Провадження № 1-кп/217/156/2013
Ун.№ 217/2071/2013-к
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2013 року Авдіївський
міський суд Донецької області в складі:

головуючого: судді Соболєвої І.П.,

при секретарі: Грищенко В.М.,

за участю прокурора: Канюка А.П.,
обвинуваченого ОСОБА_1,

потерпілого ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Авдіївка
кримінальне провадження,
зареєстроване у єдиному реєстрі
досудових розслідувань за № 0000905
від 10.07.2013 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
м.Авдіївка Донецької області, українця,
громадянина України, з середньою
спеціальною освітою, не працюючого,
неодруженого, раніше не судимого,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

- у скоєнні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186
КК України, -

ВСТАНОВИВ:

18 червня 2013 року приблизно о 23.30
годині ОСОБА_1, будучи в стані
алкогольного сп'яніння, сумісно з
невстановленою особою, знаходячись
біля першого під'їзду будинку № 23 по
9-му кварталу в м.Авдіївка Донецької
області, переслідуючи корисливі наміри
на відкрите викрадення чужого майна,
підійшов до раніше йому знайомого
ОСОБА_2 Після чого невстановлена особа
обхопила ОСОБА_2 зі спини, стискаючи
його руками, а ОСОБА_1 в цю мить діючи
навмисно, за попередньою змовою групою
осіб, із застосуванням насильства, як
не є небезпечним для життя та здоров'я
потерпілого, відкрито вихопив з лівої
кишені брюк гаманець вартістю 70
гривень, в якому знаходились гроші в
сумі 240 гривень, чим спричинив
останньому матеріальну шкоду на
загальну суму 310 гривень. ОСОБА_2
спробував вчинити опір ОСОБА_1 та
повернути свій гаманець, однак ОСОБА_1
та невстановлена особа почали наносити
удари кулаками рук по голові та тулубу
ОСОБА_2, щоб подавити опір з боку
останнього та довести свій намір до
кінця, чим спричинили ОСОБА_2 згідно
судово-медичної експертизи № 102 від
11.07.2013 року гіперемію м'яких тканин в
області спинки носу праворуч та синець
на передній поверхні грудної клітини
зліва, які належать до легких тілесних
ушкоджень.

Допитаний у судовому засіданні
ОСОБА_1 свою вину у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
визнав та пояснив, що дійсно в
зазначений час та при зазначених
обставинах він за попередньою змовою
групою осіб відкрито викрав гаманець
ОСОБА_2 із застосуванням насильства, з
місця злочину зник та викраденим
розпорядився на власний розсуд.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому
засіданні наполягав на строгому
покарання для обвинуваченого,
претензій майнового та морального
характеру до нього не має.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України за
згодою учасників процесу судом визнано
недоцільним дослідження доказів
стосовно тих фактичних обставини
провадження, які ніким з учасників
процесу не оспорюються. При цьому
з'ясовано, що обвинувачений та інші
учасники правильно розуміють зміст цих
обставин, сумніву у добровільності та
істинності їх позицій немає.

При цьому розгляд провадження
провадився відносно обвинуваченого в
межах пред'явленого йому
обвинувачення.

При встановлених обставинах,
аналізуючи зібрані матеріали в їх
сукупності, суд вважає, що винуватість
обвинуваченого у вчиненні
вищезазначеного кримінального
правопорушення в судовому засіданні
доведена повністю для визнання його
винним.

Таким чином, враховуючи викладене,
суд вважає, що ОСОБА_1 своїми умисними
діями скоїв відкрите викрадення чужого
майна (грабіж), поєднане із
застосуванням насильства, яке не є
небезпечним для життя та здоров'я
потерпілого, за попередньою змовою
групою осіб, тобто вчинив кримінальне
правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК
України.

Призначаючи покарання
обвинуваченому, суд враховує характер
та ступінь громадської небезпеки
скоєного злочину, обставини справи,
ступінь тяжкості вчиненого
кримінального правопорушення, яке
згідно до ст..12 КК України є тяжким
злочином, особу винного та обставини,
що обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_1 не працює, раніше не
судимий, за місцем проживання
характеризується негативно, перебуває
на обліку у лікаря-нарколога з
діагнозом: синдром залежності від
алкоголю, на обліку у лікаря-психіатра
не перебуває.

Обставиною, що обтяжує покарання
ОСОБА_1 згідно зі ст..67 КК України суд
визнає вчинення злочину у стані
алкогольного сп'яніння.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку про можливість
виправлення засудженого без
відбування покарання і вважає за
можливе звільнити ОСОБА_1 покарання з
випробуванням у відповідності зі ст. 75,
76 КК України та зобов'язати його
повідомляти органи
кримінально-виконавчої інспекції про
зміну місця проживання, періодично
з'являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої інспекції.

Речові докази по кримінальному
провадженню відсутні. Цивільний позов
не заявлявся.

Керуючись ст..ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК
України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та
призначити йому покарання у вигляді
позбавлення волі строком на 4 (чотири)
роки.

На підставі ст.75 КК України
звільнити ОСОБА_1 від призначеного
основного покарання у вигляді 4
(чотирьох) років позбавлення волі з
випробуванням строком на 2 (два) роки,
якщо протягом встановленого судом
іспитового строку він не вчинить
нового злочину і виконає покладені на
нього у відповідності зі ст. 76 КК
України обов'язки: повідомляти органи
кримінально-виконавчої інспекції про
зміну місця проживання, періодично
з'являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої інспекції.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Донецької області
через Авдіївський міський суд
Донецької області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом тридцяти
днів з дня його проголошення.

Суддя: