Справа №1-133/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.Ковель 27
квітня 2007 року

Ковельський
міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді Бондара
В.М.,

з участю
секретаря Рижко
О.М.,

прокурора Волинець
СМ.,

потерпілої ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну
справу про обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уроженця с. Солотвин Ковельського
району Волинської області, українця, громадянина України, непрацюючого,
учасника бойових дій в Афганістані, розлученого, освіта середня, фактично
проживає в с.Солотвин, зареєстрований в АДРЕСА_1, раніше не судимого, у
вчиненні злочину, передбаченого ст.164 ч.1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2з
метою ухилення від сплати аліментів, присуджених рішенням Ковельського міського
суду Волинської області від 26.10.1995 року, яким вирішено стягувати з його
аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2народження в
користь ОСОБА_1в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно,
починаючи з 17.02.1992 року і до досягнення дитиною повноліття. ОСОБА_2., в
період з 01.03.2002 року по 01.03.2007 року добровільно рішення суду не
виконує, він ніде не працює, а якщо працював, то про місце роботи державного
виконавця не повідомляв з метою ухилення від сплати аліментів, в Ковельський міський
центр зайнятості не звертався, на обліку як безробітний не перебував.
Матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав, хоча неодноразово
попереджався державним виконавцем про кримінальну відповідальність за ухилення
від сплати аліментів, ніяких заходів з метою погашення заборгованості не
вживав, а тому за вказаний період в його утворилась заборгованість по аліментах
за 60 місяців у розмірі 4632.92 гривень.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2., свою вину в
інкримінованому злочині визнав повністю, щиро розкаявся та просить суд суворо
його не карати. Показав суду, що він проживав у зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_1., від спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_2народилася дочка ОСОБА_3.
Прожили спільно до 1994 року, а потім шлюб розірвали та він став проживати
окремо. В 1995 році за рішенням суду з його стали стягувати аліменти в розмірі V* частини з усіх
видів заробітку. З сумою заборгованості по аліментах він повністю згідний,
неодноразово попереджався судовиконавцями про необхідність сплати аліментів, в
подальшому буде докладати зусиль погасити даний борг та проводити своєчасну
виплату аліментів.

Крім повного визнання своєї вини підсудним ОСОБА_2., його вина у вчиненні
злочину стверджується зібраними по справі доказами.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_1 показала, що вона в 1989 році
одружилась з ОСОБА_2та в них ІНФОРМАЦІЯ_2народилася дочка ОСОБА_3. Приблизно в
1994 році вона перестала проживати з ОСОБА_2 та вони розірвали шлюб, а з жовтня
1995 року за рішенням суду з останнього почали стягувати аліменти в її користь
на

утримання
дочки ОСОБА_3. Після розлучення ОСОБА_2., ніякої матеріальної допомоги на
утримання дитини не надавав, стосунків з дочкою не підтримував, аліментів
жодного разу не сплатив, тому вона подала заяву про притягнення його до
відповідальності за ухилення від сплати аліментів.

Крім цього, вина
ОСОБА_2., стверджується письмовими доказами по справі, зокрема:

- протоколом
прийняття заяви про вчинений злочин від 26.03.2007 року в якому

зазначено, що гр. ОСОБА_1 повідомила про те, що ОСОБА_2.,
не сплачує аліментам на

утримання своєї дочки ОСОБА_3.

(ах. 4)

- поданням
начальника виконавчої служби від 23.03.2007 року про те, що ОСОБА_2., злісно
ухиляється від сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_3, тому просить

вирішити питання про притягнення останнього до
кримінальної відповідальності.

(а.с. 5-6)

- довідкою від
23.03.2007 року № 11968/11 про розрахунок заборгованості

гр.ОСОБА_2., за період 2002-07 років, загальна сума якої
складає 4632.92 гривень.

(а.с.7)

- копією виконавчого
листа про стягнення з ОСОБА_2., в користь ОСОБА_3.,

аліментів на утримання дочки ОСОБА_3, 1990 року
народження, починаючи з 23.10.1995 року та

до її повноліття.

(а.с. 8)

- Актами державного
виконавця від 12.12.2006 та 21.03.2007 років з яких вбачається,

що у гр.ОСОБА_2., за адресами в с.Солотвин Ковельського
району та поАДРЕСА_1і, відсутнє майно останнього.

(а.с.17-18)

- попередженнями за
період 2003-07 років державних виконавців гр.ОСОБА_2.,

про необхідність проведення оплати по виконавчому листі
аліментів .

(а.с.10-15)

- довідками
Ковельського міського центру зайнятості від 26.03.2007 року №631/01-23,

з якої вбачається, що гр.ОСОБА_2., на обліку в центрі
зайнятості не перебуває і за

допомогою для працевлаштування не звертався.

(а.с.16)

- копією свідоцтва
про народженняНОМЕР_1з якого вбачається, що

ОСОБА_3народилась ІНФОРМАЦІЯ_2та її батьками записано
ОСОБА_2та ОСОБА_1.

(а.с. 21)

- довідкою
Майданської сільської ради про те, що ОСОБА_2., проживає без

реєстрації в с.Солотвин Ковельського району разом з
матір'ю і братом.

(а.с. 33)

Суд, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на
всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх
сукупності, приходить до висновку, що злочинні дії підсудного ОСОБА_2., вірно
кваліфіковано органами досудового слідства за ч.1 ст.164 КК України.

Тобто, ОСОБА_2своїми умисними діями, які виразились у злісному ухиленні від
сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів),
вчинив злочин, передбачений ст.164 ч.1 КК України.

При обранні міри покарання підсудному ОСОБА_2., суд враховує суспільну
небезпеку вчиненого злочину та особу винного в їх сукупності.

До пом'якшуючих покарання обставин підсудному ОСОБА_2., суд відносить :
щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання підсудному ОСОБА_2., суд не вбачає.

Підсудний
ОСОБА_2., по місцю проживання характеризується позитивно, має постійне місце
проживання, раніше до відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря
психіатра та нарколога не перебуває, працездатний, є учасником бойових дій,
доглядає за пристарілою матір'ю.

Враховуючи наведене та фактичні обставини вчинення
злочину, його тяжкість, ставлення підсудного до скоєного, суд приходить до
висновку, що виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_2 можливе в умовах
без ізоляції його від суспільства та з призначенням покарання у вигляді
громадських робіт.

Цивільний позов
по справі не заявлено.

Речові докази по
справі відсутні.

Судові витрати
по справі відсутні.

На майно
підсудного ОСОБА_2., арешт не накладався.

Міра запобіжного
заходу не обиралась.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, СУД,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого
ст. 164 ч.1 КК України, призначивши покарання у виді громадських робіт на строк
100 (сто ) годин.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області
через Ковельський міськрайонний суд протягом п'ятнадцяти діб з дня
проголошення.