№ 207/331/15-к
№ 1-кп/207/140/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2015 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпродзержинську кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, українця має середню спеціальну освіту, безпартійного, у шлюбі не перебуває,неповнолітніх дітей не має, судимого 24.06.2009 року Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, з застосуванням ч.1 ст.71 КК України до 5 років позбавлення волі. 06.01.2014 року звільнився з місць позбавлення волі у зв`язку з тим, що відбув призначене судом покарання, офіційно не працюючого, в центрі зайнятості на обліку не перебуваю чого, проживаючого по АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , маючи незняту і непогашену судимість за викрадення чужого майна, повторно вчинив викрадення чужого майна при наступних обставинах. 18.12.2014 року приблизно о 10 годині ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем проживання у квартирі АДРЕСА_2 , скориставшись тимчасовою відсутністю свого рідного брата, потерпілого ОСОБА_4 , з яким мешкає в одній квартирі, таємно умисно,з корисливих міркувань, викрав індивідуальне майно останнього,системний блок « PENTIUM» G 640 2,8 GHZ вартістю 2500грн. акустику комп`ютерну (колонки) вартістю 28-грн., монітор Philips 18,5 діагональ вартістю 885грн., наушники SNEN вартістю 120 грн.,роутер модель TL-WR 740N, який не представляє матеріальної цінності для потерпілого, комп`ютерну мишку вартістю 54 грн. на загальну суму 3908 грн. Викраденим майном розпорядився на свій розсуд, чим заподіяв потерпілому шкоду на вказану суму, яка на досудовому слідстві частково відшкодована поверненням частини викраденого майна. Матеріальна шкода у розмірі 2 078 грн. залишилась невідшкодованою. Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 вину у вчиненні крадіжки індивідуального майна у рідного брата, потерпілого ОСОБА_4 , визнав в повному обсязі,показав, що вживає спиртні напої, тому, щоб мати гроші на спиртне, таємно викрав майно рідного брата, про що шкодує. Вибачився перед братом і просить суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_4 показав, що спільно з братом, обвинуваченим ОСОБА_5 , мешкають в одній квартирі в багатоквартирному будинку по АДРЕСА_3 . ОСОБА_5 вживає спиртні напої, тому не працює офіційно і без дозволу бере його речі. У грудні 2014 року, скориставшись відсутністю його у квартирі, таємно викрав його індивідуальне майно, системний блок, акустику комп`ютерну, монітор, мишку комп`ютерну, клавіатуру комп`ютерну і інше майно на загальну суму 3908 грн. У вчиненні крадіжки підозрював свого брата. Написав заяву до органів внутрішніх справ, бо обвинувачений не повернув майно. На досудовому слідстві частину майна повернули. Не відшкодовано збитки на суму 2078 грн. Просить суворо не карати брата, тому що він залежить від спиртного.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі стосовно доказів щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та дійсності його позиції немає. Останньому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні вказаних вище кримінальних правопорушень доведена в повному обсязі, а його дії, які полягали у повторному умисному таємному викраденні чужого майна, суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності зі ст..65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що згідно ст..66 КК України пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставиною, яка згідно зі ст..67 КК України обтяжує покарання,суд визнає рецидив злочинів.

При обранні обвинуваченому виду та міри покарання судом враховуються матеріали, що його характеризують, відношення до вчиненого, раніше судимий, однак правильних висновків для себе не зробив, а тому суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, оскільки вважає, що його перевиховання та виправлення не можливі без ізоляції від суспільства і не знаходить підстав для призначення йому покарання, не пов`язаного з позбавленням волі.

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової або моральної шкоди має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

За ч.5вказаної статті цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленим цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_4 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 в порядку відшкодування майнової шкоди у розмірі 2078 грн. суд вважає необхідним задовольнити в повному обсязі, стягнувши з обвинуваченого на користь потерпілого в порядку відшкодування матеріальної шкоди 2078 грн.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст..100 КПК України.

На досудовому слідстві ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Обвинувачений має постійне місце проживання і реєстрацію. Потерпілий рідний брат обвинуваченого, просить суворо його не карати, тому до набрання вироком законної сили суд вважає можливим залишити запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Виходячи з викладеного, керуючись ст..ст.100, 128,370,374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік з відбуванням по покарання в установі виконання покарань.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді особистого зобов`язання, обчислюючи строк покарання з моменту затримання і взяття під варту.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 в порядку відшкодування матеріальної шкоди 2078 грн.

Речові докази, майно, яке перебуває на збереженні у потерпілого ОСОБА_4 повернути ОСОБА_4 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Баглійський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1