Справа № 1-138/10
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2010 року Нетішинський міський суд

Хмельницької області

в складі:

головуючого - судді Стасюка P.M.,

при секретарі Федорчук Л.О.,

за участю прокурора Супрун О.О.,

за участю адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Нетішин кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого оператором пульта керування ІІІ розряду ЕРП ВП ХАЕС, не одруженого, що не має на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого, у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 187 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

21.05.2010 року близько 21:30 год. в м.Нетішин, ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного спяніння біля третього підїзду будинку по вул. Незалежності, 19, предявив потерпілому ОСОБА_3 вимогу передати належний йому мобільний телефон для здійснення дзвінка. На заперечення потерпілого, про те, що на рахунку немає коштів, ОСОБА_2 сказав, що вставить свою сім-картку. Сприйнявши дану вимогу як реальну погрозу, потерпілий був змушений передати свій мобільний телефон марки «ОСОБА_4 К 750і» з флеш-картою «Мікро СД» на 1 Гб. вартістю 500 гривень, попередньо вийнявши з нього сім-карту мобільного оператора «Київстар» № 098-036-01-84, оскільки не хотів провокувати підсудного.

В подальшому, близько 22:00 год. на намагання та прохання потерпілого ОСОБА_3 повернути собі його мобільний телефон, ОСОБА_2, переслідуючи корисні мотиви та намір володіти та розпоряджатися майном потерпілого ОСОБА_3, вдарив останнього, що призвело до падіння потерпілого ОСОБА_3 і заподіяння йому тілесних ушкоджень у вигляді осаднення в потиличній ділянці голови, забійної рани в потиличній ділянці голови.

Внаслідок застосування ОСОБА_2 удару потерпілому ОСОБА_3, останній на кілька хвилин втратив рівновагу та перебував в розгубленості, що дало можливість ОСОБА_2 втекти з місця події та розпорядитись викраденим майном ОСОБА_3 загальною вартістю 500 гривень на власний розсуд, заподіявши таким чином потерпілому майнової шкоди на дану суму.

Крім того, 21.05.2010 року в період часу з 22:05 год. по 22:15 год. в м.Нетішин, ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного спяніння біля другого підїзду будинку по вул. Незалежності, 19, з неприязних відносин, які виникли раптово з приводу намагання потерпілого ОСОБА_3 повернути собі свій мобільний телефон, умисно заподіяв потерпілому численні удари кулаками та ногами в голову, що призвело до падіння потерпілого на асфальт, а в подальшому продовжив заподіювати численні удари кулаками та ногами в різні частини тіла потерпілого, внаслідок чого заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді осаднення в потиличній ділянці голови зліва; забійної рани в потиличній ділянці голови справа; синця в ділянці нижньої щелепи справа та з частковим поширенням на підщелепну ділянку, відкритого перелому нижньої щелепи; синця в ділянці зовнішньої поверхні лівого плеча в нижній третині; садна в ділянці лівої лопатки; синця в ділянці зовнішньої поверхні лівого стегна у верхній третині; садна в ділянці передньої поверхні лівого колінного суглобу, які відповідно до висновку судово-медичного експерта від 17.06.2010 р.№182 відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за кваліфікуючим критерієм тривалого розладу здоровя.

Допитаний в судовому засіданні підсудний вину визнав, а саме: факт заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості та факт заволодіння телефоном, хоча стверджує, що мав намір його повернути потерпілому, однак в результаті конфлікту забув це зробити. Щиро розкаявся у вчиненому.

Стосовно нанесення потерпілому ОСОБА_3 ударів, то як стверджує підсудний вони стали відповіддю на удар в пах, який наніс сам потерпілий. В результаті такого удару у нього було виявлено забій лівого яєчка та йому було надано оперативне лікування (а.с. 60,84). Однак з даного приводу він до потерпілого претензій не має.

На даний час телефон потерпілому повернуто. Крім того потерпілому компенсовано матеріальні збитки потрачені ним на лікування в сумі однієї тисячі гривень та сплачено три тисяч гривень матеріальної шкоди.

Потерпілий ОСОБА_3 показав, що передав телефон підсудному на його неодноразові настирливі прохання, а також з метою уникнути конфлікту. Про те, що телефон йому можуть не повернути він не переживав, оскільки знав де живе підсудній. Однак, додому повертатись без телефону не хотів, тому і намагався повернути його назад. Щодо епізоду коли він упав із лавочки, то це сталось в результаті різкого руху рукою підсудного в його сторону.

В подальшому підсудний побив його через його намагання повернути свій мобільний телефон. Потерпілий заперечує, що завдавав підсудному будь які удари, оскільки ОСОБА_2 старший нього за віком та значно переважає його в силі.

Свідок ОСОБА_5 підтримала свої покази які вона дала на досудовому слідстві, про обставини заподіяння тілесних ушкоджень її сину ОСОБА_3 які він їй повідомив. (а.с.38-39).

Крім повного визнання підсудним своєї вини, вона обєктивно підтверджується письмовими доказами у справі, а саме: протоколом явки з повинною (а.с.10); актом судово-медичного обстеження (а.с. 21), а саме: спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому.

Проаналізувавши показання підсудного, потерпілого, свідка, матеріали справи, суд вважає, що дії підсудного по факту нанесення середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень кваліфіковано правильно за ч.1 ст.122 КК України.

Відповідно до розяснень які дані в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009р. №10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» коли винна особа вже отримала реальну можливість розпорядитися чи користуватися протиправно вилученим майном, але застосовує насильство лише з метою уникнення затримання, її дії не можуть визнаватися грабежем, поєднаним з насильством. Залежно від способу вилучення майна вони можуть розцінюватись як крадіжка або грабіж. Застосування насильства в такому випадку утворює окремий склад злочину і потребує окремої кваліфікації залежно від тяжкості наслідків та заподіяної потерпілому фізичної шкоди.

На підставі вищезазначеного дії підсудного по факту заволодіння чужим майном з ч.1 ст.187 КК України необхідно перекваліфікувати на ч.1 ст.186 КК України, як грабіж, оскільки підсудний мав реальну можливість розпорядитися та користуватися протиправно вилученим майном, але застосовував насильство лише з метою не дати змоги потерпілому забрати телефон.

При визначенні виду та міри покарання ОСОБА_2 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчинених злочинів, відповідно до ст.12 КК України, а саме: те, що скоєні злочини є середньої тяжкості, особу підсудного, а саме: те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, на обліку в лікарів нарколога та я психіатра не перебуває.

Обставинами, що відповідно до ст.66 КК України помякшують покарання підсудного, суд визнає щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину, явка з повинною, добровільне відшкодування завданих потерпілому збитків, думку потерпілого, який не настоює на суворій мірі покарання підсудному.

Обставиною, що відповідно до ст.67 КК України обтяжує покарання підсудному, суд визнає вчинення злочину особою, яка перебуває в стані алкогольного спяніння.

Враховуючи вищевикладене суд вважає за необхідне обрати йому покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, у вигляді позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, так як приходить до висновку, що його виправлення можливе без відбування покарання

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.323,324 КК України,

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні злочинів передбачених ст.ст.122 ч.1, 186 ч.1 КК України і призначити покарання:

- за ст.122 ч.1 КК України до 2-х років позбавлення волі;

- за ст.186 ч.1 КК України до 3-х років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання 3-ри роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування основного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, відповідно до ст. 76 КК України, зобовязавши його не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи, періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину, і виконає покладені на нього обовязки.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу, залишити підписку про невиїзд.

Речові докази по справі мобільний телефон марки «ОСОБА_4 К 750і» з акумуляторною батареєю та флеш-картою «Мікро-СД» на 1 Гб., що знаходяться на відповідальному збереженні в потерпілого ОСОБА_3Ю, залишити ОСОБА_3

На вирок може бути подана апеляція в апеляційний суд Хмельницької області протягом 15 діб з дня його проголошення через Нетішинський міський суд, а засудженому в той же строк з дня отримання копії вироку.

Суддя підпис

З оригіналом вірно:

Суддя Стасюк Р.М.