Справа № 1-40/08
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2008 року
Борзнянський районний суд
Чернігівської області

в складі головуючої судді Затєєвої С.Д.

при секретарі
Литвиненко В.В.

з участю прокурора Цуцол К.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.
Борзні кримінальну справу по
обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителяАДРЕСА_1

українця, громадянина України, освіта

неповна середня, одруженого, має на утриманні малолітню

дитину, військовозобов'язаного,
не працюючого, раніше

судимого: 6 червня 2006 року Борзнянським
районним

судом Чернігівської області по ст. 297 КК України до 3-х

років обмеження волі. Звільнений від
відбування покарання за

поставновою Менського районного суду Чернігівської

області на підставі ст.1 п.”б”
закону України „ Про амністію” з

8 серпня 2007 року.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2

уродженця с. Новотроїцьке Добропільського району

Донецької області, українця,
громадянина України, освіта

неповна середня, не одруженого,
інваліда 1-ї групи, прож.

в АДРЕСА_2, раніше

не
судимого

обох в скоєнні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України

в с т а н о в и в

В ніч
на 23 грудня 2007 року ОСОБА_1. за
попереднім зговором з ОСОБА_2., знаходячись в стані алкогольного сп'яніння, з
метою викрадення чужого майна прибули до господарства ОСОБА_3, яке розташоване
вАДРЕСА_3, де через огорожу проникли до подвір'я вищезазначеного господарства і
з вантажного відділення автомобіля „ Газель” таємно викрали два мішки цукру загальною
вагою 100 кг та загальною вартістю 353
грн. та пилосос марки „ Скарлет” вартістю 290 грн., які належали ОСОБА_4, чим
заподіяли останньому матеріальну шкоду на суму 643 грн.

Підсудні ОСОБА_1. та ОСОБА_2. винними себе в пред'явленому обвинуваченні
визнали повністю і пояснили, що вдень 23 грудня 2007 року вони разом вживали
спиртні напої. Близько 24 год, коли
проходили мимо господарства ОСОБА_3., то
вирішили скоїти крадіжку. ОСОБА_1. через
огорожу проник на подвір'я господарства ОСОБА_3. і побачивши автомобіль
„Газель” , що знаходився у дворі, з багажного відділення автомобіля, яке було не закрите на замок, викрав два мішки цукру та пилосос. Викрадені
мішки з цукром та коробку з пилососом подав через огорожу ОСОБА_2., який заховав
за дошками. Після чого ОСОБА_1. залишився біля викрадених
речей, а ОСОБА_2. пішов по велосипед. Через деякий час він повернувся з двома велосипедами, на яких
вони перевезли цукор та пилосос спочатку до ОСОБА_2. додому, де попоросили його дядька ОСОБА_5. знайти покупця на цукор. Поскільки це було біля 2 год. ночі, то останній пообіцяв знайти покупця вдень.
Потім викрадене з допомогою велосипедів перевезли до місця проживання ОСОБА_1.
де сховали цукор в погребі, а коробку з пилососом на горищі веранди. 23 грудня
2007 року ОСОБА_5. повідомив, що знайшов
покупця на два мішки цукру. ОСОБА_1.
попросив свого брата ОСОБА_6 надати допомогу в перевезенні цукру до покупця. Після того як ОСОБА_5. та
ОСОБА_6 повезли цукор , то вони
залишилися вдома у ОСОБА_1., куди через деякий час і приїхали працівники
міліції, яким вони відразу зізналися у скоєному злочину.

Заслухавши підсудних, потерпілого, допитавши свідків та вивчивши
матеріали кримінальної справи суд вважає, що вина підсудних, крім їх особистого
зізнання, підтверджується сукупністю слідуючих доказів.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4. пояснив, що він зареєстрований, як приватний підприємець і
займається торгівлею. В суботу 22 грудня 2007 року він загрузивши в
автомобіль „Газель” товар, серед яких
був цукор і пилосос ”Скарлет” , на ніч
поставив його на подвір'ї своєї матері
ОСОБА_3., яка проживає в АДРЕСА_3.
Закрив двері багажного відділення автомобіля дерев'яним клином, так
як пошкоджений був замок. Коли вранці 23
грудня 2007 року прийшов взяти автомобіль, щоб їхати на ринок торгувати, то
побачив, що дерев'яний клин на дверях знаходиться не в тому положенні в якому
він його залишав. Відкривши двері побачив, що відсутня коробка з пилососом, а
також немає двох мішків цукру. Вдень у
своїх справах він під'їхав до магазина свого брата, що розташований по АДРЕСА_4
і коли знаходився в магазині до нього підійшов ОСОБА_5. і запропонував купити
два мішки цукру. Здогадавшись, що це його цукор, він згодився придбати. Коли
ОСОБА_5. поїхав по цукор, то він
викликав працівників міліції, які приїхавши і вилучили його. По етикетках він впізнав, що мішки з цукром його. Через деякий час працівники міліції
вилучили у підсудних і викрадений в нього пилосос. Так як викрадений в нього
товар йому повернуто, то він ні матеріальних, ні моральних претензій до
підсудних немає.

Як
вбачається з показів свідка ОСОБА_5.
допитаного в судовому засіданні, що дійсно
біля 2 год. ночі 23 грудня 2007 року
його розбудив племінник ОСОБА_2. і попросив найти покупця на два мішки
цукру. Поскільки була пізня година, то
він пообіців це зробити вдень. Що за цукор він не цікавився і ОСОБА_5.
йому не говорив де він його взяв,
але подумав, що хлопці його заробили. На слідуючий день, коли
знаходився в магазині поАДРЕСА_4, то
запропонував придбати цукор ОСОБА_4. Останній згодився. Не підозрюючи, що він
крадений, він з допомогою ОСОБА_6. привіз цукор до магазину де йому ОСОБА_4.
повідомив, що це цукор викрадений в нього і він уже викликав працівників міліції.

Покази
підсудних, потерпілого, свідка повністю знаходять своє узгодження з протоколами
виявлення та вилучення а.с. 16,17 з яких вбачається, що з складського
приміщення магазину поАДРЕСА_4 було вилучено два мішки з цукром. Як пояснив при
вилученні ОСОБА_4. зазначений цукор він придбав у ОСОБА_5. і по етикетці, на
якій значиться Парафіївський цукровий завод, він впізнає що цей цукор було
викрадено в ніч на 23 грудня 2007 року з його автомобіля, що знаходився на
подвір'ї матері ОСОБА_3. Також у
підсудних було вилучено і пилосос „ Скарлет” .

Вартість викраденого підтверджується
довідками на а.с. 46-48.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що
підсудні ОСОБА_1. та ОСОБА_2. своїми умисними діями, які виразилися в таємному
викраденні чужого майна шляхом проникнення в сховище і за попереднім зговором
між собою, то тим самим скоїли злочин передбачений ч. 3 ст.185 КК України і їх
дії органом досудового слідства кваліфіковані правильно.

В ході
досудового слідства в відношенні підсудних проводилася судово-наркологічна
експертиза за висновком якої ні
ОСОБА_1., ні ОСОБА_2. примусового лікування від алкоголізму не потребують.

Вирішуючи
питання про вид та міру покарання підсудним суд приймає до уваги суспільну
небезпечність скоєного ними злочину, який законом віднесено до тяжких злочинів.

ОСОБА_1. є особою, яка притягувалася до кримінальної
відповідальності. За місцем проживання
характеризуєтьмя посередньо. Має на утриманні малолітню дитину, та дружину, яка
зайнята доглядом за дитиною до 3-х років. Щиро розкаюється в скоєному.
Зазначені обставини суд визнає такими, що пом'якшують покарання підсудного.
Обставинами, що обтяжують відповідальність підсудного ОСОБА_1. є скоєння ним
злочину в стані алкогольного сп'яніння і рецедив злочину.

ОСОБА_2. до кримінальної відповідальності притягується вперше. За місцем
проживання характеризується з позитивної сторони, є інвалідом 1-ї групи, щиро
розкаюється в скоєному . Зазначені обставини суд визнає як такі що пом'якшують
покарання підсудного ОСОБА_2. Обставиною, що обтяжує його відповідальність є
скоєння ним злочину в стані алкогольного сп'яніння.

Виходячи з викладеного і враховуючи
обставини, які обтяжують та пом'якшують покарання підсудних суд вважає за
можливе застосувати до них ст.75 КК України і звільнити їх від відбування
покарання з випробуванням, якщо вони протягом іспитового строку своєю поведінкою і ставленням до праці
докажуть своє перевиховання і виправлення.

Керуючись ст. 323-324 КПК України суд,

ЗАСУДИВ

ОСОБА_1
визнати винним в скоєнні злочину
передбаченго ч.3 ст.185 КК України і
призначити йому покарання 3 (три) роки 6
(шість) місяців позбавлення волі.

На
підставі ст.75 КК України ОСОБА_1.
звільнити від відбування покарання призначеного вироком суду з випробуванням з
іспитовим строком 3 (три) роки,
зобов'язавши засудженого відповідно до ст.76 КК України в період іспитового
строку періодично з'являтися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої
інспекції і повідомляти останні про зміну місця проживання і роботи.

ОСОБА_2
визнати винним в скоєнні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України і
призначити йому покарання 3 (три) роки позбавлення волі .

На
підставі ст.75 КК України ОСОБА_2 . звільнити від відбування покарання
призначеного вироком суду з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, зобов'язавши засудженого відповідно до ст.76 КК України в
період іспитового строку періодично з'являтися на реєстрацію в органи
кримінально-виконавчої інспекції і повідомляти останні про зміну місця
проживання.

До
набрання вироком законної сили запобіжний захід засудженим залишити попередній
- підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Вирок
може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський
районний суд на протязі 15 діб з дня
проголошення вироку.

Суддя
Борзнянського райсуду С.Д.Затєєва