Справа № 333/7712/14-к
Провадження № 1-кп/333/24/15
ВИРОК
30 січня 2015 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участі секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Запоріжжя, українця, громадянина України, освіта середня, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 28.02.2006 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст.191 КК України до 2 років позбавлення волі з випробуванням строком 2 роки та позбавленням права займати певні посади строком 2 роки;
- 01.07.2009 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст.309 КК України до штрафу у розмірі 850 грн.;
- 26.08.2009 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі з випробуванням строком 2 роки;
- 18.02.2010 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.186 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. 28.05.2013 року звільнився з місць позбавлення волі у зв`язку з відбуттям покарання, у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, -
ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення умисних злочинів, у т.ч. корисливих, судимість за які не погашена та не знята, на шлях виправлення та перевиховання не став і знову скоїв аналогічний злочин за наступних обставин.
На початку липня 2014 року, у денний час, ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, діючи з корисливих мотивів, повторно, за місцем мешкання свого знайомого ОСОБА_5 , зловживаючи довірою останнього, під вигаданим приводом закладання до ломбарду з подальшим викупом майна ОСОБА_5 , шахрайським шляхом заволодів майном ОСОБА_6 , а саме, ноутбуком «Acer Aspire E1», вартістю 3 600 грн. Після цього, реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , покинувши місце скоєння злочину, не маючи наміру повернути вказане майно ОСОБА_5 , направився на ринок, розташований по вул. Анголенко у м. Запоріжжі, де продав ноутбук останнього, а виручені гроші витратив на власний розсуд.
В результаті злочинних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 було заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 3 600 грн.
Під час судового розгляду ОСОБА_4 визнав себе винним у повному обсязі у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, та пояснив, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується із обставинами, зазначеними у обвинувальному акті, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбаченими КК України за вказаний злочин і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок.
Дійсно, він на початку липня 2014 року у денний час перебував в гостях у свого знайомого ОСОБА_5 , з яким за адресою проживання останнього: у квартирі будинку АДРЕСА_3 , вживали спиртні напої. Після того, як алкогольні напої були випиті та ОСОБА_5 зазначив, що буде вже відпочивати, він попросив останнього передати йому ноутбук «Acer Aspire E1» з метою закладу до ломбарду та отримання грошей для продовження вживання спиртних напоїв. ОСОБА_5 погодився на це та передав йому ноутбук, який він у подальшому продав на ринку, розташованому по вул. Анголенко у м. Запоріжжі невідомому чоловіку, але до ОСОБА_5 він не повернувся та виручені від продажу гроші витратив на свої потреби. Матеріальну шкоду, спричинену ОСОБА_5 він відшкодував, сплативши потерпілому вартість ноутбуку. У скоєному щиросердно розкаюється.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, приймаючи до уваги, що прокурор та обвинувачений не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд учасникам кримінального провадження роз`яснив положення ч.3 ст.349 КПК України.
Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Таким чином, дії ОСОБА_4 суд кваліфікує як скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, його суспільну небезпечність, вік та здоров`я обвинуваченого (на обліках у наркологічному та психіатричному диспансерах та у інших лікарів, не перебуває), характеризуючі особистість обвинуваченого обставини раніше неодноразово судимий, має постійне місце проживання без реєстрації, офіційно не працевлаштований, позитивно характеризується за місцем проживання. Обставинами, пом`якшуючими покарання обвинуваченого, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, що підтверджується його поведінкою під час досудового розслідування та судового розгляду, добровільне відшкодування завданого збитку у повному обсязі. Обставин, обтяжуючих покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Санкцією ч.2 ст.190 КК України передбачено покарання у вигляді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, або виправних робіт на строк від одного до двох років, або обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на строк до трьох років. Враховуючи у сукупності дані про особистість обвинуваченого ОСОБА_4 , обставини кримінального провадження, на думку суду, останньому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі. Разом із тим, з урахуванням обставин, що пом`якшують покарання, на підставі вимог ст. 75 КК України, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, поклавши на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні. Цивільний позов потерпілим не заявлений. Запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовувався.
На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст.349, ст.ст. 366-368, 370-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік. Згідно вимог ст.76 КК України, у зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1