобільного телефону «Нокіа 3230» ( Т 2 а.с. 77 ),

- протоколом
огляду вилученого у ОСОБА_1 мобільного телефону « Нокіа 3230», з якого видно,
що в мобільному телефоні мається фотознімок матері ОСОБА_9 та відсутня флеш
картка пам»яті телефону. ( Т 2 а.с. 78 ),

-протоколом
очної ставки між ОСОБА_2 та ОСОБА_10 ( Т 2 а.с. 80 ), -протоколом очної ставки
між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ( Т 2 а.с.82 ), - протоколом відтворення обставин та
подій злочину із ОСОБА_1 (Т 2 а.с. 90),

-висновком
судово-медичної експертизи № 749 від 23.11.2006 року, згідно якої у ОСОБА_9
маються тілесні ушкодження у вигляді синців навколо правого та лівого ока,
правого плеча, верхньої губи з садном, крововиливи на слизовій оболонці
верхньої та нижньої губи, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не
спричинили короткочасного розладу здоров"я ( Т 2 а.с. 106 ),

-висновком
судово-медичної експертизи № 750 від 23.11.2006 року, згідно якого у ОСОБА_10а CM.
маються тілесні ушкодження у вигляді гематоми навколо лівого ока, синця нижньої
губи, забитої рани на слизовій нижньої губи, які відносяться до легких тілесних
пошкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров»я. ( Т 2 а.с. 112),

-висновком
повторної судово-медичної еспертизи № 3567 від 18.12.2006 року, згідно якої у
ОСОБА_10 маються тілесні ушкодження у вигляді гематоми та синця голови, забитої
рани слизової нижньої губи які кваліфікуються як ушкодження легкого ступеню, що
спричинили короткочасний розлад здоров»я. ( Т 2 а.с. 121 ),

-висновком
товарознавчої експертизи від 4.12.2006 року, з якої вбачається вартість
вилучених речей з урахуванням відсотку зносу станом на момент викрадення. ( Т 2
а.с. 127 ),

-протоколом
очної ставки між ОСОБА_1 та ОСОБА_9 ( Т 2 а.с. 131 ), - протоколом очної ставки
між ОСОБА_1 та ОСОБА_10 ( Т 2 а.с. 135 ),

- протоколом
очної ставки між ОСОБА_9 та ОСОБА_2 ( Т 2 а.с. 138 ). Згідно висновку медичного
обстеження ОСОБА_1 здоровий,
працездатний, примусового лікування від наркоманії та алкоголізму не потребує
на обліку не перебуває.(т. 1 а.с.
98.) Згідно висновку медичного обстеження ОСОБА_2працездатний, хворіє на НДЦ по гіпертонічному типу,
опійною наркоманією в стадії нестійкої ремісії, примусового лікування не
потребує, (т. 2 а.с. 161 ).

Підсудний ОСОБА_1 повністю визнав
всі фактичні обставини справи в частині звинувачення в крадіжках чужого майна,
тобто злочинах, передбачених ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3 КК України, які суд вважає
повністю доведеними та такими, що не потребують додаткового дослідження в ході
судового слідства, тому відповідно до ст. 299 КПК України суд виніс постанову
про обмеження доказів по справі в даній частині лише допитом підсудного ОСОБА_2

Проаналізувавши
матеріали справи, покази підсудних, потерпілих та свідків, суд критично
відноситься до постанови помічника прокурора Хорольського р-ну від 24.04.2007
року про зміну обвинувачення, в якій ставиться питання про застосовування
кримінального закону, який передбачає відповідальність за менш тяжкий злочин,
оскільки вона повністю спростовується матеріалами справи, тобто стабільними
показами потерпілих ОСОБА_10
та ОСОБА_9на досудовому слідстві та в суді щодо обставин скоєння підсудними за
попередньою змовою між собою тяжкого злочину - розбою, узгодженістю дій
підсудних, застосування насильства до потерпілих обома підсудними, що
виконували вказівки один одного, а також їх. поведінкою після вчинення нападу
на потерпілих, тому вважає законною і обгрунтованою позицію потерпших ОСОБА_10а
та ОСОБА_9 по підтримці звинувачення в раніше пред"явленому обсязі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що
умисні дії підсудного ОСОБА_1 по крадіжці чужого майна потерпілої
ОСОБА_4правильно кваліфіковано по частині 3 статті 185 КК України, тобто таємне
викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою
групою осіб, з проникненням у приміщення.

Умисні дії
підсудного ОСОБА_1 по крадіжці чужого майна потерпілої ОСОБА_14правильно
кваліфіковано по частині 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого
майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Умисні дії
підсудних ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що виразились в нападі з метою заволодіння чужим
майном потерпілих ОСОБА_10
та ОСОБА_9, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та
здоров"я особи, яка зазнала нападу та з погрозою застосування такого
насильства (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб правильно
кваліфіковані по ст. 187 ч. 2 КК України.

При обранні міри
покарання підсудним ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суд враховує обставини справи, кількість
та тяжкість скоєних кожним з підсудних злочинів, розмір матеріальної шкоди,
відсутність в їх діях пом"якшуючих та виключних обставин по справі, а також
особи підсудних, які раніше судимі, дані злочини скоїли в період іспитового
строку, призначеного судом, не ставши на шлях
виправлення, але позитивно характеризуються по місцю проживання, ОСОБА_2 має на утриманні
малолітню дитину, тому їх виправлення можливе лише в місцях позбавлення волі
шляхом призначення мінімальних покарань відповідно до санкцій статей, по яких
кваліфіковано їх дії.

Цивільний позов
потерпілого ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, в
сумі 535 гривень та моральної шкоди, завданої злочином, в сумі 500 гривень
повністю огрунтований матеріалами справи, тому його слід задовольнити повністю.
Цивільні позови потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_7 в частині відшкодування
матеріальної шкоди, завданої злочином, повністю обгрунтовані матеріалами
справи, тому їх належить задовольнити повністю, в частині відшкодування на їх
користь моральної шкоди -задовольнити частково з урахуванням обставин справи,
ступеню їх моральних страждань, розміру матеріальної шкоди та судової практики,
тобто по 500 гривень на користь кожної з потерпілих.

Відповідно до
протоколів про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину/ т.2 а.с.
19,32/ строк відбуття покарання підсудному ОСОБА_1 належить рахувати з 14.11.2006 року,
ОСОБА_2-з 15.11.2006 року.

Речовий доказ по
справі - мобільний телефон Нокіа 3230» з панеллю бордового кольору ( Т 2 а.с.
77 ) слід передати власнику потерпілому ОСОБА_9Судові витрати по справі
відсутні. На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України,

засудив:

ОСОБА_1по ст.
185 ч. 2 КК України до 1 / одного/ року позбавлення волі,

по ст. 185 ч.3
КК України до 3 /трьох/ років позбавлення волі,

по ст. 187 ч. 2
КК України до 7/ семи/ років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини його
особистого майна,

шляхом поглинення
менш суворого покарання більш суворим відповідно до ст. 70 КК України
призначити йому покарання у вигляді 7/ семи/ років позбавлення волі з
конфіскацією 1/2 частини його особистого майна, шляхом часткового приєднання до
даного покарання, покарання, призначеного вироком Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 18.07.2005 року у вигляді 6 / шести/ місяців
позбавлення волі відповідно до ст. 71 КК України призначити йому остаточну міру
покарання за даним вироком -7/сім/
років/ шість місяців позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини його
особистого майна.

ОСОБА_2по ст.
187 ч. 2 КК України до 7 / семи/ років позбавлення волі з конфіскацією 1/2
частини його особистого майна, шляхом часткового приєднання до даного
покарання, покарання, призначеного вироком Лубенського міськрайонного суду
Полтавської області від 26.09.2006 року, у вигляді 1 /одного/ місяця
позбавлення волі відповідно до ст. 71 КК України призначити йому остаточну міру
покарання за даним вироком-7 / сім/ років один місяць позбавлення волі з
конфіскацією 1/2 частини його особистого майна»

Стягнути із
засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь потерпілого ОСОБА_9у відшкодування
матеріальної шкоди, завданої злочином, кошти в сумі 535 гривень, у
відшкодування моральної шкоди - 500 гривень солідарно.

Стягнути із засудженого ОСОБА_1 на користь потерпілої
ОСОБА_4у відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, кошти в сумі 1838
гривень, у відшкодування моральної шкоди - 500 гривень.

Стягнути із
засудженого ОСОБА_1 на користь потерпілої ОСОБА_7у відшкодування матеріальної
шкоди, завданої злочином, кошти в сумі 1360 гривень, у відшкодування моральної
шкоди - 500 гривень.

Речовий доказ по
справі - мобільний телефон Нокіа 3230» з панеллю бордового кольору ( Т 2 а.с.
77 ) передати власнику потерпілому
ОСОБА_9

Строк відбуття
покарання засудженим: ОСОБА_1 рахувати з 14.11.2006 року, ОСОБА_2-3 15.11.2006
року.

Міру запобіжного
заходу відносно засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу
залишити попередню - тримання під вартою.

На вирок може
бути подана апеляція до Апеляційного суду Полтавської області протягом 15 діб з часу його проголошення, засудженими з
часу вручення копії вироку.