Номер провадження 11-кп/788/231/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2015 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0004645 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 , заступника прокурора Сумської області ОСОБА_7 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 лютого 2015 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з раніше судимого:

- 27.04.2009р. Ковпаківським районним судом м. Суми за ст.185 ч.2 КК України до 1 року обмеження волі;

- 08.07.2010р. Ковпаківським районним судом м. Суми за ст.186 ч.2, 71 КК України до 4 років 01 місяця позбавлення волі, звільнений 28.01.2014р. умовно-достроково на не відбутий строк 02 міс. 25 днів,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, -

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:
До апеляційного суду Сумської області надійшли апеляційні скарги від обвинуваченого ОСОБА_6 , заступника прокурора Сумської області ОСОБА_7 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 лютого 2015 року, в яких обвинувачений просить вирок суду змінити та пом`якшити покарання, застосувавши ст.69 КК України.

Прокурор просить вирок суду відносно обвинуваченого скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

Даним вироком ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України та призначено покарання у вигляді 3 місяців арешту.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 196,56грн. процесуальних витрат за проведення експертизи.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_10 у відшкодування матеріальної шкоди 11347,90грн.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений вказує, що визначене судом покарання є занадто суворим, оскільки судом не в достатньому обсязі враховано ряд обставин, а саме його захворювання та потреба в постійному лікуванні, наявність неповнолітньої дитини та хворих батьків похилого віку. Вказує на визнання вини та щире каяття.

Прокурор в апеляційній скарзі наголошує на тому, що вирок суду є незаконним внаслідок неправильного застосування Закону України про кримінальну відповідальність внаслідок м`якості призначеного покарання, так як суд першої інстанції не вмотивував у вироку призначення покарання у вигляді арешту на мінімальний строк, не в повній мірі врахував попередні судимості та дані про особу обвинуваченого, які свідчать про його підвищену суспільну небезпечність, обтяжуючі обставини скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.

За вироком суду ОСОБА_6 визнаний винуватим в тому, що 19 серпня 2014 року близько 23.30год. перебуваючи в кафе «Бистро» по вул.Набережна р.Стрілки,3/А в м.Суми, познайомився з ОСОБА_10 , з яким вживав алкогольні напої. Коли ОСОБА_11 на деякий час вийшов, ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, підійшов до столу, де лежала сумка ОСОБА_10 , та скориставшись відсутністю сторонньої уваги, таємно викрав її. В сумці вартістю 352 грн. 50 коп. знаходилась піна для гоління «Арко», вартістю 20 грн., ключі від будинку в кількості 4-х шт., які матеріальної цінності не представляють та 6 банківських карток, а саме три картки банку «Приват Банк», одна банківська картка банку «РайффайзенбанкАваль», одна банківська картки банку «У-банк» та одна банківська картка банку «Дельта банк».

Покинувши приміщення кафе та виявивши в сумці банківську картку «РайффайзенбанкАваль» та папірець з пін - кодом до вказаної картки (2924), ОСОБА_6 вирішив повторно викрасти з її рахунку грошові кошти.

20 серпня 2014 року з банкомату банку «Столичний» на вул. Іллінській,7 в м. Суми, в період часу з 02.18 год. до 02.21год., ОСОБА_6 , шляхом вводу пін-коду, який він виявив у викраденій сумці, отримав доступ до банківського рахунку ОСОБА_10 , з якого викрав гроші в сумі 3 000 грн.; тієї ж ночі з банкомату банку «ПриватБанк», по пр-ту Шевченко,4 в м. Суми о 02.30год. таким же чином викрав гроші у сумі 1000 грн.

В подальшому, 20 серпня 2014 року ОСОБА_6 , у період часу з 10:10год. по 19:11год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за допомогою банківської картки «РайффайзенбанкАваль», розраховуючись за придбання товарів безготівковими платежами в магазинах м. Суми, вчинив крадіжку грошових коштів з банківського рахунку ОСОБА_10 на загальну суму 6975 грн. 40 коп. У такий спосіб ОСОБА_6 таємно викрав з банківського рахунку потерпілого ОСОБА_10 гроші в сумі 11347 грн. 90 коп.

Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, обвинуваченого та його захисника на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, за обставин, викладених у вироку, колегією суддів не перевіряється, оскільки фактичні обставини провадження, встановлені судом першої інстанції, апелянтами не оскаржуються.

Відповідно до ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції вірно врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, та особу винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, а також пом`якшуючі обставини - щире каяття обвинуваченого. Також при призначенні покарання судом першої інстанції враховано і обтяжуючі покарання обставини, а саме скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Окрім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 має певні захворювання, хвору матір пенсійного віку, неповнолітню дитину, позитивно характеризується з боку релігійної громади.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку суд цілком обґрунтовано призначив покарання та належно мотивував це у вироку, призначене обвинуваченому покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, є домірним скоєному, підстав для призначення більш м`якого чи більш суворого покарання за наведених обвинуваченим та прокурором в апеляційних скаргах підстав не вбачається.

Так, судом при визначенні виду та міри покарання в повній мірі враховано наведені в апеляційній скарзі захисника пом`якшуючі обставини, та наведені в апеляційній скарзі прокурора обтяжуючі обставини.

При цьому колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що суд першої інстанції залишив поза увагою дані про попередні судимості обвинуваченого, оскільки у вироку наведено перелік попередніх судимостей обвинуваченого та дані про його умовно-дострокове звільнення.

Не заслуговують на увагу колегії суддів і доводи апеляційної скарги обвинуваченого про неврахування судом першої інстанції при призначенні покарання його захворювань та потреби в постійному лікуванні, наявність неповнолітньої дитини та хворих батьків а також визнання вини та щирого каяття, оскільки в наявних у матеріалах провадження документах про стан здоров`я ОСОБА_6 відсутні рекомендації про умови його лікування, а решту обставин суд врахував при обранні виду та міри покарання, яка є мінімальною за санкцією інкримінованого йому злочину. На думку колегії суддів, вказані обвинуваченим в апеляційній скарзі обставини не є такими, що в своїй сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та дають суду підстави для призначення більш м`якого покарання.

Істотних порушень норм кримінально - процесуального закону при досудовому розслідуванні кримінального провадження та його розгляді в суді, які були б підставою для скасування постановленого щодо обвинуваченого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин колегія суддів вважає вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим та не знаходить підстав для задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та прокурора.

Керуючись ст.ст.404,405,407,418,419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 лютого 2015 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , заступника прокурора Сумської області ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає чинності негайно та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4