Справа № 1-164/11 Провадження №11/0390/221/2012
Головуючий у 1 інстанції:Гончарук О.Н.
Категорія:ч.1 ст.115 КК України Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2012 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду кримінальних справ
апеляційного суду Волинської області в
складі:

головуючого судді -Силки Г.І.

суддів -Польового М.І., Оксентюка В.Н.,

з участю прокурора -Старчука В.М.,

захисника -ОСОБА_1,

засудженого -ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні кримінальну справу за
апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок
Камінь-Каширського районного суду від
21 грудня 2012 року, яким

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин
України, уродженець та житель АДРЕСА_1,
з повною загальною середньою освітою,
одружений, постраждалий від
Чорнобильської катастрофи (категорія
3), пільговий пенсіонер, згідно ст.89 КК
України не судимий, -

- засуджений за ч.1 ст.115 КК України до
покарання у виді позбавлення волі на
строк 11 (одинадцять) років.

Строк відбування призначеного
покарання постановлено рахувати з 04
жовтня 2011 року.

До вступу вироку в законну силу
запобіжний захід засудженому ОСОБА_2
залишено тримання під вартою.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 10 000
(десять тисяч) гривень витрат на
поховання потерпілого, 30000 (тридцять
тисяч) гривень завданої моральної
шкоди, 500 (п'ятсот) гривень витрат на
правову допомогу адвоката за
представництво його інтересів в суді.

Вироком вирішено долю речових доказів
та судових витрат.

Арешт, накладений на кошти засудженого
-2612 (дві тисячі шістсот дванадцять)
гривень та 500 (п'ятсот) доларів США, які у
нього вилучені і зберігаються на
депозитному рахунку
Камінь-Каширського РВ УМВС України у
Волинській області, постановлено зняти
і звернути їх в рахунок погашення
цивільного позову.

Вироком вирішено долю речових доказів
та судових витрат,

ВСТАНОВИЛА:

За вироком суду ОСОБА_2 визнаний винним
та засуджений за те, що він, 04 жовтня 2011
року біля 18 години, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння на подвір'ї
жилого будинку потерпілого ОСОБА_4, що
по АДРЕСА_2, на грунті особистих
неприязних стосунків, що виникли під
час сварки з ОСОБА_4 вчинив його умисне
вбивство, завдаючи удар ножем в ліву
ділянку грудної клітки.

Засуджений ОСОБА_2 в апеляції та
доповненнях до неї просить суд
прийняти справедливе рішення
пом'якшивши йому покарання та зменшити
розмір моральної шкоди. Вважає, що в
ході досудового слідства допущено
істотні порушення
кримінально-процесуального закону, а
постановлений вирок є
необґрунтованим. Так, зокрема, вказує,
що досудовим слідством не було
з'ясовано всіх обставин справи,
оскільки він діяв у стані необхідної
оборони і умислу на убивство ОСОБА_4 не
мав. Зазначає, що 04 жовтня 2011 року
алкогольних напоїв взагалі не вживав,
тому не перебував у стані алкогольного
сп'яніння. Окрім того, слідчий не
надавав йому можливості ознайомитися з
матеріалами справи та не роз'яснив йому
права, передбачені законом, порушивши
право на захист. Стверджує, що суд
першої інстанції не врахував його
незадовільний стан здоров'я і
призначив надто суворе покарання, та,
крім того, безпідставно встановив
розмір стягнення моральної шкоди у
сумі 30 000 гривень.

Заслухавши доповідача, який доповів
суть вироку суду першої інстанції,
повідомив ким і в якому обсязі він
оскаржений, виклав основні доводи
апеляції, пояснення ОСОБА_2 і його
захисника, які підтримали апеляцію та
просять пом'якшити засудженому
покарання, думку прокурора про
безпідставність апеляції, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляція
задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Суд першої інстанції правильно
встановив обставини події злочину і
його висновок про доведеність вини
ОСОБА_2 в умисному вбивстві ОСОБА_4
відповідає зібраним у справі та
досліджених у судовому засіданні
доказах.

Викладені в апеляції доводи
засудженого про те, що вирок суду є
необґрунтований, а висновки зроблені
судом не відповідають фактичним
обставинам справи та те, що він не мав
умислу на вбивство ОСОБА_4 і діяв у
стані необхідної оборони є
безпідставними, оскільки вони
спростовуються матеріалами
досудового і судового слідства.

ОСОБА_2, вказуючи на неповноту
дослідження всіх обставин справи, при
цьому визнає себе винним в тому, що він
наніс удар потерпілому ножем і від
його дій настала смерть ОСОБА_4 ( а.с.201),
але вважає, що такі дії були вчинені
ним у стані необхідної оборони і
умислу на вбивство він не мав.

Одним із критеріїв необхідної оборони
є вчинення дій з метою захисту від
наявного суспільно небезпечного
посягання.

Як показав свідок ОСОБА_5, що 4 жовтня 2011
року біля 18 години на подвір'ї
потерпілого ОСОБА_4 по АДРЕСА_2 між
останнім та ОСОБА_2 відбулася сварка
через те, що засуджений звинувачував
потерпілого у крадіжці ланцюга. ОСОБА_4,
маючи намір вигнати з подвір'я ОСОБА_2,
взяв дерев'яну палицю і намагався нею
останнього вдарити, однак йому
перешкодив свідок ОСОБА_6 Засуджений,
відійшовши до воріт, став ображати
потерпілого, а останній взяв батіг і
наблизився до ОСОБА_2, замахнувся ним,
однак удару не наніс. Після чого ОСОБА_2
ножем, якого тримав у правій руці,
ударив ОСОБА_4 у ліву частину грудної
клітки.

Об'єктивність показань цього свідка
стверджується висновком судово
-медичної та медико -криміналістичної
експертиз, якими встановлено, що смерть
ОСОБА_4 настала від проникаючого
колото -різаного поранення грудної
клітки зліва з пошкодженням легені,
перікарду серця, з подальшою
тампонадою серця кров'ю, що утворилось
від дії колючо -ріжучого предмету,
можливо ножем, який був вилучений з
сараю, де переховувався ОСОБА_2 і
наданий на експертизу (а.с. 10 -12, 52- 59, 77
-83).

Про те, що саме цим ножем було заподіяно
удар потерпілому, не заперечує і сам
засуджений.

Безпідставними є також посилання
ОСОБА_2, що потерпілий наніс йому удар
кулаком в обличчя, вибивши зуб. Свідки
ОСОБА_5 і ОСОБА_6 ствердили, що ОСОБА_4
ударів кулаком в обличчя ОСОБА_2 під
час сварки, яка між ними виникла, не
наносив.

Правдивість показань цих свідків
підтверджується і висновком судово
-медичної експертизи, якою встановлено
відсутність ушкоджень зубів у
ОСОБА_2 ( а.с.45). А виявлений цією
експертизою у засудженого синець в
ділянці правого ока, який відноситься
до легких тілесних ушкоджень, як видно
з показань останнього в судовому
засіданні, потерпілий йому не
заподіював (а.с. 200 -201).

З наведеного вбачається, що з боку
ОСОБА_4 не було вчинення дій, які б
свідчили про наявність
суспільно-небезпечного посягання на
засудженого ОСОБА_2, від яких він
повинен був захищатися, завдаючи удар
ножем потерпілому.

Про умисел ОСОБА_2 на вчинення
умисного вбивства ОСОБА_4 свідчить
знаряддя вчинення злочину -ніж та
заподіяння ним удару в життєво -
важливий орган - грудну клітку в
область серця.

Не перебував ОСОБА_2 на момент
вчинення злочину і в стані сильного
душевного хвилювання, що
підтверджується висновком
комплексної судово -психолого
-психіатричної експертизи ( а. с.146 -148).

Про скоєння злочину ОСОБА_2 в стані
алкогольного сп'яніння,
підтверджується протоколом медичного
огляду, згідно якого встановлено
алкогольне сп'яніння винного ( а. с.128).

За таких обставин, суд обґрунтовано
дійшов висновку про те, що ОСОБА_2
вчинив умисне вбивство ОСОБА_4 та
правильно кваліфікував його дії за ч.1
ст.115 КК України.

При перевірці справи не виявлено
порушення прав ОСОБА_2 на захист, на що
він посилається у своїй апеляції. Зі
справи видно, що ОСОБА_2 був затриманий
як підозрюваний 4 жовтня 2011 року о 22
годині 40 хвилин, і в той же день
ознайомлений з правом на захист, а 5
жовтня 2011 року йому призначено
захисника і він допитаний як
підозрюваний з участю захисника (а.с.20
-22, 30 -32, 33 -36). Всі слідчі дії, в тому числі
і відтворення обстановки і обставини
події проводилися за участю захисника (
а. с.137 -142).

Безпідставними є також посилання
засудженого на те, що він не
ознайомлений з матеріалами справи, так
як не мав окулярів. Як вбачається з
протоколу оголошення обвинуваченому
про закінчення попереднього слідства
і пред'явлення йому матеріалів справи
для ознайомлення, ОСОБА_2 особисто
вказав в цьому протоколі, що він
ознайомлений з матеріалами справи.
При ознайомленні також брав участь і
захисник. Будь-яких клопотань ОСОБА_2 .
не заявляв ( а.с. 173).

З матеріалів справи вбачається, що
судом повно і об'єктивно досліджені
всі обставини вчинення вбивства
ОСОБА_4, а тому підстав для скасування
вироку і направлення справи на нове
розслідування чи новий судовий
розгляд, як про це ставиться питання в
доповненнях до апеляції засудженого,
колегія суддів не знаходить.

Посилання в апеляції засудженого на
необ'єктивність характеристики за
місцем його проживання є
необґрунтованими. Як видно з
характеристики ОСОБА_2 за місцем
проживання характеризується з
негативної сторони (а.с.167,197). Вказані
дані в характеристиці підтверджуються
також матеріалами справи, а саме те, що
ОСОБА_2 раніше притягувався до
кримінальної відповідальності
вказують копія вироку та постанови,
довідка про судимість ( а.с. 156, 159 -165). Про
те, що винний є конфліктною людиною,
часто погрожував односельцям фізичною
розправою із застосуванням ножа чи
інших предметів, стверджував на
досудовому слідстві свідок ОСОБА_6 ( а.
с.120), а в суді - свідок ОСОБА_5 ( а.с. 202).

Покарання призначене ОСОБА_2 у
відповідності з вимогами ст.65 КК
України, воно відповідає ступеню
тяжкості вчиненого злочину та даним
про його особу.

У зв'язку з цим підстав для пом'якшення
покарання колегія суддів не вбачає.

Розмір моральної шкоди в сумі 30 000 грн.,
яка стягнута судом з ОСОБА_2 на користь
потерпілого ОСОБА_3 відповідає
душевним стражданням останнього у
зв'язку з смертю близької йому людини -
батька, характеру і тривалості цих
переживань, про що вірно зазначив суд у
вироку і підстав для зменшення розміру
моральної шкоди колегія суддів теж не
знаходить.

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_2 залишити
без задоволення, а вирок Камінь
-Каширського районного суду
Волинської області від 21 грудня 2011 року
щодо ОСОБА_2 -без зміни.

Головуючий

Судді