Справа № 1- 80 /2008
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

смт. Ратне
11 серпня 2008 року

Ратнівський
районний суд Волинської області під головуванням

судді Лесика В.О.

за участю
секретаря Свиридюк О.О.

прокурора Стадніка О.А.

захисника ОСОБА_1.

потерпілих та їх
представників

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну
справу про обвинувачення

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, українця, уродженця та жителя АДРЕСА_1, освіта неповна вища, не одруженого, до арешту працюючого інженером з охорони
праці Ратнівського міжгосподарського лісомисливського господарства, раніше не
судимого

за ст.
ст. 115 ч. 1, 129 ч. 1 КК України, -

В С Т А Н О В И
В :

Підсудній
ОСОБА_2 29 квітня 2008 року, біля 02 години, на вулиці села Адамівка
Ратнівського району, поблизу магазину «Продовольчі товари», перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, під час конфлікту, який виник на грунті тимчасово
неприязних стосунків, усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер
своїх дій, умисно здійснив постріл з
відстані в межах компактної дії заряду (шроту) з незареєстрованої одноствольної
гладкоствольної мисливської рушниці моделі «ІЖ-18 Е», 16 калібру, яку
заздалегідь взяв з будинку своїх батьків в голову ОСОБА_3 заподіявши йому
несумісні з життям тілесні ушкодження у вигляді одного наскрізного та одного
сліпого проникаючих в порожнину черепа
вогнепальних поранень голови з пошкодженням кісток склепіння черепа, розрушенням головного мозку, крововиливів в
м'які тканини голови з розрушенням лівої та правої гемісфери головного мозку,
внаслідок чого 06 травня 2008 року останній помер в Ратнівській центральній
районній лікарні.

Крім того
підсудній ОСОБА_2. 28 квітня 2008 року, біля 21 години вечора, поблизу Будинку
культури села Адамівка Ратнівського району, перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, під час раптово виниклого конфлікту, усвідомлюючи значення та
суспільно-небезпечний характер своїх дій вчинив погрозу вбивством шляхом таких
висловлювань та демонстрації зброї потерпілим ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5.,
ОСОБА_6. та ОСОБА_7. направивши в сторони них незареєстровану одноствольну
гладкоствольну мисливську рушницю моделі «ІЖ-18Е» 16 калібру, яку перед цим
зарядив відповідним патроном та пострілом вгору, чим викликав в останніх реальне
побоювання здійснення такої погрози.

29 квітня 2008
року, біля 02 години ночі, підсудній ОСОБА_2., перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння поблизу магазину «Продовольчі товари» в селі Адамівка Ратнівського
району на грунті конфлікту який виник напередодні, усвідомлюючи значення та
суспільно-небезпечний характер своїх дій вчинив погрозу вбивством шляхом
висловлювання погроз та демонстрації зброї відносно потерпілих ОСОБА_6та
ОСОБА_8 направивши в їхню сторону ствол незареєстрованої одноствольної гладкоствольної
мисливської рушниці моделі «ІЖ-18Е» 16 калібру та пострілу в напрямку
потерпілого ОСОБА_3., який знаходився поблизу, чим викликав в останніх реальне
побоювання здійснення даної погрози.

Після скоєння
цих суспільно - небезпечних дій підсудній ОСОБА_2зайшовши в будинок жителя села Адамівка ОСОБА_9,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, усвідомлюючи значення та суспільно небезпечний характер своїх дій,
шляхом висловлювання погроз та
демонстрації зброї вчинив погрозу вбивством ОСОБА_9. та ОСОБА_10. направивши на них ствол мисливської рушниці та пострілом
в стелю, чим викликав в останніх реальне побоювання здійснення даної погрози.

В судовому
засіданні підсудній свою вину у скоєнні вказаних злочинів визнав частково і по
суті пред'явленого йому обвинувачення показав, що 28 квітня 2008 року він
перебував у своїх батьків, що проживають в селі Адамівка Ратнівського району.
Біля 11-12 години після розпиття пива повертаючись до будинку за метрів 100-150
побачив потерпілого ОСОБА_3., який виходив з їхнього подвір'я і йшов в напрямку
свого будинку. Коли побачив, що його будинок відкритий, а в кімнатах розкидані
речі, то зрозумів, що в будинку побував ОСОБА_3. і можливо скоїв крадіжку так
як останній за це раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

Через декілька
годин він та інші його знайомі виїжджали в ліс
на відпочинок де вживали спиртні напої. Повернувшись в село десь біля 21
години побачив, що за Будинком культури відпочивають односельчани серед яких
був і ОСОБА_3.. Тоді ж він вирішив
підійти до них та вияснити стосунки з потерпілим з приводу проникнення в його
будинок. Підійшовши ближче помітив, що ОСОБА_11 перебував в сильній стадії
алкогольного сп'яніння, а тому запропонував останньому іти додому. Оскільки
останній не бажав іти додому то він штовхнув його і той впав на землю. Всі
відпочиваючі почали кричати на нього і
пропонували залишити їх та не заважати відпочивати. Тоді ж між ним та ОСОБА_3.
виник конфлікт. Він розсердившись пішов в будинок де взяв одноствольну мисливську рушницю та
патрони до неї і знову підійшов до односельчан, серед яких був і ОСОБА_3., з
метою їх налякати та змусити ОСОБА_3 зізнатись в крадіжці. Тоді ж він направив
в їх сторону заряджену рушницю, запитавши чи не бажають вони вибачитись перед
ним. Всі почали його просити не стріляти, а тому він вистрілив вгору та
повернувшись пішов до ОСОБА_9 де грали в карти з іншими особами.

Після 01 години
ночі проходячи повз Будинку культури побачив, що неподалік зупинився
мікроавтобус, з якого вийшло декілька осіб. По розмові він впізнав, що це були
ОСОБА_3та ОСОБА_8 і ОСОБА_7. У нього знову виникла думка з'ясувати стосунки з
ОСОБА_3., а тому він забіг в будинок і з зарядженою рушницею підійшов до них,
при цьому тримаючи рушницю направлену в сторону потерпілих, а іншою рукою
мобільним телефоном підсвічував на рушницю з метою, щоб останні її бачили, при
цьому говорив, що у нього є питання до ОСОБА_3. Побачивши потерпілого, який
присів посередині вулиці направив в його сторону ствол мисливської рушниці, а
коли останній почав його ображати то вистрілив вгору. В момент пострілу
ОСОБА_3піднявся. Ствердив, що постріл проводив вгору без мети вбивства. Тоді ж
злякавшись побіг в сторону свого будинку, а через деякий час повернувшись
побачив, що потерпілий лежав на землі, і з його голови текла кров. Незнаючи що
діяти повернувся в будинок до ОСОБА_9, в якого перебував і ОСОБА_10 , яким повідомив, що застрелив ОСОБА_3. Перебуваючи
в будинку ОСОБА_9зателефонував своїм батькам, яким також повідомив про вбивство
та мав намір покінчити життя самогубством, проте цього не зробив на прохання
батьків, вистріливши в стелю кімнати. Після цього разом з ОСОБА_9 пішли до магазину ОСОБА_12 щоб розпити пиво та
дочекатись працівників міліції.

Віддавши рушницю
ОСОБА_9 він дочекався працівників міліції, яким розповів про обставини злочину.

Стверджує, що в
скоєнному щиро розкаюється.

Крім часткового
визнання своєї вини винність підсуднього
по епізоду умисного вбивства підтверджується слідуючими об'єктивними доказами,
які були предметом дослідження в судовому засіданні, а саме:

- показаннями
потерпілих ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, які ствердили в судовому засіданні,
що в результаті злочинних дій підсуднього по справі загинув їх син та брат;

- показаннями потерпілого ОСОБА_6, який в судовому
засіданні частково підтвердив показання підсуднього, і додатково пояснив, що дійсно ОСОБА_228
квітня 2008 року перебував в стані алкогольного сп'яніння і конфліктував зі
своїми односельчанами біля Будинку культури ввечері, погрожуючи вбивством, а
коли вони біля 02 години ночі разом зі ОСОБА_8. та ОСОБА_3. приїхали з дискотеки в село Адамівку та вийшовши
з автомобіля підійшли до магазину і вже
мали намір розходитись по домівках, то в цей час почули голос підсуднього, який підійшовши за
метрів 20 до них повідомив, що жалкує про те, що їх не застрелив біля Будинку
культури, а зараз когось із них точно застрелить. Тоді ж він почав пред'являти
потерпілому ОСОБА_3 якісь претензії в результаті чого між ними виник конфлікт.
Саме тоді вони почали просити ОСОБА_2не стріляти, оскільки він направив в їхню
сторону рушницю тримаючи в руці, а іншою рукою мобільним телефоном підсвічував
її. На їх прохання підсудній не реагував
при цьому казав, що вони його дуже образили і втрачати йому нічого, після чого
вистрілив в сторону ОСОБА_3., а сам побіг в напрямку свого житлового будинку.

Тоді ж вони побачили, що ОСОБА_3лежить на
землі і з голови його текла кров. Відразу побігли до ОСОБА_9. звідки ОСОБА_7.
зателефонував в Ратнівський РВ УМВС;

- показаннями
потерпілого ОСОБА_8, який в судовому засіданні повністю підтвердив показання
ОСОБА_6. в частині конфлікту та подальших подій, які виникли біля 02 години
ночі 29 квітня 2008 року в селі Адамівка;

- показаннями свідка ОСОБА_9. який пояснив,
що біля 02 години ночі 29 квітня 2008 року до нього в будинок зайшов
знервований та переляканий ОСОБА_2. і повідомив, що тільки щойно застрелив з
мисливської рушниці ОСОБА_3. Тоді ж він попросив зателефонувати до своїх
батьків і повідомив, що застрелить себе, при цьому приставив рушницю до шиї і
намагався ногою натиснути на спусковий крючок. Тоді він відвів рушницю в
сторону, а тому постріл влучив в стелю. Коли він дещо заспокоївся то вони разом
пішли до ОСОБА_12розпивати пиво де він забрав у підсуднього рушницю та
запропонував йому йти на місце пригоди та чекати працівників міліції;

- показаннями свідка ОСОБА_12., який
підтвердив в судовому засіданні, що дійсно вночі підсудній та ОСОБА_9.
приходили до його магазину та придбали пиво. При цьому ОСОБА_2тримав в руках
мисливську рушницю. Після придбання пива він почув розмову між ними про те, що
«завалили» ОСОБА_3. Тоді він зрозумів, що ОСОБА_2застрелив потерпілого;

- протоколом відтворення обстановки і
обставин події в ході якого підсудній на місці розказав і показав про обставини
скоєння ним злочину;

( а.с.
71-77)

- висновком судово - медичної експертизи з якого слідує, що внаслідок пострілу з
мисливської рушниці ОСОБА_3. отримав несумісні з життям тілесні ушкодження у
вигляді одного наскрізного та одного сліпого проникаючих в порожнину черепа
вогнепальних поражень голови з пошкодженням кісток склепіння черепа та
розрушенням лівої та правої гемісфери головного мозку, які відносяться до
категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Між
спричиненням ушкоджень та настанням смерті є прямий причинний зв'язок.

Цим же висновком підтверджено, що
постріл був виконаний з близької відстані в межах компактної дії заряду (шроту)
і в момент пострілу потерпілий був обернутий до ствольного зрізу обличчям;

( а.с.
136-138)

- висновком судово-балістичної експертизи підтверджено, що вилучена працівниками
міліції рушниця є вогнепальною гладкоствольною мисливською зброєю, виготовленою
заводським способом, а патрони споряджені картеччю виготовленою саморобним
способом. При цьому рушниця та боєприпаси придатні до стрільби;

( а.с.
153-163)

- протоколами
огляду місця події відповідно до яких:

- на місці скоєння злочину було вилучено
шматок паперу, подібного до пижа патрона від мисливської рушниці:

( а.с.
5-7)

- було вилучено
мисливську рушницю із гільзою в стволі;

( а.с.
9-10)

- було вилучено
три мисливських патрони та одну гільзу;

( а.с.
11-12)

- було виявлено
пошкодження від пострілу в стелі будинку ОСОБА_9. та кулю до мисливської зброї;

( а.с.
81-85)

- в морзі було
вилучено кусок металу, який був виявлений в голові потерпілого під час
судово-медичного обстеження трупа ОСОБА_3..

2.
Погроза вбивством. По епізоду, що стався біля 21 години.

Крім показань
підсуднього винність останнього у скоєнні вказаного злочину доведена зібраними
та дослідженими в судовому засіданні об'єктивними доказами і зокрема:

- показаннями
потерпілої ОСОБА_4, яка ствердила в
судовому засіданні наступне:

- 28.04.2008 року біля 21 години вона та інші
особи знаходились поблизу Будинку культури де відпочивали. Коли до них підійшов
ОСОБА_2., який перебував в стані алкогольного сп'яніння, то між ним та ОСОБА_11
виник конфлікт в ході якого ОСОБА_2 штовхнув ОСОБА_11і той впав. Вони почали захищати ОСОБА_11 і просили підсуднього
заспокоїтись та не заважати їм відпочивати,
проте останній поводив себе зухвало та агресивно, а через незначний проміжок
часу повернувся до них і з відстані близько 10 метрів почав говорити на зразок
« Я Вам зараз зроблю» при цьому тримав в руках мисливську рушницю, яка була
направлена на них. Тоді вони почали
підсуднього вмовляти не робити дурниць проте останній не реагував, а
перезарядив рушницю і вистрілив в
повітря. Тільки після пострілу вона зрозуміла, що ОСОБА_2зробив його вгору,
оскільки рушниця була направлена на них. Тоді ж після пострілу ОСОБА_2висловив:
«живіть, Ви ще молоді». Після цього вони швидко сіли в автомобіль та покинули
місце пригоди.

Потерпіла
ствердила, що вона реально сприйняла погрозу вбивством і побоювалась за своє
життя та здоров'я.

- аналогічними
показаннями потерпілого ОСОБА_5 данними в ході досудового слідства ( а.с.
57-58) та ОСОБА_7, який в судовому
засіданні підтвердив, що реально
побоювався виконання погрози вбивством зі сторони підсуднього в цілому підтвердивши показання
потерпілої ОСОБА_4;

- показаннями ОСОБА_6., який в судовому
засіданні дав аналогічні показання показанням
вищевказаним потерпілим і ствердив, що після пострілу вгору відчув
небезпеку виконання погрози ОСОБА_2.

3. Погроза
вбивством по епізоду, що стався біля 02 години ночі на вулиці села.

Факт
скоєння погрози вбивством крім показань підсуднього об'єктивно підтверджується
також наступними доказами і зокрема:

- показаннями
потерпілих ОСОБА_6та ОСОБА_8, які підтвердили в судовому засіданні, що коли
ОСОБА_2підійшов вночі до них з рушницею, підсвічуючи її мобільним
телефоном, та погрожуючи вбивством вони
реально сприйняли цю погрозу і боялись її виконання зі сторони підсуднього.

4. Погроза
вбивством по епізоду, що стався в будинку ОСОБА_9..

Крім
показань підсуднього факт скоєння погрози вбивством по даному епізоду
підтверджується слідуючими доказами які
суд відносить до об'єктивних і зокрема:

- показаннями
потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 які в ході
досудового слідства стверджували, що вночі коли вони знаходились в
будинку ОСОБА_9до них прибіг ОСОБА_8 та повідомив, що ОСОБА_2 застрелив ОСОБА_3. Коли вони
залишились самі то в будинок через незначний проміжок часу зайшов ОСОБА_2з рушницею в руках і нічого не
кажучи направив рушницю на них повідомивши, що застрелить їх, а потім себе.
Вони злякались, а тому почали вмовляти
останнього не робити цього. Тоді вони реально сприйняли погрозу вбивством і
побоювались виконання цієї погрози;

- Допитані по даному епізоду в судовому
засіданні потерпілі ОСОБА_9та ОСОБА_10 дещо змінили свої показання ствердивши,
що реально не боялись погрози ОСОБА_2.

Даючи аналіз
зібраним по справі доказам в частині скоєння погрози вбивством по всіх епізодах
суд приходить до висновку про доведеність факту скоєння підсуднім цього злочину
так як це об'єктивно підтверджено
послідовними діями підсуднього, пострілами з вогнепальної зброї в кожному
випадку, а також заподіяними наслідками.

З врахуванням
наведеного суд приходить до переконання
про необ'єктивність показань в судовому засіданні потерпілих ОСОБА_9та ОСОБА_10
в частині не сприйняття ними реально
погрози вбивством, оскільки вони спростовані вищенаведеними об'єктивними
доказами які в своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи і
дають підстави суду вважати об'єктивними їх показання дані на досудовому слідстві.

Разом з тим, суд
приходить до висновку про доведеність факту умисного вбивства потерпілого і
вважає вірною кваліфікацію дій підсуднього за ст. 115 ч. 1 КК України, як
вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій особі.

Відповідно до п.
22. Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003 року «Про судову
практику в справах про злочини проти життя та здоров'я особи» суди зобов'язані
ретельно досліджувати факти, що мають значення для з'ясування змісту і спрямованості умислу винного. При
цьому питання про умисел вирішується, виходячи з сукупності всіх обставин
вчиненого діяння, з врахуванням способу,
знаряддя злочину, характер та локалізацію
поранень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного та
потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є
суб'єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

Разом з тим при
умисному вбивстві тривалість часу, що минув з моменту заподіяння ушкоджень до
настання смерті потерпілого для кваліфікації злочину як умисного вбивства значення не має.

Суд вважає
також, що суб'єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій, яке є
визначальним при відмежуванні умисного вбивства від заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, внаслідок якого
настала смерть потерпілого, необхідно оцінювати не тільки керуючись показаннями
винного, а й ураховуючи сукупність усіх зібраних доказів:

- показання
свідків, потерпілих про характер злочинних дій винного,

- знаряддя вчинення злочину,

- висновку судово-медичної експертизи про
локалізацію і характер поранень і т.п. в тому числі і сукупність інших доказів.

Даючи
аналіз зібраним по справі доказам в їх сукупності суд приходить до глибокого
переконання, незважаючи на невизнання своєї вини підсуднім, скоєння ним
саме умисного вбивства, адже про умисел
ОСОБА_2. на скоєння умисного вбивства
ОСОБА_3свідчать знаряддя вчинення злочину -
вогнепальна зброя, заподіяння пострілу в життєво - важливий орган -
голову, його поведінка до пострілу та після нього.

Так
матеріалами справи доведено, що підсудній погрожував вбивством близько 21
години вечора, при цьому зробив постріл вгору та словесно погрожував, а коли вночі через 5 годин знову побачив
ОСОБА_3то забіг до будинку і заздалегідь взяв зброю - мисливську рушницю і з
нею підійшов до потерпілого. В розмові з ним та іншими потерпілими
погрожував вбивством при цьому відкрито
демонстрував зброю шляхом підсвічування мобільним телефоном і не зважаючи на
прохання потерпілих з близької відстані провів ціленаправлений постріл в сторону потерпілого, влучивши в життєво -
важливий орган - голову, тобто умислом
винного охоплювалось настання смерті потерпілого.

Саме про
такий умисел підсуднього свідчать і його наступні дії, а саме те, що він залишив потерпілого і побіг
до ОСОБА_9в будинок, якого повідомив, що застрелив потерпілого, повторно скоїв
погрозу вбивством відносно інших потерпілих, вчинив постріл в стелю будинку, а
коли дещо заспокоївся пішов до місцевого
магазину за придбанням пива, не надаючи допомоги потерпілому та не викликаючи
швидку допомогу і т.п., а навпаки як встановлено з показань свідка ОСОБА_12.
вів розмову проте, що «завалив» потерпілого в розумінні цього слова «вбив».

Отже
наведеними вище доказами, які суд відносить
до об'єктивних і покладає в основу обвинувального вироку повністю доведено
скоєння підсуднім злочинів, передбачених ст. 115 ч. 1 КК та ст. 129 ч. 1 КК
України.

Цими ж
доказами повністю спростовано твердження підсуднього проте, що наміру скоїти
вбивство він не мав. З врахуванням наведеного суд не вбачає підстав для перекваліфікації дій
підсуднього на інший закон.

Обираючи
покарання суд враховує характер та
ступінь суспільної небезпечності
скоєнних злочинів, особу підсуднього та всі обставини справи.

Як,
пом'якшуючі покарання обставини суд визнає:

- притягнення
підсудного до кримінальної відповідальності вперше;

- добровільне погашення матеріальної шкоди
потерпілій.

Однак враховуючи
ту обставину, що підсудній скоїв злочин, що становить підвищену суспільну
небезпеку, тяжкості заподіяних наслідків, обтяжуючої покарання обставини -
вчинення злочинів в стані алкогольного сп'яніння, суд приходить до висновку про обрання підсудному
покарання в межах санкції статтей за якими він притягується до відповідальності
у виді позбавлення волі. Саме таке покарання відповідно до загальних засад
призначення покарань ( ст. 65 КК ) буде необхідним та достатнім для виправлення
підсудного та попередження нових злочинів як самим підсуднім так і іншими
особами.

По
справі були заявлені цивільні позови потерпілими по відшкодуванню моральної та
матеріальної шкоди. В ході судового розгляду матеріальна шкода була погашена в
повному обсязі, а тому заявлені цивільні позови в цій частині суд залишає без
розгляду.

Що
стосується відшкодування моральної шкоди то суд виходить із слідуючого:

- у справах про
злочини внаслідок яких сталась смерть потерпілого, права передбачені частинами 3 і 4 ст. 49 КПК
України мають його близькі родичі. Оскільки п. 11 ст. 32 КПК містить вичерпний
перелік близьких родичів то відповідно до цього закону потерпілими та цивільними позивачами по справі може бути
визнано як і батьків потерпілого так і рідних братів та сестер.

Статтею
23 ЦК України визначено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та
душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральну шкоду, якщо вина є підставною для відшкодування, а також
з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При цьому при визначенні розміру відшкодування
враховуються вимоги розумності і справедливості.

Цим же
законом визначено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової
шкоди, яке підлягає відшкодуванню та не пов'язана з розміром цього
відшкодування.

Разом з
тим відповідно до п. 9 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової) шкоди» суд визначає розмір відшкодування
моральної ( немайнової) шкоди в залежності від характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних, тощо),
яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення, тощо).

Зокрема
враховується також стан здоров'я, тяжкість вимушених змін у життєвих стосунках
і таке інше.

В
судовому засіданні встановлено, що позивачі заявили позов по відшкодуванню
моральної шкоди, а саме:

- мати
потерпілого ОСОБА_13на суму 50 000 грн.;

- батько
потерпілого ОСОБА_14на суму 15 000 грн.;

- рідні сестри
потерпілого, ОСОБА_15, ОСОБА_16та ОСОБА_17 на суму по 15 000 грн. кожній.

Заслухавши
вказаних осіб, враховуючи глибину їх моральних та психічних страждань, тяжкість
перенесених втрат, об'єктивної неможливості відновлення втрати в подальшому суд
приходить до глибокого переконання підставність заявлених вимог.

Суд при
цьому враховує також вік потерпілого,
його ставлення до сім'ї і виходить з засад розумності, виваженості та
справедливості, приймаючи до уваги також
вік підсуднього, його ставлення до скоєного, майновий та сімейний стан.

Підлягають
стягненню з підсуднього витрати, пов'язані з проведенням різного роду судових
експертиз, а саме:

- дактилоскопічної
на суму 405 грн. 64 коп.;

- балістичної - 405 грн. 61 коп.;

- наркологічної - 136 грн. 95 коп.;

- психолого - психіатричної - 377 грн. 75
коп., а всього на суму 1325 грн. 95 коп..

Є
законним відповідно до ст. 93 КПК України і вимоги про стягнення з підсуднього
на користь потерпілої ОСОБА_13 витрати, пов'язані з наданням юридичної допомоги
на суму 200 грн.. Враховуючи час
розслідування, часу розгляду справи в суді і відповідних затрат робочого часу
адвокатом, суд вважає ці витрати виправданими і об'єктивними, що підтверджені
квитанцією про оплату юридичних послуг ( а.с. 243), а тому стягує їх з підсуднього.

Доля речових доказів підлягає вирішенню в
порядку ст. 81 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 323,
324 КПК України,
суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати
винним у скоєнні злочинів, передбачених ст. 115 ч. 1, ст. 129 ч. 1 КК України, обравши покарання:

- за ст. 115 ч.
1 КК України у вигляді 11 років позбавлення волі з відбуванням покарання у
кримінально - виконавчій установі;

- за ст. 129 ч. 1 КК України у вигляді арешту
строком на шість місяців.

На
підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення більш
суворим покаранням менш суворого остаточно визначити до відбування 11 років позбавлення волі в
кримінально - виконавчій установі.

Початок строку
відбуття покарання рахувати з моменту затримання, тобто з 29 квітня 2008 року.

Запобіжний захід залишити попередній -
утримання під вартою.

Стягнути з
засудженого на користь потерпілих, моральну шкоду, а саме:

- ОСОБА_13 на
суму 50 000 (п'ятдесят тисяч) грн., а
також витрати за надання юридичної
допомоги на суму 200 (двісті) грн.;

- ОСОБА_14 на суму 15 000 (п'ятнадцять тисяч)
грн.;

- ОСОБА_15, ОСОБА_16 та ОСОБА_17 на суму по 15
000 (п'ятнадцять тисяч) грн. кожній.

Доля
речових доказів підлягає вирішенню в
порядку ст. 81 КПК України, а саме:

- мисливська
рушниця, яка знаходиться на зберіганні в Ратнівському РВ УМВС - конфіскації в
прибуток держави;

- три патрони, дві гільзи, клаптик паперу, куля, частинка металу - знищенню, як такі, що не становлять цінності;

- дві куртки, спортивні штани та майка
підлягає поверненню засудженому;

- мобільний телефон, що належить засудженому
підлягає зверненню на погашення збитків
потерпілим.

Стягнути з
засудженого на користь держави витрати, пов'язані з проведенням судових
експертиз на загальну суму, що становить 1325
( одну тисячу триста двадцять п'ять) грн. 95 коп..

Вирок суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку протягом 15 діб з дня його проголошення, а засудженим
протягом вказаного терміну з дня отримання копії вироку.

Головуючий підпис
Лесик В.О.

Оригіналу відповідає.

Голова Ратнівського

районного суду
Лесик В.О.