У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати Верховного Суду України

у кримінальних справах

у складі:

головуючого

Пивовара В.Ф..,

суддів за участю прокурора

Пошви Б.М. і Кузьменко О.Т.,
Парусова А.М.

розглянула
в судовому засіданні 22 травня 2008 року в м. Києві кримінальну справу
за касаційним поданням першого заступника прокурора Вінницької області на вирок
Тиврівського районного суду Вінницької області від 29 грудня 2006 року та
ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 21 березня 2007 року щодо
ОСОБА_1.

Вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 29 грудня 2006
року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця с. Велика Вулига Тиврівського району Вінницької
області, такого, що не має судимостей,

виправдано
за ч. 2 ст. 367 КК України за відсутністю в його діях складу злочину.

Органами досудового слідства ОСОБА_1. було пред'явлено обвинувачення в
тому, що він працюючи начальником
відділу матеріально-технічного постачання ВАТ “Гніванський завод спецзалізобетону", який є
структурним підрозділом Державної адміністрації залізничного транспорту України, будучи посадовою
особою, виступив ініціатором укладення договору з постачальником,
відповідальним за отримання якісних засобів індивідуального захисту працюючих
та організацію роботи складського господарства заводу, в листопада-грудні 2003
року неналежним чином виконував свої службові обов'язки через несумлінне
ставлення до них, тобто проявив службову недбалість.

Так, ОСОБА_1. в порушення вимог п. п. 1.3, 1.3.7 Положення по укладенню
господарських договорів та організації ведення договірної роботи у ВАТ “Гніванський завод
спецзалізобетону", затвердженого наказом голови правління, не контролював
умови виконання по укладеним заводом договорах, не призначав відповідальних
осіб у керованому відділі по контролю за виконанням зобов'язань по них та в
порушення наказу голови правління не забезпечив отримання якісних засобів
індивідуального захисту працюючих, достовірно знаючи порядок їх прийому.

11 серпня 2003 року між заводом та
суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_2був укладений договір поставки,
ініціатором якого виступив відділ матеріально-технічного постачання. Відповідно
до предмету договору ОСОБА_2. мав поставити заводу 1000 штук теплозахисних
костюмів з нанесенням логотипу та водотривким просоченням по ціні 95грн. за
один костюм на загальну суму 95004грн.

25 листопада 2003 року та 25 грудня
2003 року по даному договору поставки ОСОБА_2. привіз на завод дві партії
костюмів в обумовленій договором кількості, які згідно висновку товарознавчого
дослідження не були теплозахисними і не мали водотривке просочення, і їх
загальна вартість становила 38200грн.

ОСОБА_1., будучи відповідальним за
виконання договору, не вжив заходів до виклику працівницю відділу - комірницю,
комісії по прийому спецодягу, як того вимагає наказ голови правління від
25.06.2003р., тобто з його боку був відсутній належний контроль за роботою
підлеглих працівників.

За поставлені ОСОБА_2 1000 штук захисних костюмів, завод перерахував йому
95004грн.

Таким чином, внаслідок недбалого ставлення ОСОБА_1. до виконання своїх
службових обов'язків заводу було спричинено збитки на суму 56804грн., що є
тяжкими наслідками.

Суд першої інстанції при розгляді справи дійшов висновку про те, що
пред'явлене органами досудового слідства ОСОБА_1. обвинувачення у вчиненні ним
злочину, передбаченого за ч. 2 ст. 367 КК України, не знайшло свого
підтвердження зібраними у справі доказами, а тому виправдав ОСОБА_1. за
відсутністю в його діях складу злочину.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 21 березня 2007 року вирок щодо ОСОБА_1.
залишено без зміни.

У касаційному поданні прокурор просить судові рішення щодо ОСОБА_1. скасувати, справу
направити на новий судовий розгляд, посилаючись на невідповідність висновків
суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування кримінального закону
та істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону.

Заслухавши доповідача, думку
прокурора, який підтримав касаційне подання прокурора, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційного подання,
колегія суддів вважає, що воно не підлягає задоволенню з
таких підстав.

Як убачається з матеріалів справи, суд першої інстанції всебічно та повно
дослідивши зібрані по справі докази, у тому числі й ті, на які містяться посилання
у поданні, та давши їм належну оцінку в їх сукупності, дійшов обґрунтованого
висновку про відсутність у діях ОСОБА_1. складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, у вчиненні
якого йому було пред'явлено обвинувачення, а тому законно постановив щодо нього
виправдувальний вирок.

Доводи, наведені у касаційному поданні, аналогічні за змістом доводам
апеляції, які було ретельно перевірено апеляційним судом і в ухвалі наведено
докладні та мотивовані підстави, через які апеляцію прокурора визнано необґрунтованою.
Рішення апеляційного суду відповідає матеріалам справи.

Істотних порушень кримінально-процесуального закону, які б вплинули на
законність і обґрунтованість судових рішень, у справі не встановлено.

Керуючись ст.ст. 395, 396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и
л а :

касаційне подання прокурора залишити без
задоволення, а вирок Тиврівського районного суду Вінницької області від 29
грудня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 21 березня
2007 року щодо ОСОБА_1 без зміни.

С у д д і :

Пивовар В.Ф. Пошва Б.М. Кузьменко О.Т.