У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду
України у складі:

головуючого

Кравченка К.Т.,

суддів

Канигіної Г.В., Лавренюка М.Ю.,

за участю
прокурора

Брянцева В.Л.

розглянула у судовому засіданні у м. Києві 22 лютого 2007 року кримінальну справу за касаційною скаргою
засудженого ОСОБА_1. на вирок
Апеляційного суду Запорізької області від 24 листопада 2006 року.

Цим вироком

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,
уродженця
Орловської області РФ, мешканця м. Маріуполя Запорізької області, судимого 16
липня 2004 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 3
ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі зі застосування ст. ст. 75, 76 КК України, з іспитовим
строком на 2 роки,

засуджено до
позбавлення волі:

- за ч. 4 ст. 187 КК України на 10 років з
конфіскацією всього майна, яке є
власністю засудженого;

- за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України на 13 років з
конфіскацією всього майна, яке є
власністю засудженого.

На підставі
ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю
злочинів ОСОБА_1. призначено 13 років позбавлення волі
з конфіскацією всього майна, яке є
власністю засудженого.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_1. остаточно призначено 14 років
позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.

ОСОБА_1 визнано винним та засуджено
за злочини, вчинені ним за таких обставин.

20 лютого 2006 року ОСОБА_1., близько 00 годин 30
хвилин, будучи в стані алкогольного сп'яніння, з метою заволодіння майном
ОСОБА_2., прийшов до її квартири №АДРЕСА_1 в м. Мелітополі Запорізької області.
Після того, як ОСОБА_2.
відкрила вхідні двері в квартиру
на його стук, ОСОБА_1. проник у
квартиру, напав на потерпілу ОСОБА_2, завдав їй удар в обличчя, потім
штовхнув її на підлогу, де здавив правою рукою органі шиї потерпілої, причинив
її численні крововиливи в м'які тканини
шиї, мигдалика, кореня і кінчика язика, перелом під'язичної кістки, які
відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_2. померла на місці злочину. Причиною
смерті потерпілою з'явилася механічна асфіксія від удавлення шиї.

Після цього ОСОБА_1. заволодів
грошами потерпілою в сумі 75 грн.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1. посилається на те, що під час
досудового слідства були порушені норми кримінально-процесуального закону, у
тому числі його право на ознайомлення з матеріалами справи. Показання він давав під впливом працівників міліції. Судово слідство проведено однобічно, не було перевірено
версію про вчинення вбивства ОСОБА_2. ОСОБА_3 Вважаючи, що вирок є
суворим і несправедливим, просить вирок суду скасувати, як слідує із скарги, з мотивів істотного порушення
кримінально-процесуального закону.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який вважав вирок
законним і обґрунтованим, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з
таких підстав.

Винність ОСОБА_1 у злочинах, вчинених за викладених у
вироку обставин, доведена об'єктивними доказами, що зібрані у передбаченому законом
порядку, і належним чином оцінених судом.

Доводи в касаційній сказі про те,
що винність ОСОБА_1 у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_2. під час розбійного
нападу не підтверджена зібраними по справі доказами є безпідставними.

Так, у своїх показаннях, даних під час
досудового слідства за участю захисника,
засуджений ОСОБА_1. неодноразово давав розгорнуті
показання стосовно обставин вчинених
злочинів. Зокрема, він стверджував, що удавлював шию потерпілої ОСОБА_2., а потім
заволодів її грошами.

Свої показання про обставини та
мотиви вбивства потерпілої ОСОБА_1.
підтвердив при відтворені обстановки та
обставин події, показавши при цьому місце та обставини, за яких було вчинено
злочини.

Змінюючи показання наприкінці досудового слідства про мотив вбивства
ОСОБА_2., ОСОБА_1. не заперечував, що
саме він удавлював шию потерпілої.

Хоча у судовому засіданні ОСОБА_1.
відмовився від цих показань і став стверджувати, що вбивство ОСОБА_2. він не
вчиняв, а це вчинив у його присутності ОСОБА_3, проте суд обґрунтовано визнав
достовірними його показання про вчинення саме їм убивства ОСОБА_2., оскільки
вони відповідають фактичним обставинам справи, узгоджуються з показаннями
свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4., ОСОБА_5, а також підтверджуються об'єктивними
даними, встановленими під час огляду місця події та котрі містяться у відповідному протоколі, висновках
судово-медичних, імунологічних, криміналістичної експертиз.

Як показав свідок ОСОБА_3, саме
ОСОБА_1. почав удавлювати шию потерпілої ОСОБА_2. і вимагати в неї показати
місце ховання грошей.

Із показань свідків ОСОБА_4. і ОСОБА_5 вбачається, що ОСОБА_1.
повідомив їм, що саме він першим напав на потерпілу, став удавлювати її шию та
вимагати гроші, а після того, як вона сказала, де вони знаходяться, забрав їх
із комоду.

Згідно з висновками судово-медичної
експертизи, смерть ОСОБА_2. настала на місті події в результаті механічної асфіксії від удавлення шиї.

Локалізація та характер встановлених на трупі тілесних ушкоджень
свідчать про те, що намір ОСОБА_1 було спрямовано саме на умисно позбавлення
життя потерпілої.

Як слідує із висновок
криміналістичної експертизи, на місці
події виявлено слід, залишений мізинцем лівої руки ОСОБА_1

Доводи ОСОБА_1 про порушення норм
кримінально-процесуального закону під час досудового і судового слідства є необґрунтованими.

Що стосується посилань ОСОБА_1 на
застосування щодо нього незаконних методів слідства, то при перевірці вказані
доводи не знайшли свого підтвердження.

Безпідставні доводи ОСОБА_1 і про
те, що було порушено його право на ознайомлення з матеріалами кримінальної
справи. Відповідні протоколи та розписки свідчать, що йому було дано можливість
використання цього права під час
закінчення досудового слідства, а також
під час розгляду справи судом.

Колегія суддів вважає, що суд дав
належну оцінку зібраним у справі та дослідженим у судовому засіданні доказам у
їх сукупності, правильно встановив фактичні обставини справи і дійшов
обґрунтованого висновку про доведеність винності ОСОБА_1 в умисному вбивстві з
корисливих мотивів під час розбійного нападу. Сукупність зібраних доказів
свідчить про те, що ОСОБА_1. саме у такий спосіб мав намір заволодіти чужим
майном.

Його дії за ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2
ст. 115 КК України кваліфіковано правильно.

Покарання ОСОБА_1 призначено у
відповідності з вимогами ст. 65 КК України, з урахуванням ступеня тяжкості
вчинених злочинів, даних про особу винного, та обставин, що пом'якшують і обтяжують
покарання. Колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_1. покарання є необхідним
й достатнім для його виправлення. Підстав для пом'якшення покарання немає.

Порушень норм
кримінально-процесуального закону, що тягли б за собою зміну чи скасування вироку, не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 395, 396 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1
залишити без задоволення, а вирок колегії суддів судової палати у
кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області від 24 листопада
2006 року щодо нього - без зміни.

С У Д Д І :

Кравченко
К.Т. Канигіна
Г.В. Лавренюк М.Ю