Справа № 676/3856/14-к
Провадження № 1-кп/676/13/15

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 червня 2015 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене 23 жовтня 2013 року до ЄРДР за № 0000067, за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , уродженця м. Кам`янця-Подільського, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, на час вчинення інкримінованих діянь інспектора роти патрульної служби Кам`янець-Подільського МВ УМВС України в Хмельницькій області (спеціальне звання сержант міліції), на момент розгляду справи судом непрацюючого, одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,
в с т а н о в и в:

ОСОБА_8 всупереч вимогам ч. 2 ст. 7 Закону України Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори вчинив умисне незаконне безоплатне придбання, перевезення та зберігання без мети збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонений відповідно до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 6 травня 2000 року, канабісу, а також повторний незаконний безоплатний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонений, канабісу.

Так, 21 грудня 2013 року близько 15 год. 24 хв. на прилеглій території Кам`янець-Подільського міського ринку ОСОБА_9 умисно незаконно безоплатно придбав у легендованої особи під псевдонімом « ОСОБА_10 » невстановлену досудовим розслідуванням та судом кількість особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, який маршрутним транспортним засобом перевіз за місцем проживання по АДРЕСА_1 , де зберігав під підвіконням у коридорі будинку для власного вживання без мети збуту.

Однак 14 січня 2014 року у період з 14 год. 35 хв. по 14 год. 41 хв. ОСОБА_9 у будинку АДРЕСА_1 , куди запросив легендовану особу під псевдонімом « ОСОБА_10 », повторно незаконно в безоплатній формі шляхом спільного вживання збув цій особі невстановлену досудовим розслідуванням та судом кількість особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу (того, який 21 грудня 2013 року незаконно придбав для власного вживання), а також того ж дня о 15 год. 8 хв. повторно незаконно в безоплатній формі збув легендованій особі під псевдонімом « ОСОБА_10 » подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору, що є частками подрібнених суцвіть конопель і являє собою особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений відповідно до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 6 травня 2000 року, канабіс, масою в перерахунку на суху речовину 2,20 г.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні свою вину у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень фактично визнав та пояснив, що знає легендовану особу як ОСОБА_11 , з яким познайомився влітку 2013 року. Він знімав частину будинку у тітки його дружини, допомагав йому робити ремонт у будинку тещі. Близько 5 разів на пропозицію ОСОБА_12 за місцем його проживання спільно з ним курив коноплю, яку ОСОБА_12 називав курильною сумішшю. 21 грудня 2013 року зустрілися на ринку, зі словами «тримай подарунок тобі на Новий рік» ОСОБА_12 передав згорток. Зрозумівши, що там багато коноплі для одного, злякався, тому намагався щось вигадати, щоб віддати згорток, виявив стурбованість як ту речовину зберігати, на що ОСОБА_12 повідомив, що можна в холодильнику. Бажаючи вжити отриманий наркотик, покликав ОСОБА_12 їхати з ним додому, однак спочатку пішов сам з`ясувати чи є хтось вдома. Оскільки вдома був батько, повернувся до ОСОБА_12 , який його чекав біля магазину. На прохання дати папір для відвідування туалету, ОСОБА_12 запропонував лише целофан від сигарет. Після повернення з туалету попрощалися. Приблизно після Різдва 2014 року зустрілися за пропозицією ОСОБА_12 . Вирішили спільно вжити коноплю, яка зберігалася у нього з минулої зустрічі під підвіконням у коридорі будинку за місцем проживання. За допомогою пляшки та фольги спільно вжили частину наркотику із згортку, отриманого ним від ОСОБА_12 21 грудня 2013 року, незначну кількість на прохання ОСОБА_12 насипав йому у шматок паперу, а решту в подальшому спільно скурили за місцем спільного проведення ремонту. Вважаючи, що його дії підпадають під ст. 309 КК України, просив суд відповідним чином перекваліфікувати його дії.

Крім фактично визнавальних показань обвинуваченого ОСОБА_8 , його вина у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309 та ч. 2 ст. 307 КК України, об`єктивно підтверджується сукупністю досліджених судом доказів.

Легендована особа під псевдонімом « ОСОБА_10 », допитаний із застосуванням технічних засобів в порядку ч. 9 ст. 352 КПК України, по епізоду від 14 січня 2014 року підтвердив факт спільного вживання наркотичної речовини за місцем проживання ОСОБА_8 . Водночас пояснив, що про зустріч 21 грудня 2013 року домовився з ОСОБА_8 за 1-2 тижні телефоном. Ціну не обумовлювали, оскільки вона стандартна 250 грн. Забравши обвинуваченого на таксі, приїхали до центрального ринку, звідки на маршрутному таксі вирушили в с. Жовтневе. По дорозі біля школи передав ОСОБА_8 гроші, той вийшов, сказавши очікувати на нього на наступній зупинці, де обвинувачений біля туалету насипав в целофанову упаковку від цигарок марихуану та передав йому, наголосивши, щоб звертався у разі потреби. Такі показання легендованої особи « ОСОБА_10 » суд оцінює критично, оскільки вони прямо суперечать ряду наступних досліджених судом доказів.

Так, даними протоколу про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 28 грудня 2013 року, проведеного з дотриманням вимог ст.ст. 246, 258, 263, 264, 265 КПК України (а.м.к.п. 18-20 т. 2), підтверджено, що саме « ОСОБА_10 » 21 грудня 2013 року об 11 год. 58 хв. зателефонував ОСОБА_8 та призначив зустріч, вказавши, що дещо має забрати на роботі, щоб «порадувати» обвинуваченого.

Водночас, судом встановлена невідповідність протоколу про результати контролю за вчиненням злочину у формі контрольованої та оперативної закупки від 21 грудня 2013 року (а.м.к.п. 21-25 т. 2) даним переглянутого відеозапису, на якому відсутня фіксація передачі « ОСОБА_10 » ОСОБА_8 у період з 15 год. 59 хв. по 16 год. 13 хв. (а.м.к.п. 22 т. 2) грошових коштів в сумі 250 грн., призначених для проведення закупки, як і фіксація того, як ОСОБА_8 нібито насипав третину подрібненої речовини рослинного походження у поліетиленовий пакетик від цигарок та передав « ОСОБА_10 ». Тобто твердження сторони обвинувачення про передачу вказаних коштів та наркотичного засобу є голослівним та надуманим, оскільки ні візуально, ні вербально не підтверджена в ході перегляду відеозапису з місця події, тому суд позбавлений можливості вважати цей доказ належним та достовірним у цій частині.

З даних протоколу про результати аудіо-, відеоконтролю особи від 28 грудня 2013 року (а.м.к.п. 26-31 т. 2), та відповідного цифрового носія, відтвореного у судовому засіданні, вбачається, що легендована особа на шляху до місця зустрічі проводить якісь маніпуляції з власним взуттям чи шкарпеткою (що за відсутності фіксації повного огляду згідно з даними протоколу про результати контролю за вчиненням злочину у формі контрольованої та оперативної закупки від 21 грудня 2013 року, в якому описано лише верхній одяг та взуття, що свідчить про відсутність огляду спідньої білизни, шкарпеток тощо, викликає об`єктивний сумнів у тому, звідки закупник дістав чи де взяв виданий ним в подальшому канабіс, який начебто йому продав ОСОБА_8 ). Під час спілкування з обвинуваченим закупник розповідає про наявність сумнівних знайомств, спільне з ОСОБА_13 вживання наркотичних засобів та висловлює жаль з приводу того, що на той час за станом здоров`я обвинувачений не міг би до них приєднатися (а.м.к.п. 27 т. 2), а ОСОБА_8 запитує умови зберігання чогось, що близько 15 год. 24 хв. 21 грудня 2013 року йому зі словами «тримай подарунок тобі на Новий рік» дав « ОСОБА_10 » (як вбачається із звукового супроводу відеозапису, що не відображений у досліджуваному протоколі), а той, в свою чергу, пропонує знову здзвонитися або під`їхати на роботу (а.м.к.п. 29 т. 2).

З огляду на наведені вище обставини досліджений судом доказ в частині обвинувачення за ч. 2 ст. 307 КК України за епізодом від 21 грудня 2013 року висновок судової криміналістичної експертизи наркотичних засобів № 1808/14-34 від 24 лютого 2014 року (а.м.к.п. 101-105 т. 2) додатковій оцінці судом не підлягає.

Щодо протоколу про результати спостереження за особою від 28 грудня 2013 року (а.м.к.п. 32-33 т. 2), то ним лише зафіксовано вихід легендованої особи з приміщення СБУ, рух вулицями міста та транспортними засобами, факт зустрічі та спільного проведення часу з ОСОБА_8 , а також повернення легендованої особи у приміщення СБУ.

Даними протоколу про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 14 січня 2014 року (а.м.к.п. 36-37 т. 2) підтверджено те, що зустріч обвинуваченого та легендованої особи відбулася з ініціативи легендованої особи, яка о 12 год. 33 хв. 14 січня 2014 року зателефонувала ОСОБА_8 з пропозицією зустрічі.

Даними протоколу про результати аудіо-, відеоконтролю особи від 14 січня 2014 року (а.м.к.п. 38-44 т. 2) та відповідного цифрового носія, відтвореного у судовому засіданні, достовірність яких не заперечив в судовому засіданні ОСОБА_8 , зафіксовано обставини спільного вживання обвинуваченим та легендованою особою коноплі шляхом куріння у помешканні ОСОБА_8 , в ході якого обвинувачений неодноразово (о 14 год. 35 хв. та п`ять разів у період з 14 год. 37 хв. по 14 год. 41 хв.) власноручно насипає наркотичну речовину у пристрій для куріння, а після куріння власноручно на шматок паперу з кольоровим принтом відсипає « ОСОБА_10 » частину наркотичної речовини (о 15 год. 8 хв.). При цьому під час розмови ОСОБА_8 близько 14 год. говорить про «те, що ти мені лишив» та запитує чи придбання цієї речовини « ОСОБА_10 » мало безоплатний характер, до підтверджує показання обвинуваченого в частині походження наркотичного засобу.

Відповідно до даних протоколу про результати контролю за вчиненням злочину у формі контрольованої та оперативної закупки від 14 січня 2014 року (а.м.к.п. 45-48 т. 2) та відповідного цифрового носія, відтвореного у судовому засіданні, зафіксовано використання спеціального пристрою Сафарі, вручення закупнику грошових коштів в сумі 250 грн., а також обставини, наведені при дослідженні попереднього доказу. Суд звертає увагу на ту обставину, що після приїзду у с. Жовтневе та відвідування магазину у період з 13 год. 20 хв. по 13 год. 35 хв. « ОСОБА_10 » демонстрував перед вмонтованою камерою не 250 грн., які йому було надано, а 150 грн. купюрами по 100 грн. та 50 грн., складені вдвоє. Водночас, судом встановлена невідповідність вказаного протоколу даним переглянутого відеозапису, на якому відсутня фіксація передачі « ОСОБА_10 » ОСОБА_8 у період з 15 год. 8 хв. по 15 год. 10 хв. (а.м.к.п. 46 т. 2) грошових коштів в сумі 250 грн., призначених для проведення закупки. Тобто твердження сторони обвинувачення про передачу вказаних коштів є голослівним та надуманим, оскільки ні візуально, ні вербально не підтверджена в ході перегляду відеозапису з місця події, тому суд позбавлений можливості вважати цей доказ належним та достовірним у цій частині, як і показання легендованої особи щодо оплатного придбання наркотичного засобу, що не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Натомість у суду відсутні сумніви у тому, що вилучений згідно з вказаним вище протоколом у легендованої особи згорток з речовиною є саме тим згортком, у який ОСОБА_8 відсипав наркотичну речовину « ОСОБА_10 », про що свідчить кольорова поліграфія на аркуші паперу. І вказана речовина, як вбачається з даних висновку судової криміналістичної експертизи наркотичних засобів № 1809/14-34 від 24 лютого 2014 року (а.м.к.п. 111-114 т. 2), є частками подрібнених суцвіть конопель і являє собою наркотичний засіб канабіс масою (в перерахунку на суху речовину) 2,20 г.

Посилання захисника на недопустимість доказу висновку експертизи у зв`язку з тим, що слідчим було призначено судово-хімічну, а експертом проведено судову криміналістичну експертизу наркотичних засобів, суд до уваги не бере, оскільки суть експертизи одна визначення шляхом проведення хімічних дослідів чи містить надана на дослідження речовина наркотичну, психотропну речовину, їх аналоги чи прекурсори, які саме та яка їх вага.

Крім того, висновки суду на виконання рішень Європейського суду з прав людини у справах Лука проти Італії, Унтерпертингер проти Австрії, Саїді проти Франції, Салаков проти Колишньої Югославської Республіки Македонія, Корнєв і Карпенко проти України, "Жогло проти України", не ґрунтуються на показаннях особи, домогтися допиту якої сторона захисту не мала можливості. Так, в судовому засіданні був допитаний із застосуванням технічних засобів легендована особа під псевдонімом « ОСОБА_10 », який частково скористався правом, наданим ст. 63 Конституції України, щодо відомостей про його особу.

Допитаний за клопотанням сторони захисту свідок ОСОБА_11 заперечив свою причетність до закупки, водночас сам обвинувачений підтвердив, що вказана особа не є ОСОБА_11 , який фігурує у справі. Тому суд оцінює такі показання свідка ОСОБА_11 з тієї точки зору, що вони не несуть будь-якого обвинувального чи виправдального змісту.
Оцінивши належні, допустимі та достовірні докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, суд дійшов наступних висновків.

Досудовим розслідуванням ОСОБА_8 обвинувачується у тому, що в грудні 2013 року, придбавши за невстановлених досудовим розслідуванням обставин особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, готовий до вживання, обіг якого відповідно до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 6 травня 2000 року, заборонений, зберігав його при собі з метою подальшого незаконного збуту. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_9 у грудні 2013 року в ході відшукання осіб з метою незаконного збуту вказаного наркотичного засобу шляхом реалізації в оплатній формі звернувся до свого знайомого « ОСОБА_10 » та домовився з ним про зустріч та реалізацію наркотичного засобу.
Так, 21 грудня 2013 року ОСОБА_9 , незаконно зберігаючи при собі, автомобілем таксі перевіз від місця свого проживання з с. Жовтневе Кам`янець-Подільського району у м. Кам`янець-Подільський наркотичний засіб з метою подальшого його збуту шляхом реалізації у оплатній формі « ОСОБА_10 », де запропонував « ОСОБА_10 » маршрутним автобусом поїхати в с. Жовтневе Кам`янець-Подільського району Хмельницької області. По дорозі з м. Кам`янця-Подільського до с. Жовтневе Кам`янець-Подільського району у маршрутному автобусі « ОСОБА_10 » на вимогу ОСОБА_14 передав кошти в сумі 250 грн., за які ОСОБА_9 біля магазину «Домашній» у с. Жовтневе Кам`янець-Подільського району Хмельницької області о 16 год. 22 хв. незаконно збув « ОСОБА_10 » частки подрібнених суцвіть конопель, що є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонений, канабісом, масою у перерахунку на суху речовину 5,13 г.
Також, 14 січня 2014 року о 15 год. 8 хв. у будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_8 повторно незаконно збув за 250 грн. легендованій особі під псевдонімом « ОСОБА_10 » подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору, що є частками подрібнених суцвіть конопель і являє собою особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, масою в перерахунку на суху речовину 2,20 г, що є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонений.

Крім того, 27 березня 2014 року ОСОБА_9 , попередньо домовившись про повторну зустріч з « ОСОБА_10 » та реалізацію йому наркотичного засобу в оплатній формі, повторно незаконно зберігаючи при собі, маршрутним автобусом повторно незаконно перевіз частки подрібнених суцвіть конопель, що є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонений, канабісом, масою у перерахунку на суху речовину 2,26 г, від місця свого проживання по АДРЕСА_1 на територію домогосподарства АДРЕСА_2 , де повторно незаконно збув « ОСОБА_10 » шляхом реалізації в оплатній формі за 200 грн.
Вказані дії ОСОБА_8 , що виразилися у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту та незаконному збуті особливо небезпечних наркотичних засобів, вчинених повторно, органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 307 КК України.
Виходячи з вимог п. 40 рішення Європейського суду з прав людини у справі Грабчук проти України від 21 вересня 2006 року, відповідно до яких Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року має бути інтерпретована у такий спосіб, щоб гарантувати права, здійснення яких буде практичним та результативним, а не теоретичним та таким, що вводить в оману; це також застосовується до права, висвітленого у п. 2 ст. 6 Конвенції, та з огляду на вимоги ст. 62 Конституції України, п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції при здійсненні правосуддя» від 1 листопада 1996 року № 9, ч. 4 ст. 17 та ч. 3 ст. 373 КПК України, відповідно до яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, суд дійшов висновку про те, що за епізодом від 21 грудня 2013 року вказана кваліфікація дій обвинуваченого не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні, а за епізодом від 27 березня 2014 року вчинення обвинуваченим вказаного кримінального правопорушення не доведене.

Так, в судовому засіданні будь-якими належними, допустимими та достовірними доказами стороною обвинувачення відповідно до вимог ч. 1 ст. 92 КПК України не доведено, а судом не встановлено, що ОСОБА_8 21 грудня 2013 року вчинив незаконне зберігання, перевезення з метою збуту та незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу.

Натомість в судовому засіданні з показань обвинуваченого, а також даних протоколу про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 28 грудня 2013 року та протоколу про результати аудіо-, відеоконтролю особи від 28 грудня 2013 року, які були проаналізовані вище та повністю узгоджуються між собою, встановлено, що 21 грудня 2013 року близько 15 год. 24 хв. на прилеглій території Кам`янець-Подільського міського ринку ОСОБА_9 умисно незаконно безоплатно придбав у легендованої особи під псевдонімом « ОСОБА_10 » невстановлену досудовим розслідуванням та судом кількість особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, який маршрутним транспортним засобом перевіз за місцем проживання по АДРЕСА_1 , де зберігав під підвіконням у коридорі будинку для власного вживання без мети збуту, а намір щодо збуту вказаного наркотичного засобу « ОСОБА_10 » виник у нього безпосередньо під час зустрічі 14 січня 2014 року.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_8 не у грудні 2013 року придбав за невстановлених слідством обставин особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, готовий до вживання, обіг якого заборонений, який зберігав при собі з метою подальшого незаконного збуту, а 21 грудня 2013 року незаконно придбав невстановлену досудовим розслідуванням та судом кількість особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, який маршрутним транспортним засобом перевіз за місцем проживання, де зберігав для власного вживання без мети збуту.

Враховуючи наведене вище, оскільки будь-яких належних, допустимих та достовірних доказів стороною обвинувачення не надано та відповідно до вимог ч. 1 ст. 92 КПК України не доведено, що ОСОБА_8 21 грудня 2013 року, незаконно зберігаючи при собі, автомобілем таксі перевіз від місця свого проживання з с. Жовтневе Кам`янець-Подільського району у м. Кам`янець-Подільський наркотичний засіб з метою подальшого його збуту шляхом реалізації у оплатній формі « ОСОБА_10 », де запропонував « ОСОБА_10 » маршрутним автобусом поїхати в с. Жовтневе Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, а по дорозі з м. Кам`янця-Подільського до с. Жовтневе Кам`янець-Подільського району у маршрутному автобусі « ОСОБА_10 » на вимогу ОСОБА_14 передав кошти в сумі 250 грн., за які ОСОБА_9 біля магазину «Домашній» у с. Жовтневе Кам`янець-Подільського району Хмельницької області о 16 год. 22 хв. незаконно збув « ОСОБА_10 » частки подрібнених суцвіть конопель, що є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонений, канабісом, масою у перерахунку на суху речовину 5,13 г, дії ОСОБА_8 по цьому епізоду слід перекваліфікувати на ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання, перевезення та зберігання без мети збуту наркотичної речовини, обіг якої заборонено, вважаючи доведеним факт незаконного придбання такої речовини саме 21 грудня 2013 року.

Крім того, враховуючи досліджені вище докази, керуючись принципом трактування усіх сумнівів на користь обвинуваченого, суд вважає за необхідне у вироку зазначити, що незаконне придбання 21 грудня 2013 року та незаконний збут 14 січня 2014 року мали безоплатний характер.

Щодо обвинувачення за епізодом від 27 березня 2014 року, то воно не знайшло свого підтвердження, оскільки досудовим розслідуванням обвинувачення у цій частині належними, допустимими та достовірними доказами не доведене, а судом не встановлено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, по вказаному епізоду було вчинено ОСОБА_8 .

Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованого діяння в цій частині повністю заперечив та пояснив, що 27 березня 2014 року ОСОБА_12 по телефону запропонував зустрітися. По прибуттю на місце події жестом ОСОБА_12 показав, що хоче курити, витяг з кишені згорток. Курили коноплю ОСОБА_12 та ОСОБА_15 , можливо, й він зробив одну затяжку, хоча виявляв небажання, посилаючись на зайнятість. На території біля будинку ОСОБА_12 повернув йому борг 200 грн., які позичав для оплати житла напередодні. Погравши в карти, разом із ОСОБА_15 вирушив додому, однак був затриманий.

Натомість легендована особа « ОСОБА_10 » суду пояснив, що ОСОБА_8 зранку 27 березня 2014 року йому зателефонував, повідомивши, що йому потрібно 200 грн., та призначив зустріч, на яку обвинувачений прийшов із ОСОБА_15 . Разом поїхали до ОСОБА_16 , оскільки хлопці виявили бажання покурити канабіс. За хатою, у місці, що не проглядається з вулиці, курили сигарети, під час цього передав обвинуваченому 200 грн., а ОСОБА_15 за вказівкою ОСОБА_8 йому передав «траву». Розгорнув згорток, частину наркотику спільно розкурили за допомогою «бульбулятора», наданого ОСОБА_13 у будинку ОСОБА_16 , після чого грали у карти. Коли обвинувачений та ОСОБА_15 пішли на маршрутне таксі, вийшов за ними, видав слідчому згорток з рештою наркотику та 50 грн., що залишилися. Слідчий оглядав його кишені та куртку. Заперечив існування заборгованості перед обвинуваченим. Такі показання « ОСОБА_10 » суд оцінює критично та піддає обґрунтованому сумніву, оскільки вони по своєму змісту суперечать сукупності ряду досліджених судом доказів.

Так, з даних протоколу про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 30 березня 2014 року (а.м.к.п. 49-53 т. 2) неможливо встановити про що йдеться у розмові ОСОБА_8 та « ОСОБА_10 », лише вбачається очевидним, що не ОСОБА_8 озвучує потребу у 200 грн., а « ОСОБА_10 » просить закласти за нього гроші (200-300 грн.), однак за що, кому і де невідомо.

З даних протоколу про результати аудіо-, відеоконтролю особи від 30 березня 2014 року (а.м.к.п. 54-57 т. 2), вбачається, що пропозиція курити наркотичний засіб надійшла саме від легендованої особи; однак неможливо встановити що мав на увазі обвинувачений на 45 хв. 35 с. розмови, коли ОСОБА_8 з`ясовував у ОСОБА_15 чи віддав він щось ОСОБА_12 (« ОСОБА_17 »). Водночас суд не вбачає підстав для піддання сумніву показання обвинуваченого щодо того, що ця фраза стосувалася фольги для пристрою для куріння, оскільки свідок ОСОБА_15 категорично ствердив, що нічого протизаконного закупнику не передавав. Однак дані вказаного протоколу чітко зафіксували спільне куріння канабісу легендованою особою, ОСОБА_15 та спроби ОСОБА_8 відмовитися від вживання наркотику з посиланням на зайнятість, а також подальшу гру в карти, що цілком та повністю відповідає показанням обвинуваченого.

Щодо протоколу про результати спостереження на особою від 30 березня 2014 року та відповідного відеозапису вказаної слідчої дії (а.м.к.п. 64-66 т. 2), то ними зафіксовано виключно факт зустрічі легендованої особи з ОСОБА_8 та ОСОБА_15 , рух вулицями міста та маршрутним транспортним засобом, а також рух вказаних осіб в напрямку будинку № 32 по вул. Шкільна в с. Кам`янка.

Водночас, судом встановлено, що стороною обвинувачення не надано відеозапису, який би підтвердив обставини, наведені у протоколі про результати контролю за вчиненням злочину у формі контрольованої та оперативної закупки від 27 березня 2014 року (а.м.к.п. 67-70 т. 2), що свідчить про те, що посилання у протоколі на події, починаючи з моменту, коли легендована особа, обвинувачений та ОСОБА_15 зайшли на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , є надуманими та необґрунтованими, тому суд не може вважати цей доказ достовірним та належним у цій частині. Варто зазначити, що з тексту досліджуваного протоколу вбачається, що огляд закупника перед проведенням закупівлі мав формальний характер, оскільки у протоколі описано лише верхній одяг та взуття, що свідчить про відсутність огляду спідньої білизни, шкарпеток тощо, а це викликає об`єктивний сумнів з приводу того, чи не мав закупник при собі наркотичну речовину ще до закупівлі 27 березня 2014 року.

При цьому суд враховує також показання співробітника СБУ ОСОБА_18 , який суду пояснив, що факт передачі коштів та отримання наркотичного засобу 27 березня 2014 року описаний у протоколі з пояснень закупника, оскільки сам події 27 березня 2014 року візуально не спостерігав.
Співробітник СБУ ОСОБА_19 суду пояснив, що через технічні засоби чув, що відбувалося на території домоволодіння АДРЕСА_2 , однак де відбувався обмін (у будинку чи на подвір`ї) йому точно невідомо. Після затримання закупник видав згорток, який, як він пояснив, він придбав за 200 грн. у ОСОБА_8 .
З показань свідка ОСОБА_15 встановлено, що у другій половині дня 27 березня 2014 року він з ОСОБА_8 приїхали у с. Кам`янка до тещі обвинуваченого. Квартирант Феллера М. ОСОБА_12 запропонував покурити марихуану, яку він мав при собі. Курили за хатою він, ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , спілкувалися. Скурили приблизно половину сірникової коробки, решта залишилася у ОСОБА_12 . Після цього пограли в карти, а він з обвинуваченим вирушили додому, однак були затримані. Показання у приміщенні СБУ давав, перебуваючи у стані шоку та під дією наркотичного засобу, тому міг розповідати те, чого насправді не було. Так, ОСОБА_8 коноплю йому не передавав, передачу закупником коштів обвинуваченому не бачив. Не довіряти наданим в суді показанням свідка ОСОБА_15 суд підстав не вбачає, оскільки стороною обвинувачення не надано будь-якої інформації на підтвердження його притягнення до кримінальної відповідальності як співучасника вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України (про що фактично свідчать показання легендованої особи щодо 27 березня 2014 року), а також до відповідальності за дачу завідомо неправдивих показань.
Крім того, свідок ОСОБА_20 (брат дружини обвинуваченого) суду пояснив, що 27 березня 2014 року за будинком тітки, який орендував квартирант ОСОБА_12 близько 2-3 років, за пропозицією цього ОСОБА_21 , ОСОБА_15 та сам ОСОБА_12 курили за допомогою «бульбулятора», який він за вказівкою ОСОБА_12 дістав з труби за будинком, траву, яку мав при собі ОСОБА_12 . Після цього пограли в карти і обвинувачений із ОСОБА_15 пішли додому. Ствердив, що обвинувачений нікому нічого не давав, однак підтвердив, що був випадок, що ОСОБА_8 позичав ОСОБА_12 гроші для оплати квартири, що узгоджується з показаннями обвинуваченого щодо повернення закупником раніше позичених коштів 27 березня 2014 року.
Крім того, у суду виникають обґрунтовані сумніви щодо самої передачі коштів, оскільки навіть сума коштів, яку « ОСОБА_17 » начебто сплатив ОСОБА_8 за марихуану, відрізняється від суми, на якій наголошувала легендована особа як на стандартній сумі (250 грн.), яка не обговорювалася ними ні по телефону, ні при зустрічах. Обізнаність у звичайній вартості канабісу і відсутність відповідних розмов про ціну між закупником та обвинуваченим також підтвердив свідок ОСОБА_18 . Тому вбачається сумнівним, що при таких чітких та незмінних розцінках закупник міг придбати наркотик за досить меншу вартість (200 грн.) без будь-яких розмов та заперечень з боку ОСОБА_8 , яких, як встановлено з протоколу про результати аудіо-, відеоконтролю особи від 30 березня 2014 року, на місці події не відбувалося.

Двічі допитаний як свідок ОСОБА_22 суду надав суперечливі показання. Так, ствердив, що вперше обвинуваченого побачив 27 березня 2014 року у с. Жовтневе, коли перед закупкою спостерігали за ОСОБА_8 після повідомлення закупником про те, що ОСОБА_8 призначив зустріч в с. Кам`янка. ОСОБА_8 та чоловіка, який був з ним, на дорозі перед воротами будинку зустрів « ОСОБА_17 », після чого вони зайшли до будинку (що цілком та повністю суперечить показанням обвинуваченого, закупника, свідків та даним досліджених протоколів проведення негласних слідчих дій з відповідними відеозаписами). Через 1,5-2 год. вони вийшли на перекур, обмінялися грошима та пакунком, що бачив з відстані близько 50 м. Коли обвинувачений зі своїм товаришем почали рух, їх затримали. Однак при другому допиті судом свідок повідомив інші обставини: вказав, що спочатку автомобіль, в якому він знаходився з іншим понятим, стояв біля магазину «Домашній», а потім переїхав у інше місце, звідки він спостерігав з відстані 100-150 м через городи за подіями на подвір`ї. Крім того, ствердив, що « ОСОБА_17 » вперше після виходу з СБУ побачив лише тоді, як він вийшов з хати для передачі коштів та отримання наркотичної речовини.
Натомість понятий ОСОБА_23 , допитаний в суді, заперечив перебування перед закупкою на території с. Жовтневе та категорично ствердив, що з місця, де перебував автомобіль, у якому сидів він з ОСОБА_22 , не проглядається місце події, оскільки воно розміщене за кутом вулиці, та й загалом їм не повідомляли куди потрібно дивитися. І лише за повідомленням співробітників СБУ їх автомобіль рушив на місце затримання, де « ОСОБА_17 » видав коноплю, повідомивши, що придбав її за 200 грн. у ОСОБА_8 . Водночас при огляді закупника не бачив, щоб оглядали його куртку, взуття, шкарпетки та спідню білизну. На місці йшла мова про те, що « ОСОБА_10 » пригощав наркотичним засобом. ОСОБА_8 повідомляв, що виявлені у нього кошти позичені.
Показання свідка ОСОБА_23 підтвердив також в судовому засіданні співробітник СБУ ОСОБА_24 , який повідомив, що перебував у одному автомобілі з понятими під час закупки 27 березня 2014 року та однозначно ствердив, що з автомобіля неможливо було побачити, що відбувалося на подвір`ї домоволодіння.

Крім того, як встановлено з даних протоколів проведення слідчих експериментів від 3 лютого 2015 року та 1 травня 2015 року, проведених на підставі ухвали суду від 18 грудня 2014 року, та відеозаписів вказаних слідчих дій, досліджених в судовому засіданні (а.м.к.п. 166-169, 210-213 т. 1), свідок ОСОБА_23 підтвердив надані суду показання, вказавши на місце, де очікував у автомобілі з іншим понятим затримання обвинуваченого, та ствердив, що з того місця неможливо побачити домоволодіння АДРЕСА_2 , однак свідок ОСОБА_22 під час проведення слідчого експерименту знову змінив свої показання, зазначивши, що з місця очікування (біля магазину «Домашній») поїхали на вулицю, паралельну вул. Шкільній, де пробули близько 5-7 хв., після чого повернулися на первинне місце очікування на 10-15 хв. Водночас ствердив, що бачив події на території вказаного домоволодіння з паралельної вулиці, яке на час проведення слідчого експерименту у зв`язку з природними процесами, пов`язаними з весною, не проглядається. Однак слідчим не було вжито заходів на вимірювання відстані від вказаного місця до місця події чи ідентифікації домоволодіння, яке розміщене у напрямку, вказаному свідком.
З огляду на такі суттєві розбіжності у показаннях свідка ОСОБА_22 та враховуючи їх невідповідність показанням інших свідків, сумніви у правдивості яких у суду відсутні з огляду на їх узгодженість між собою та з іншими доказами по справі, суд не може вважати такі показання свідка ОСОБА_22 достовірними доказами.
Таким чином, стороною обвинувачення не надано, а судом в судовому засіданні не здобуто належних доказів на підтвердження повторного збуту канабісу легендованій особі ОСОБА_8 27 березня 2014 року за 200 грн.
З огляду на наведені вище обставини суд позбавлений можливості вважати, що 27 березня 2014 року таке кримінальне правопорушення було вчинене ОСОБА_8 , а тому досліджені судом докази в частині цього обвинувачення: протокол огляду, помічення та вручення грошей від 27 березня 2014 року, протоколи огляду від 27 березня 2014 року, протокол освідування ОСОБА_8 від 27 березня 2014 року, висновки судової експертизи наркотичних засобів № 303 від 28 березня 2014, судово-хімічної експертизи № 319 від 17 квітня 2014 року (а.м.к.п. 59-63, 71-78, 81-83, 119-121, 132-140 т. 2) додаткової оцінки судом не потребують, як і показання співробітника СБУ ОСОБА_25 , який підтвердив, що він за участю понятих та закупника проводив помічення коштів в сумі 250 грн., призначених для закупки, а також показання співробітника СБУ ОСОБА_26 , який вказав, що саме він здійснював відеозйомку з моменту виходу закупника з приміщення СБУ до затримання, а також підтвердив, що закупник повернув 50 грн. після проведення закупки.
Судом враховано, що відповідно до Інструкції про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні, затвердженої спільним наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Адміністрації державної прикордонної служби України, Міністерства фінансів України, Міністерства юстиції України від 16 листопада 2012 року N 114/1042/516/1199/936/1687/5, за загальним правилом, проведення оперативної закупівлі здійснюється з метою викриття та документування факту вчинення злочину та особи, яка його вчинила (отримання доказів злочинної діяльності, встановлення співучасників, каналів надходжень та місць зберігання наркотичної сировини тощо). Однак цієї мети, як вбачається з наданих суду матеріалів досудового розслідування, орган досудового розслідування не досягнув, натомість після подій 21 грудня 2013 року та 14 січня 2014 року, підозрюючи ОСОБА_8 , який на той час ще працював у органах внутрішніх справ, у вчиненні тяжкого злочину, пов`язаного з незаконним обігом наркотичної речовини, не лише не присік таку діяльність обвинуваченого, а й відверто зволікав з призначенням судово-хімічних експертиз та направленням відповідних постанов у експертну установу (постанови про призначення судово-хімічних експертиз по подіях як 21 грудня 2013 року, так і 14 січня 2014 року від 5 лютого 2014 року надійшли до експертної установи лише 14 лютого 2014 року). Тому суд дійшов цілком очевидного висновку, що метою проведення закупівлі 27 березня 2014 року було не отримання доказів злочинної діяльності обвинуваченого, а отримання підстав для додаткової кваліфікації його дій за ознакою повторності та з метою штучного збільшення обсягу епізодів обвинувачення.
Більше того, навіть про звільнення ОСОБА_8 з посади 14 березня 2014 року співробітникам органу досудового розслідування було невідомо станом на 19 березня 2014 року, як вбачається з постанови про проведення освідування особи від 19 березня 2014 року (а.м.к.п. 79-80 т. 2), що само по собі вже свідчить про рівень якості та оперативності розслідування.
Отже, з огляду на те, що стороною обвинувачення не надано, а судом не здобуто належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_8 повторного збуту канабісу легендованій особі 27 березня 2014 року за 200 грн., обвинувачений по цьому епізоду підлягає виправданню на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України.

Крім того, на думку суду, стороною обвинувачення неправильно зазначено формулювання обвинувачення в частині правової кваліфікації діяння позначення множиною понять особливо небезпечних наркотичних засобів, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_8 вчинив незаконне придбання, перевезення та зберігання без мети збуту та повторний збут лише одного особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, тому суд вважає, що у вироку слід зазначити, що ОСОБА_8 обвинувачується у незаконному придбанні, перевезенні та зберіганні без мети збуту, а також збуті особливо небезпечного наркотичного засобу, вчиненому повторно.

Таким чином, дії ОСОБА_8 , які виразилися у незаконному придбанні 21 грудня 2013 року, перевезенні та зберіганні без мети збуту особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, а також повторний незаконний збут 14 січня 2014 року особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонений, судом кваліфікуються за ч. 1 ст. 309 та ч. 2 ст. 307 КК України відповідно. Вина ОСОБА_8 у вчиненні вказаних діянь повністю доведена в судовому засіданні і він підлягає покаранню за їх вчинення.

На виконання вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд враховує ступінь тяжкості вчинених діянь, які є злочином середньої тяжкості та тяжким злочином, особу винуватого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_8 раніше не судимий, за попереднім місцем роботи у органах внутрішніх справ характеризується негативно (хоча був звільнений за власним бажанням, а не у зв`язку з невідповідністю займаній посаді), за місцем проживання скарг та компрометуючих матеріалів щодо нього не надходило, має на утриманні малолітню дитину, непрацюючу дружину та батьків-пенсіонерів, з якими спільно проживає, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 , суд вважає фактичне визнання вини у вчинених злочинах та щире каяття (що є підтвердженням усвідомлення протиправності вчиненого діяння та щирого наміру виправитися як запоруки досягнення мети покарання виправлення та спеціальної превенції), молодий вік обвинуваченого (що характеризується зміною життєвих орієнтирів, однак передбачає можливість подальшого виправлення), перебування на його утриманні малолітньої дитини, непрацюючої дружини та батьків-пенсіонерів (що слугуватиме стимулом для подальшого ведення законослухняного способу життя), незначна кількість наркотичного засобу, його вид та безоплатність придбання та збуту (що підтверджує відсутність наміру незаконного збагачення та спричинення тяжких наслідків).

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_8 , судом не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчинених кримінальних правопорушень, відсутність систематичності та активної спрямованості намірів обвинуваченого на збут наркотичної речовини, відсутність корисливого мотиву діяння та тяжких наслідків його вчинення, що відбувалося під контролем правоохоронних органів, провокаційну поведінку легендованої особи, з огляду на особу обвинуваченого, який є особою молодого віку, вперше притягується до кримінальної відповідальності, відсутність обставин, що обтяжують покарання, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним тяжкого злочину, суд дійшов висновку, що покарання, визначене ч. 2 ст. 307 КК України, є надто суворим для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, а тому з огляду на те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, з урахуванням вимог ст. 65 КК України суд вважає за можливе застосувати до основного покарання ч. 1 ст. 69 КК України та призначити ОСОБА_8 покарання за вчинення цього злочину у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 2 ст. 307 КК України.

Водночас суд не вбачає підстав для призначення додаткових покарань у виді позбавлення спеціального звання та права обіймати посади у правоохоронних органах, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_8 вчинив кримінально карані діяння, діючи як приватна особа, у вільний від роботи час, тобто його злочині дії у сфері обігу наркотичних засобів жодним чином не пов`язані з зайняттям ним посади у органах внутрішніх справ та наявністю в нього спеціального звання сержант міліції.
З огляду на обставини справи суд вважає за доцільне за ч. 1 ст. 309 КК України призначити ОСОБА_8 покарання у виді штрафу розміром в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 КК України, враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , наявність декількох обставин, що пом`якшують його покарання, форму вини, передумови, мотиви та обставини вчинення злочинів, тяжкість їх наслідків, обставини, за яких були вчинені злочини, той факт, що злочини були ним вчинені під контролем працівників СБУ і негативних наслідків від цього не настало, а також вид сукупності, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_8 покарання за сукупністю вчинених злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Суд дійшов висновку, що саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Однак з врахуванням особи обвинуваченого, який є несудимою особою молодого віку, має утриманців, відсутності в його діях ознак активної реалізації планів щодо придбання та збуту наркотичного засобу, відсутність корисливого мотиву діянь та тяжких наслідків їх вчинення, що відбувалися під контролем правоохоронних органів, провокаційну поведінку легендованої особи, відсутність обставин, що обтяжують покарання, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, з огляду на належну поведінку ОСОБА_8 під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без відбування покарання реально в умовах ізоляції від суспільства, тому вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України. У зв`язку з цим підстави для призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна з огляду на вимоги ст. 77 КК України відсутні.

До набрання вироком законної сили слід продовжити дію обраного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді 32000 грн. застави.

Питання процесуальних витрат слід вирішити в порядку ч. 2 ст. 124 КПК України в частині обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Питання речових доказів підлягає вирішенню в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України,
у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_8 невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 307 КК України за епізодом 27 березня 2014 року та виправдати його за недоведеністю вчинення ним вказаного кримінального правопорушення на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України.
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 1 ст. 309 КК України (за епізодом 21 грудня 2013 року) та призначити покарання у виді 1020 (однієї тисячі двадцяти) грн. штрафу;

- ч. 2 ст. 307 КК України (за епізодом 14 січня 2014 року) та призначити із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі без конфіскації майна на підставі ст. 77 КК України.

За сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки.

Покласти на ОСОБА_8 визначені ст. 76 КК України обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

До набрання вироком законної сили продовжити дію обраного обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 32000 грн. з покладенням на той же строк обов`язків, визначених ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 29 березня 2014 року.

Зарахувати в строк відбуття покарання строк тримання під вартою з 27 березня 2014 року по 1 квітня 2014 року.

Речові докази:

- канабіс масою 5,13 г, 2,2 г, 2,26 г, переданий на зберігання у відділ ресурсного забезпечення та озброєння УМЗ УМВС Україна в Хмельницькій області (а.м.к.п. 126 т. 2), після набрання вироком законної сили знищити;

- конверт з Кам`янець-Подільського суду, рекламний буклет, посвідчення працівника міліції УХМ 049498 від 28.12.2012 (дійсне до 28.12.2016), пластикову картку «Приватбанк» НОМЕР_2 , картку-замісник № 0412 від 07.08.2012, картку лояльності «Нова пошта», 8 купюр номіналом 1 грн. кожна серії РЗ № 08026089, МЖ № 5725010, KJI № 2126703, КД № 7746492, ЕБ № 8281246, КД № 9690470, КЙ № 3621645, КА № 512368, шкіряний чохол з 4-ма ключами, мобільний телефон «Sony Eriсsson SL 12-46» зі стартовим пакетом «Київстар» № НОМЕР_3 та картою пам`яті 16 Gb PQI, штани, повернути ОСОБА_8 , скасувавши арешт, накладений на вказане майно ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 березня 2014 року (а.м.к.п. 94 т. 2);

- додатки до протоколів (цифрові диски та відеокасети т. 3), зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави 1224 (одну тисячу двісті двадцять чотири) грн. процесуальних витрат на залучення експертів (а.м.к.п. 110 т. 2).

Вирок набирає законної сили у разі неподання апеляційної скарги до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому. Інші учасники судового провадження мають право на отримання копії вироку в суді.

Суддя ОСОБА_27 -Годлевська