Справа № 11-835/07 Головуючий
суду
ст. 140 ч.3 1
інстанції суддя Крутій Ю.П.
309 ч.2 Доповідач
апеляційного суду
України суддя
УХВАЛА

ІМЕНЕМУКРАЇНИ

4 грудня
2007 року колегія суддів судової палати у кримінальних

справах
Апеляційного суду Миколаївської області в складі

головуючої Погорєлової
Г.М.

суддів Карпія
В.М. , Салтовської І.Б.

за участю прокурора
Захарченка Д.В. засудженого
ОСОБА_1.

розглянув
у відкритому судовому засіданні в м.
Миколаєві кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1. на вирок
Ленінського районного суду м. Миколаєва
від 2 серпня 2007 року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженець с. Лиманське Раздельнянського
району Одеської області, судимий

18
лютого 1999 року Скадовським райсудом
Херсонської області за ч.3 ст. 140 КК України ( в редакції 1960 р.) до 4
років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки,

8 липня
2002 року Ленінським райсудом
м. Миколаєва за ч.3 ст.
185, ч.3 ст.
186, 70, 71 КК України до 4 років 6 міс. позбавлення волі, звільнений 1 березня 2005 р.
умовно-достроково на 1 рік 4 міс. 23
дні,

12 липня
2006 p.
Центральним райсудом
м. Миколаєва за ч. 2 ст.
185, 71 КК України до 1 року 5
міс. позбавлення волі

засуджений
за ч.3 ст. 140 КК України ( в редакції 1960 р.) до 3
років позбавлення волі

за ч. 2 ст.
309 КК України до 2 років позбавлення волі.

На
підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання
більш суворим призначено 3 роки позбавлення волі.

На
підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених ч.3 ст.
140 (в редакції 1960 p.), ч. 2 ст. 309 КК України та ч. 2 ст.
185 КК України за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 липня 2006 року шляхом
поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено 3 роки позбавлення
волі.

На
підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднане
невідбуте покарання за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 8 липня 2002 року та остаточно
призначено до відбуття 3 роки 1 міс.
позбавлення волі.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_1. на користь ОСОБА_2 2080 грн. - відшкодування матеріальних збитків.

Згідно з
вироком суду, 17 січня 2000 р. близько
10 год. ОСОБА_1.
за попередньою змовою з невстановленою особою,
повторно, через вікно проник до
жилого АДРЕСА_1, звідки таємно викрав
майно ОСОБА_2 - відеомагнітофон, золоті
та срібні ювелірні вироби та гроші на загальну суму 3000 грн., спричинивши потерпілій значну майнову шкоду.

16 липня
2005 року близько 11 год.
ОСОБА_1. на розі вул. Кірова та
Нагорної в невстановленої особи незаконно придбав для особистого вживання
особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований об'ємом 3, 7 мл. (вага
сухої речовини 0, 1295 гр.), який
зберігав при собі.

5
вересня 2005 p.
близько 16 год. ОСОБА_1.
на розі вул. Паркової та пр. Жовтневому
в м. Миколаєві повторно в невстановленої
особи придбав для особистого вживання особливо небезпечний наркотичний засіб -
каннабіс, вагою 5, 4 гр. та зберігав при
собі.

Засуджений
ОСОБА_1. в апеляції та доповнення до неї просить застосувати ст. 69
КК України та пом'якшити призначене судом покарання до 2 років 3 міс. позбавлення волі та звільнити його з-під
варти в залі Апеляційного суду.

Посилається
на те, що суд при призначенні покарання
не врахував його психічного захворювання,
що, на його думку, суттєво пом'якшує покарання, та позитивних характеристик з СІЗО.
Вказує, що покарання фактично відбував в
умовах СІЗО. Крім того, він вказує, що з викраденого майна заволодів тільки
відеомагнітофоном Панасонік, який
повернуто потерпілій, тому вважає, що судом необгрунтовано стягнуто з нього на
користь потерпілої цивільний позов в сумі 2080 грн., тобто вартість всього викраденого майна.

Заслухавши
доповідача, засудженого ОСОБА_1., який підтримав доводи своєї апеляції, думку прокурора про законність та
обґрунтованість вироку, вивчивши
матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція засудженого задоволенню не
підлягає.

Засуджений
ОСОБА_1. в апеляції не оспорює вирок суду в частині доведеності його вини та
кваліфікації скоєного.

Призначаючи
покарання, суд врахував, що засудженим скоєно декілька злочинів, один з яких є тяжким.

Судом
також враховані дані про особу засудженого - за місцем проживання він
характеризується негативно, зловживає
наркотичними засобами, раніше судимий.

Згідно
висновкам амбулаторних судово-психіатричних експертиз ( а.с. 3537,
209-211) ОСОБА_1. психічними хворобами не страждає, виявляє ознаки органічного ураження ЦНС
(хронічний арахноїдит) в стані компенсації (покращення). При скоєнні
інкримінованого йому злочину він міг відтавати звіт своїм діям та керувати
ними.

Покарання
ОСОБА_1 судом призначене в мінімальних межах санкцій статей обвинувачення.

Підстав
для пом'якшення призначеного покарання та застосування вимог ст. 69
КК України - призначення покарання більш м'якого, ніж передбачено законом, колегія суддів не вбачає.

Що стосується
цивільного позову, то згідно ст.
1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З
матеріалів справи видно, що діями
засудженого ОСОБА_1. потерпілій ОСОБА_2 завдано шкоди на суму 3000 грн., з них повернуто в ході досудового слідства
920 грн., тому суд обґрунтовано
задовольнив цивільний позов потерпілої на суму 2080 грн.

Таким
чином, колегія суддів вважає, що покарання ОСОБА_1 судом першої інстанції
призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України, підстав для його пом'якшення немає.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1. залишити без задоволення,
вирок Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 2 серпня 2007 року відносно ОСОБА_1- без змін.