У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Скотаря А.М.

суддів

Кравченка К.Т., Кузьменко О.Т.

за участю прокурора

Колесниченка О.В.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 20 листопада
2008 року кримінальну справу за касаційним
поданням прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції,
на вирок Бахчисарайського районного суду Автономної Республіки Крим від 12
грудня 2007 року.

Цим вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, судимості не має,

засуджено за ч.1 ст. 204 КК України
на два роки обмеження волі з конфіскацією незаконно виготовленої алкогольної
продукції.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування основного
покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік. Відповідно до ст.76 КК
України її зобов'язано повідомляти
органи кримінально - виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи.

Постановлено знищити визнані речовими доказами порожні пляшки та пляшки зі
спиртовмісною рідиною.

В апеляційному порядку вирок не переглядався.

ОСОБА_1 визнано винуватою в тому, що вона в м. Бахчисарай за місцем свого
проживання по АДРЕСА_1, у період з грудня 2006 року по червень 2007 року
незаконно з метою збуту в невстановленої слідством особи придбала та зберігала
незаконно виготовлені алкогольні напої в кількості 234 пляшки горілки, які
протягом зазначеного періоду збувала там же у своєму магазині.

У касаційному поданні прокурор, посилаючись
на неправильне застосування щодо ОСОБА_1, яка має на утриманні малолітню дитину,
покарання у виді обмеження волі, що суперечить вимогам ч.3 ст.61 КК України, просить
вирок скасувати й направити справу на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора,
який частково підтримав подання, просив змінити вирок і звільнити ОСОБА_1 від покарання, перевіривши матеріали справи, доводи касаційного
подання, колегія суддів вважає, що касаційне подання підлягає частковому задоволенню
з таких підстав.

Висновки суду про доведеність винуватості
ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного у вироку злочину та щодо кваліфікації
дій за ч.1 ст. 204 КК України є обґрунтованими та в касаційному поданні не заперечуються.

Проте, при призначенні ОСОБА_1 покарання суд допустив помилку.

За змістом ч.3 ст.61 КК України покарання
у виді обмеження волі не застосовується до жінок, які мають дітей віком до чотирнадцяти
років.

Як убачається з матеріалів справи, на момент постановлення вироку ОСОБА_1
мала сина - ОСОБА_2, 21 квітня 1997 року народження (а.с.243), а тому у
відповідності до вимог ст.61 КК України їй не могло бути призначено таке
покарання, як обмеження волі.

Санкцією ч. 1 ст. 204 КК України, крім обмеження волі,
передбачено лише такий вид покарання як штраф.

Однак, штраф є покаранням, яке належить відбувати реально, і в зв'язку з
тим, що ОСОБА_1 вироком суду звільнена від відбування покарання з
випробуванням, застосування до неї штрафу в даному випадку є більш суворим
покаранням.

Так як прокурор, вказуючи про скасування вироку і направлення кримінальної справи
на новий судовий розгляд, у касаційному поданні не ставить питання про м'якість
призначеного ОСОБА_1 покарання, колегія суддів не вбачає процесуальних підстав
для скасування вироку і направлення справи на новий судовий розгляд.

Згідно з роз'ясненнями, що містяться в п. 8 постанові Пленуму Верховного
Суду України від 24 жовтня 2003 року “Про практику призначення судами
кримінального покарання”, у випадку, коли санкцією статті, за якою засуджується
особа, передбачено лише такі покарання, які з огляду на її вік та стан не
можуть бути до неї застосовані, суд, за наявності до того підстав, відповідно
до ст.7 КПК України повинен звільнити особу від кримінальної відповідальності
або звільнити засудженого від покарання.

Оскільки до ОСОБА_1 з урахуванням її стану, не може бути застосоване
покарання у виді обмеження волі, а інші види покарання за конкретних обставин
справи призначити не можна, ураховуючи
відсутність підстав для звільнення засудженої від кримінальної відповідальності
за вчинений злочин відповідно до ст.7 КПК України, вирок суду підлягає зміні зі
звільненням її від покарання.

Керуючись
ст. 395 і 396 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

касаційне подання прокурора, який брав участь у розгляді справи
судом першої інстанції, задовольнити частково.

Вирок Бахчисарайського районного суду Автономної Республіки Крим від 12 грудня
2007 року щодо ОСОБА_1 змінити, виключити з нього рішення суду
про призначення засудженій покарання у виді обмеження волі на два роки та
застосуванням щодо неї ст.ст. 75, 76 КК України й уважати ОСОБА_1 засудженою за
ч.1 ст.204 КК України зі звільненням від покарання.

Судді:

К.Т. КРАВЧЕНКО
О.Т.КУЗЬМЕНКО
А.М.СКОТАРЬ