ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2011 р. Личаківський районний
суд м. Львова в складі
головуючого-судді Леньо С.І., при
секретарі Онищак М.П., з участю
прокурора Дениса Т.М., представника
скаржника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Львові скаргу ОСОБА_2 на постанову о/у
СДСБЕЗ Личаківського РВ ЛМУ ГУМВСУ у
Львівській області Мартинів Ю.Я. від
26.08.2011 року про відмову в порушенні
кримінальної справи, -

встановив:

ОСОБА_2 подала до суду скаргу на
постанову о/у СДСБЕЗ Личаківського РВ
ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області
Мартинів Ю.Я. від 26.08.2011 року про відмову
в порушенні кримінальної справи
відносно ОСОБА_4, ОСОБА_5 у зв'язку з
відсутністю ознак складу злочину
передбаченого ст. 190 КК України.

В обґрунтування своєї скарги
покликається на те, що звернулася з
заявою про Прокуратури м. Києва,
Генеральної прокуратури м. Києва, яка
за належністю для розгляду та
прийняття рішення остаточно скерована
до Прокуратури Личаківського району м.
Львова. В заяві йшлося про те, що ОСОБА_4
та ОСОБА_5 шляхом обману та зловживання
довірою схилили ОСОБА_2 до підписання
договору іпотеки та поруки з банком АТ
«ІНДЕКС-БАНК»в якості забезпечення
виконання даними особами кредитних
договорів. Покликається на те, що особи
взяли значну грошову суму в кредит, не
маючи наміру його погашати та надалі
забезпечити зобов'язання майном
поручителя. Дані обставини
стверджуються тим, що особи, маючи
матеріальну можливість, припинили
погашення боргу та зникли з метою
уникнення відповідальності. Слідчі дії
по даному факту проведено неповно, що
призвело до безпідставної відмови в
порушенні кримінальної справи. Так, о/у
СДСБЕЗ Личаківського РВ не вжито
належних заходів щодо встановлення
місця перебування та допиту ОСОБА_4,
ОСОБА_5, незважаючи на обставини
викладені в заяві та усних поясненнях
заявника ОСОБА_2, не допитано рідних та
знайомих вказаних осіб. При цьому в
оскаржуваній постанові о/у СДСБЕЗ
встановив повну невідповідність у
датах документів (договорів), але не
отримавши відповіді від банку з
приводу даних обставин виніс постанову
про відмову в порушенні кримінальної
справи.

В судовому засіданні представник
скаржника мотиви скарги підтримав,
просить суд скаргу задоволити,
постанову про відмову в порушенні
кримінальної справи скасувати,
направити матеріали для прийняття
рішення про порушення кримінальної
справи відносно ОСОБА_4, ОСОБА_5 Також
вказав, що скаржник звернулася до суду
з позовом про встановлення поруки
припиненою та визнання недійсним
договору іпотеки в порядку цивільного
судочинства, про що надав копію заяви.

Прокурор в судовому засіданні проти
скасування постанови про відмову в
порушенні кримінальної справи
заперечив, пояснив що для порушення
кримінальної справи не має достатніх
даних. В ході проведеної перевірки о/у
СДСБЕЗ вжито ряд заходів для
встановлення наявності ознак злочину в
діях ОСОБА_4 та ОСОБА_5 передбачених
ст.190 КК України, але не доведено їх
наміру на вчинення шахрайських дій.

Заслухавши пояснення учасників,
дослідивши матеріали, на підставі яких
було відмовлено в порушенні
кримінальної справи, вважаю, що скарга
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 236-2 КПК України
розглянувши скаргу на постанову про
відмову в порушенні кримінальної
справи, суддя залежно від того, чи були
при відмові у порушенні справи
виконані вимоги статті 99 цього Кодексу,
приймає одне з таких рішень: 1) скасовує
постанову про відмову в порушенні
кримінальної справи і повертає
матеріали для проведення додаткової
перевірки; 2) залишає скаргу без
задоволення.

Відповідно до вимог ст.94 КПК України
одним із приводів для порушення
кримінальної справи є заяви окремих
громадян. Справа може бути порушена
тільки в тих випадках коли є достатні
дані, які вказують на наявність ознак
злочину. Згідно із ст. 99 КПК України при
відсутності підстав для порушення
кримінальної справи, прокурор, слідчий,
орган дізнання або суддя своєю
постановою відмовляють у порушенні
кримінальної справи.

Як вбачається, з матеріалів про відмову
в порушенні кримінальної справи, 16.08.2011
року в Личаківський РВ ЛМУ ГУМВСУ у
Львівській області з Голосіївського РУ
ГУМВСУ в м. Києві, після проведення
додаткової перевірки, а саме
опитування ОСОБА_2, було скеровано
матеріали за зверненням ОСОБА_2 щодо
неправомірних на її думку дій ОСОБА_4 і
ОСОБА_5 (а.с.1-5,36 матеріалів № 730/3). На
підставі вказаних матеріалів та
проведеної перевірки о/у СДСБЕЗ
Личаківського РВ ЛМУ ГУМВСУ у
Львівській області Мартинів Ю.Я. 26.08.2011
року винесено постанову, оригінал якої
досліджено в судовому засіданні, про
відмову в порушенні кримінальної
справи у зв'язку з відсутністю у діях
ОСОБА_4 і ОСОБА_5 ознак складу злочину
передбаченого ст. 190 КК України (а.с.50-51
матеріалів № 730/3).

Дослідивши матеріали справи
встановлено, що 19.06.2007 року ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 укладено два кредитні договори
з АТ «ІНДЕКС-БАНК»на отримання
грошових коштів. В забезпечення
кожного із зобов'язань 19.05.2007 року
ОСОБА_2 укладено з банком два договори
поруки, а 22.06.2007 року два договори
іпотеки, предметом яких є нерухоме
майно заявниці (а.с.5-29 матеріалів).

На думку суду, всупереч вимог ст. 99
КПК України дослідча перевірка заяви
ОСОБА_2 в повному обсязі не проведена.
Так, в оскаржуваній постанові від 26.08.2011
року беззаперечно встановлено
невідповідність дати укладення
договорів поруки та іпотеки кредитним
договорам, оскільки такі всупереч п.1.3
кредитних договорів, мали бути
укладені в той же день -19.06.2007 року, що
стверджується умовами договорів. При
цьому, договори поруки укладені між
ОСОБА_2 та банком на забезпечення
виконання зобов'язань ОСОБА_4 і ОСОБА_5,
укладені раніше від договорів кредиту.
З приводу перевірки вказаних обставин
Личаківським РВ 29.08.11р. скеровано запит
ЛОД ПАТ «Креді Агріколь
Банк»(правонаступник АТ «ІНДЕКС-БАНК»),
тобто вже після винесення оскаржуваної
постанови (а.с.46). Таким чином, о/у СДСБЕЗ
не отримавши належної інформації, не
дослідивши зазначених суперечностей
передчасно прийняв рішення про
відмову в порушенні кримінальної
справи.

Окрім цього, в матеріалах наявна
подана ОСОБА_2 інформація про те, що
ОСОБА_4 перебуває за межами України, яка
о/у СДСБЕЗ взагалі не перевірялася
(а.с.44-45 матеріалів). Рапортом від 26.08.11р.
о/у СДСБЕЗ Личаківського РВ Мартинів
Ю.Я. встановив, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не
виявилося можливим опитати у зв'язку з
відсутністю останніх у м. Львові (а.с.48
матеріалів). Відтак, ні ОСОБА_4, ні
ОСОБА_5 не були допитані з приводу
обставин викладених в зверненні
заявника, а о/у не було вжито жодних
заходів для встановлення їх місця
проживання чи перебування.

Враховуючи наведене, матеріали слід
повернути в прокуратуру для проведення
додаткової перевірки, в ході якої
з»ясувати та детально дослідити
причини невідповідності дати на
договорах поруки та іпотеки даті
визначеній умовами договорів кредиту,
встановити місце проживання чи
перебування ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та
опитати цих осіб, залучивши до
з»ясування такої інформації їх рідних,
близьких і сусідів, витребувавши всі
можливі відомості по даному факту з
суду за місцем розгляду цивільного
позову ОСОБА_2 про припинення поруки і
визнання недійсним договору іпотеки.
Також слід перевірити факт перетину
кордону даними особами та причини
виїзду за межі України та дослідити
інші дані для прийняття законного та
обгрунтованого рішення по факту
шахрайських дій.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.
99,236-1, 236-2 КПК України,-

п о с т а н о в и в :

Скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати постанову о/у СДСБЕЗ
Личаківського РВ ЛМУ ГУМВСУ у
Львівській області Мартинів Ю.Я. від
26.08.2011 року про відмову в порушенні
кримінальної справи відносно ОСОБА_4,
ОСОБА_5 за ст. 190 КК України.

Повернути матеріали в Прокуратуру
Личаківського району м. Львова для
проведення додаткової перевірки.

На постанову судді прокурором,
особою, яка подала скаргу, протягом
семи діб з дня її винесення може бути
подана апеляція до апеляційного суду
Львівської області.

Суддя
Леньо С. І.