Номер провадження: 11-кп/785/1452/14
Номер справи місцевого суду: 509/3918/14-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.12.2014 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого: судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурорів: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,

потерпілої: ОСОБА_8 ,

обвинуваченої: ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0002019 від 17.08.2014 року за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_9 на вирок Овідіопольського районного суду Одеської області від 03.11.2014 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Феодосіївка Красноокнянського району Одеської області, українка, громадянка України, одружена, має на утриманні неповнолітнього сина 2001 р.н., працює у ТОВ Україна 2010 лікарем-ветеринаром, проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

засуджена за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень; стягнуто на користь потерпілої ОСОБА_8 матеріальну шкоду у сумі 690 (шістсот дев`яносто) гривень та моральну шкоду у розмірі 1000 (однієї тисячі) гривень,-

встановила
Зазначеним вироком суду ОСОБА_9 засуджена за те, що вона 18.05.2014 року знаходячись біля магазину Продукти, що розташований на перехресті вул.Т.Шевченка та вул.Ватутіна в смт.Овідіополь Одеської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, умисно нанесла гр. ОСОБА_8 , удар в праве передпліччя, в результаті чого останній були спричинені тілесні ушкодження у вигляді крововиливу правого передпліччя, які згідно висновку судово-медичного експерта №405 від 21.08.2014 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, обвинувачена ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій послалась на несправедливість вироку суду, допущену неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження та істотні порушення кримінального процесуального закону.

Вказує, що в суді першої інстанції не розглядалася її заява про вчинення щодо неї потерпілою ОСОБА_8 кримінального правопорушення, не був досліджений висновок експерта № 2570 від 24.09.2014 року щодо спричинення їй тілесних ушкоджень, а також в основу обвинувачення були покладені покази свідка ОСОБА_10 , які не відповідають дійсності.

Також апелянт послалася на наявні протиріччя у свідченнях свідків, наданих ними на досудовому та судовому слідстві, які судом не були прийняті до уваги.

Просить вирок суду та рішення суду в частині розгляду цивільного позову скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю - доповідача; обвинувачені ОСОБА_9 , яка підтримала апеляційну скаргу, а в судових дебатах та останньому слові прохавшу апеляційний суд прийняти законне та обгрунтоване рішення; прокурорів та потерпілу, які заперечували проти апеляції обвинуваченої, посилаючись на законність прийнятого судом рішення; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція обвинуваченої задоволенню не підлягає, а вирок суду скасуванню з призначенням нового судового розгляду, виходячи з наступного:

В порядку зі ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_9 повністю підтримала доводи апеляційної скарги та пояснила, що на її думку незаконність постановленого відносно неї вироку полягає в тому, що потерпіла ОСОБА_8 не понесла покарання за спричинення в ході бійки їй тілесних ушкоджень, які підтверджені висновком судово-медичного експерта за №2570 від 24.09.2014 року, що на її думку свідчить про неповноту судового розгляду, невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Разом з тим, апелянт підтвердила, що викладені у вироку суду покази свідка ОСОБА_10 були ним надані у судовому засіданні, однак не могла вказати норму закону та підстави, відповідно до яких справу необхідно повернути на новий розгляд.

Прокурор ОСОБА_6 , який є процесуальним керівником у кримінальному провадженні, у судовому засіданні підтвердив наявність кримінального провадження за фактом спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, які встановлені висновком судово-медичного експерта №2570 від 24.09.2014 року на неврахування якого при винесення вироку посилається апелянт, та вказав, що по зазначеному кримінальному провадженню проводиться досудове розслідування, яке на даний час не завершено.

Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Згідно до ч.3 зазначеної статті, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та оскарженого вироку суду, суд розглянув справу у відповідності до норм кримінального процесуального закону, а саме відносно обвинуваченої ОСОБА_9 та в межах висунутого їй обвинувачення у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

За таких обставин, доводи апеляції обвинуваченої в частині неврахування судом заяви про спричинення їй тілесних ушкоджень і висновку експерта на підтвердження факту спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, не можуть бути прийняті до уваги оскільки обставини, на які посилається апелянт не є предметом розгляду цього кримінального провадження та є предметом розгляду іншого кримінального провадження.

У відповідності до ч.4 ст.95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

З журналу судового засідання та аудіо запису видно, що відображені у вироку суду свідчення свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 повністю відповідають свідченням, наданих ними особисто в ході судового розгляду, в зв`язку з чим у відповідності до вищезазначеної норми закону, суд правильно прийняв їх до уваги та оцінив їх з точки зору належності, допустимості та їх достовірності і послався на них як доказ винуватості обвинуваченої у скоєному кримінальному правопорушенні.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає доводи апеляції в частині неврахування судом свідчень свідків, наданих ними в ході досудового розслідування, а також невідповідність свідчень свідка ОСОБА_10 такими, які не відповідають фактичним обставинам справи та не грунтуються на законі.

За таких обставин, апеляційний суд вважає доводи апеляції обвинуваченої безпідставними, оскільки судом першої інстанції справа була розглянута у відповідності до вимог закону, прийняте законне та обгрунтоване рішення, в зв`язку з чим підстав для задоволення апеляції, скасування вироку та призначення нового розгляду у суді першої інстанції - не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Одеської області, -

ухвалила
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_9 - залишити без задоволення, а вирок Овідіопольського районного суду Одеської області від 03.11.2014 року, стосовно ОСОБА_9 - без зміни.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ України протягом трьох місяців с моменту набрання нею законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області: ОСОБА_2 .

ОСОБА_3 .

ОСОБА_12