№ 207/4565/14-к
№ 1-кп/207/430/14
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2014 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Дніпропетровської прокуратури з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпродзержинську в залі Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська кримінальне провадження за звинуваченням :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, офіційно не працюючого, не одруженого, неповнолітніх дітей не має, раніш судимого: - 25.10.2011 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. ст 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 2 роки; 28.12.2012 року виправний строк судом скасовано і направлено для відбування покарання до місць позбавлення волі; 03.06.2014 року ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу звільнено від відбування покарання на підставі ст. 2 Закону України Про амністію у 2014 році, мешкає за адресою : АДРЕСА_1 , звинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за злочини проти власності, повторно вчинив аналогічний корисливий злочин за наступних обставин. Так, повторно, 23.08.2014 близько 14 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись на платформі залізничного вокзалу ст. Дніпродзержинськ в Баглійському районі, побачив раніше невідомого йому чоловіка похилого віку - громадянина ОСОБА_6 , який дрімав на лавочці, розташованій на платформі залізничного вокзалу на ст. Дніпродзержинськ. ОСОБА_5 , підійшовши до ОСОБА_6 , побачив у останнього в нагрудній кишені сорочки гаманець, який визначив, як об`єкт свого злочинного посягання і впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає і він діє таємно, реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, діючи умисно, повторно з корисливих мотивів, в той же день, тобто 23.08.2014р. приблизно о 14 годині 02 хвилин, власноруч витягнув даний гаманець, вартіть якого згідно висновку експерта «Судова товарознавча експертиза» № 173 від 12.09.2014 з урахуванням зносу станом на 23.08.2014 становить 174 грн. 00 коп, з грошима у сумі 8 гривень НБУ та 10 рублів Російської Федерації ( згідно розпорядження «Про встановлення курсу купівлі та продажу іноземної валюти за гривню» від 23.08.2014 року станом на 23.08.2014 за курсом 10 рублів Російської Федерації дорівнює 3 грн. 50 коп.), та поклав його собі до правої кишені штанів, після чого з місця скоєння злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 спричинив матеріальних збитків потерпілому ОСОБА_6 на суму 185 грн. 50 коп.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у скоєному, пояснив, що здійснити крадіжку вирішив випадково, про наслідки не подумав, просить не позбавляти його волі, обіцяє більш не вчиняти нових злочинів, на даний час працює неофіційно, проживає у будинку, який належить його бабусі; в подальшому обіцяє не вчиняти нових злочинів.
У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою прокурора, обвинуваченого, потерпілого, суд не досліджував доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Обвинуваченому роз`яснено зміст обставин, судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснено учасникам судового провадження, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Крім повного визнання своєї провини обвинуваченим ОСОБА_5 , його вина у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення (злочину) підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів:
- показами потерпілого ОСОБА_6 , який у судовому засіданні пояснив, що перебував тимчасово у Дніпродзержинську, так як навідував знайомих, на лавці біля залізничного вокзалу задрімав і коли отямився, зрозумів, що його гаманця викрали, тому звернувся до працівників міліції вокзалу; на суворому покаранні обвинуваченого не наполягає, викрадене йому не повернули, гаманець зберігається у міліції. Просить не позбавляти обвинуваченого волі;
· протоколом огляду місця події від 23.08.2014 (л.с.11);
· висновком судово-товарознавчої експертизи № 173 від 16.09.2014 року, згідно якого вартість викраденого гаманця склала 174 грн. (л.с.39-42);
· постановою про приєднання до справи речового доказу гаманця, який долучено до справи та передано на зберігання до камери схову ЛВ ст. Дніпропетровськ (л.с.45, 46);
· протоколом проведення слідчого експерименту (л.с.54-55).
Виходячи з зібраних у справі доказів, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_5 в скоєнні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, повністю доведеною і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує обставини та тяжкість скоєного, особу обвинуваченого, який згідно довідки головного лікаря 1-ї міської лікарні м. Дніпродзержинська (л.с. 27 ) не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, раніш судимий, прагне перевиховатись без ізоляції від суспільства, завдану злочином шкоду не відшкодував, як пом`якшуючу вину суд враховує визнання своєї вини обвинуваченим та каяття у скоєному, враховує думку потерпілого, який не наполягав на позбавленні волі обвинуваченого; тому суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі із звільненням від його відбування з іспитовим терміном та покладенням обовязків, встановлених п.2.3 ч.1 ст. 76 КК України.

Речовий доказ гаманець повернути потерпілому ОСОБА_6 .
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 120 грн. у прибуток держави.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 371, 373- 374, 376 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину за ч.2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він в період іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину і буде виконувати покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п. 2, 3 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_5 не виїзджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну свого місця проживання.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком чинності не обирати.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 120 грн. у прибуток держави.
Речовий доказ у справі гаманець, який зберігається у камері схову ЛВ ст. Дніпропетровськ УМВС України на Придніпровській залізниці, - повернути потерпілому ОСОБА_6 .
Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Суддя ОСОБА_1