В И Р О К
іменем України
"05" серпня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Дніпровського районного суду м.Києва кримінальне провадження №0006387 від 02 травня 2015 року за обвинувальним актом по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, з середньою освітою, працюючого неофіційно в ТОВ «АС-ТЕРМ» менеджером з продажу, який перебуває у цивільному шлюбі, має неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

16.12.2009 року вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області за ч.2 ст.309 КК України на 3 роки позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з випробуванням з іспитовим строком 2 роки; 29.06.2011 року вироком Дніпровського районного суду м.Києва за ч.2 ст.309 КК України із застосуванням ст.71 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі;

26.01.2012 року вироком Деснянського районного суду м.Києва, з урахуванням нового вироку, постановленого Апеляційним судом м.Києва від 10.10.2012 року, за ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.1 ст.358, ч.3 ст.358, ч.3 ст.357 КК України із застосуванням ст.70ч.4 КК України на 4 роки позбавлення волі, звільненого 08.01.2014 року з місць позбавлення волі на 1 рік 3 місяця 22 дні,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 02 травня 2015 року, приблизно о 04 годині 00 хвилин, знаходячись біля будинку №13-Б по вулиці Миропільській у м.Києві, зустрів раніше знайомого ОСОБА_6 , з яким пройшов до входу у підземний перехід, який розташований на перехресті вулиці Бойченка з вулицею Миропільською у м.Києві, неподалік від будинку №13-б по вулиці Миропільській у м.Києві, де стали спілкуватись. В подальшому, цього ж дня, приблизно о 04 годині 30 хвилин, біля вищезазначеного входу до підземного переходу між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_5 завдав ОСОБА_6 декілька ударів по голові та тулубу, внаслідок чого останній впав на асфальт, при цьому у ОСОБА_5 , виник умисел, направлений на відкрите викрадення належного ОСОБА_6 майна, а саме: мобільного телефону, який знаходився у правій передній кишені джинсів потерпілого. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_5 , усвідомлюючи свої протиправні дії, повторно відкрито викрав з правої передньої кишені джинсів ОСОБА_7 , належний останньому мобільний телефон «HUAWEI Ascend G700», вартістю 3400 гривень, зі вставленою сім-картою «Київстар», вартістю 150 грнивень, на рахунку якої знаходилось 15 гривень та сім-картою «Трімоб», вартістю 15 гривень, на рахунку якої знаходилось 15 гривень, а також картою пам`яті об`ємом 32 гігабайти, вартістю 500 гривень, після чого з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Своїми злочинними діями ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 4095 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав, вищезазначені обставини підтвердив та детально і послідовно пояснив, що дійсно 02 травня 2015 року, приблизно о 04 годині 00 хвилин, знаходячись біля будинку №13-Б по вулиці Миропільській у м.Києві, він зустрів раніше знайомого ОСОБА_6 , з яким давно не бачився. З останнім вони почались спілкуватись та в ході спілкування пройшли до входу у підземний перехід, який розташований на перехресті вулиці Бойченка з вулицею Миропільською у м.Києві, неподалік від будинку №13-б по вулиці Миропільській у м.Києві, де продовжили спілкуватись. В подальшому, цього ж дня, приблизно о 04 годині 30 хвилин, біля вищезазначеного входу до підземного переходу між ним та ОСОБА_6 виник словесний конфлікт, в ході якого він завдав ОСОБА_6 декілька ударів по голові та тулубу, внаслідок чого останній впав на асфальт, при цьому зі злості він вирішив заволодіти мобільним телефоном ОСОБА_6 . З цією метою, діючи відкрито, він витягнув з правої передньої кишені джинсів ОСОБА_7 , належний останньому мобільний телефон «HUAWEI Ascend G700» з двома сім-картами та картою пам`яті, після чого з викраденим майном залишив місце події та розпорядився викраденим на власний розсуд. Через деякий час невдовзя він був затриманий працівниками міліції та викрадене майно у нього було вилучене.

Свою винність ОСОБА_5 визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, пояснив, що зробив для себе відповідні висновки, послався на те, що з доказами зібраними по справі, в тому числі з показаннями потерпілого, свідка, переліком та вартістю викраденого майна, що зазначена в обвинувальному акті, згоден повністю, фактичні обставини справи не оспорював, поряд з цим послався на те, що майно потерпілому повернуто, останній не має до нього будь-яких претензій, крім того потерпілий є його знайомим, з яким вони помирились.

Дані обвинуваченим ОСОБА_5 показання не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості та добровільності.

Винність обвинуваченого ОСОБА_5 повністю підтверджується його показаннями та щирим каяттям у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186ч.2 КК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч.3 ст.349 КПК України, роз`яснені судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи та кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, а тому суд, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 , тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також протоколу огляду місця події та вилучення викраденого майна, документів на мобільний телефон, висновку судово-експертизи, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження.

Винність ОСОБА_5 , який не оспорював фактичні обставини справи знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ст.186ч.2 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив відкрите викрадення чужого майна /грабіж/, поєднане із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_5 покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, який працює неофіційно, перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні непонолітню дитину 2009 року народження, за місцем проживання характеризується позитивно, є інвалідом 3-ї групи, вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся, раніше судимий, майно потерпілому повернуто.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття обвинуваченого.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.
З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_5 злочину, обставин справи, вищезазначених даних про особу обвинуваченого, який працює неофіційно, перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні непонолітню дитину 2009 року народження, за місцем проживання характеризується позитивно, є інвалідом 3-ї групи, вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся, що визнано судом обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, враховуючи поряд з цим, що обвинувачений у судовому засіданні засудив свої протиправні дії майно повернуто потерпілому, який є знайомим ОСОБА_5 та з яким останній примирився, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає за можливе призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України, яке буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Речові докази по справі: «HUAWEI Ascend G700» з сім-картою «Київстар», сім-картою «Трімоб» та картою пам`яті об`ємом 32 гігабайти, які передані на зберігання під розписку власнику потерпілому ОСОБА_6 слід залишити у власності потерпілого; компакт-диск із відеозаписом слідчого експерименту слід зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Процесуальних витрат немає.
Цивільний позов по справі потерпілим не заявлявся.

Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.368-371, 373-374, 376, КПК України, суд,-
засудив:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст.186ч.2 КК України і призначити йому покарання за цей злочин у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку у вигляді 2 (двох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти про зміну місця проживання кримінально-виконавчу інспекцію, періодично з`являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 в ході досудового розслідування не застосовувався.

Речові докази по справі: «HUAWEI Ascend G700» з сім-картою «Київстар», сім-картою «Трімоб» та картою пам`яті об`ємом 32 гігабайти, які передані на зберігання під розписку власнику потерпілому ОСОБА_6 слід залишити у власності потерпілого; компакт-диск із відеозаписом слідчого експерименту слід зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Процесуальних витрат немає.
Цивільний позов по справі потерпілим не заявлявся.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через Дніпровський районний суд м.Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Суддя: