АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження №0012629 за апеляційною скаргою прокурора у провадженні на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 22 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 22 квітня 2015 року, з підготовчого судового засідання, повернуто прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0012629 відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 14, ч. 5 ст. 191 КК України.

Таке рішення суд першої інстанції мотивував тим, що обвинувальний акт, в порушення вимог ст.ст. 219, 283 КПК України, був поданий до суду у понад строк досудового розслідування, оскільки ОСОБА_6 було повідомлено про підозру 14.01.2015 року, тобто строк досудового розслідування сплинув 14.03.2015 року, а обвинувальний акт, відповідно до відмітки поштового відділення, направлений до суду поштою 07.04.2015 року.

Крім того, обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки в ньому викладено фактичні обставини кримінального правопорушення та обвинувачення без зазначення способу, у який ОСОБА_6 мав намір заволодіти майном ТОВ «Рейкон», що порушує право обвинуваченого на захист.

І за наявності таких недоліків обвинувального акта суд визнав неможливим призначення судового розгляду та прийняв рішення про його повернення прокурору.
________________________________________
Справа №11-кп/796/962/2015 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_7
Категорія: ст. 314 КПК України Доповідач ОСОБА_1
Не погодившись з таким рішення, прокурор у провадженні подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу суду незаконною, постановленою з істотним порушенням кримінального процесуального закону, просить її скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції обвинувального акта зі стадії підготовчого судового засідання.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що суд прийшов до помилкового висновку, що обвинувальний акт повинен був бути поданим до суду в межах строків досудового розслідування, оскільки обвинувальний акт, відповідно до положень ст. 110 КПК України, складений та затверджений в останній день досудового розслідування, а, враховуючи те, що кримінальний процесуальний закон прямо не передбачає звернення до суду з обвинувальним актом саме в межах строку досудового розслідування, то порушень закону не допущено.

Також апелянт зазначає, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , за своїм змістом, повністю відповідає зазначеним вимогам ст. 291 КПК України, а, повертаючи обвинувальний акт, у зв`язку з відсутністю у ньому вказівки на спосіб, у який ОСОБА_6 намагався заволодіти майном потерпілого, суд фактично порушив вимоги ст. 314 КПК України, оскільки здійснив перевірку обвинувального акта на предмет достатності доказів причетності особи до вчинення інкримінуємого йому кримінального правопорушення, а не на предмет його правильного оформлення, чим вийшов за межі наданих йому повноважень на стадії підготовчого судового засідання.

Обвинувачений ОСОБА_6 подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги, а також обвинуваченого, який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За приписами ч. 3 ст. 314 КПК України суд має право із стадії підготовчого судового розгляду повернути обвинувальний акт прокурору в тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Пунктами 1 9 частини 2 статті 291 КПК України визначено перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт. Зокрема, обвинувальний акт обов`язково повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Таким чином, рішення про повернення обвинувального акту прокурору може бути прийнято лише в разі, якщо при його складанні допущені порушення вимог ч.2 ст. 291 КПК України.

Приймаючи рішення про повернення обвинувального акту прокурору, суд послався на невідповідність обвинувального акту вимогам КПК, оскільки в ньому у фактичних обставинах та у формулюванні обвинувачення не вказано способу, у який ОСОБА_6 мав намір заволодіти майном ТОВ «Рейкон».

Проте, на думку колегії суддів, повертаючи обвинувальний акт прокурору з цих підстав, суд вийшов за межі предмету судового розгляду, який вирішується у підготовчому судовому засіданні, та фактично вдався до дослідження обставин кримінального провадження, що є неприпустимим на даній стадії судового розгляду.
Так, під час перевірки можливості призначення кримінального провадження до судового розгляду, що є, в тому числі, завданням підготовчого судового засідання, правова оцінка відповідності викладених в обвинувальному акті встановлених обставин вчинення злочинів повинна бути дана тільки відносно загальних критеріїв відповідності ознакам статей (частин статей) Кримінального кодексу України кримінальна відповідальність за якими, на думку прокурора, повинна настати відносно обвинувачених.

Як убачається з обвинувального акта відносно ОСОБА_6 , в ньому зазначені всі обов`язкові відомості, про які йдеться в ч. 2 ст. 291 КПК України, тобто цей процесуальний документ за формою та змістом повністю відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.

При цьому, в обвинувальному акті зазначено формулювання обвинувачення, відповідно до якого ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні службового підроблення та у готуванні у формі умисного створення умов для вчинення заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, в особливо великих розмірах, а тому твердження суду про те, що в обвинувальному акті не зазначено спосіб, у який ОСОБА_6 мав намір заволодіти майном ТОВ «Рейкон», не відповідає змісту обвинувального акту.

Колегія суддів також вважає, обґрунтованими посилання апелянта на те, що судом безпідставно повернуто обвинувальний акт прокурору в звязку з його подачею суду у понад строк досудового розслідування, оскільки, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, зокрема реєстру матеріалів досудового розслідування, обвинувальний акт в ньому складено в межах строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України, а та обставина, що обвинувальний акт передано до суду за межами цього строку, не є істотним порушенням вимог КПК, яке б перешкоджало призначенню обвинувального акта до судового розгляду.

За таких обставин, апеляційна скарга прокурора у провадженні підлягає задоволенню, ухвала суду скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора у провадженні задовольнити.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 22 квітня 2015 року, якою повернуто прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0012629 відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 14, ч. 5 ст. 191 КК України, скасувати, а обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні повернути в суд першої інстанції для розгляду зі стадії підготовчого судового засідання.

Судді:

____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3