Справа 127/4573/15-к
Провадження 1-кс/127/1431/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці клопотання слідчого СУ УМВС України у Вінницькій області лейтенанта міліції ОСОБА_4 про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СУ УМВС України у Вінницькій області лейтенант міліції ОСОБА_4 звернулась до суду з клопотанням про арешт майна мотивуючи свої вимоги тим, що СУ УМВС України у Вінницькій області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000121 від 11.03.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Згідно розпорядження голови обласної державної адміністрації ОСОБА_6 № 265 від 11 вересня 2014 року ОСОБА_7 призначено на посаду директора Департаменту соціальної політики облдержадміністрації та присвоєно 7 ранг 4 категорії державного службовця.
Тобто, згідно п.2 примітки до ст.. 368 КК України є службовою особою яка займає відповідальне становище.
Відповідно до ч.8 п. 13 положення про Департамент соціальної політики облдержадміністрації затвердженого 07.05.2013 року розпорядженням голови облдержадміністрації ОСОБА_8 , директор Департаменту соціальної політики облдержадміністрації уповноважений погоджувати призначення на посади та звільнення з посад начальників управлінь соціального захисту населення райдержадміністрацій, закладів, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери Мінсоцполітики України.
Досудовим розслідуванням установлено, що 11.03.2015 року, приблизно о 9:00 год., ОСОБА_7 , діючи умисно з корисливих мотивів зателефонував директору Ладижинського дитячого будинку - інтернат ОСОБА_9 та висунув вимогу щодо надання йому неправомірної вигоди в розмірі 8 000 грн., за підписання позитивного відгуку для оцінки діяльності директора Ладижинського дитячого будинку інтернат ОСОБА_9 .
Надалі, 13.03.2015 у період часу з 08:00 до 08:28 ОСОБА_7 , будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, діючи умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи у своєму службовому кабінеті, що знаходиться на другому поверсі приміщення Департаменту соціальної допомоги Вінницької ОДА, за адресою: м. Вінниця, вул. Соборна 89, одержав від ОСОБА_9 неправомірну вигоду у розмірі 8 000 грн, за підписання відгуку для оцінки його діяльності як директора Ладижинського дитячого будинку інтернат, згідно якого останній відповідає займаній посаді та заслуговує на встановлення надбавки до заробітної плати на 2015 рік у розмірі 50%, тобто за вчинення дій в інтересах ОСОБА_9 , з використанням свого службового становища.
При всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України.

Санкція ч. 3 ст. 368 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна та зі спеціальною конфіскацією.

Крім того, 13 березня 2015 року в ході огляду місця події службового кабінету ОСОБА_7 , що знаходиться на другому поверсі приміщення Департаменту соціальної політики Вінницької ОДА за адресою: вул. Соборна, 89 м. Вінниця, було виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 2600 гривень та мобільний телефон чорного кольору марки «Нокіа» із який належать ОСОБА_7 .
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.

Вказані речі мають істотне значення для кримінального провадження, оскільки безпосередньо використані як засоби для вчинення кримінального правопорушення та містять його сліди і можуть бути використані під час проведення судових експертиз, інших слідчих дій для з`ясування дійсних обставин події.

Відповідно до ч. 2 ст. 100 КПК України існує два шляхи приєднання речей або документів в якості речових доказів до матеріалів кримінального провадження: надання добровільно або на підставі судового рішення.

КПК України надає право прокурору, слідчому за погодженням з прокурором, звертатись до слідчого судді, суду з клопотанням про арешт майна не тільки підозрюваної особи, оскільки клопотання про арешт майна підозрюваного є окремим видом вказаного процесуального документу.

Арешт вказаних речей необхідний для попередження зміни чи знищення їх властивостей в результаті використання третіми особами, що може призвести до втрати ними значення речового доказу та перешкодить встановленню істини у провадженні, просила задовольнити клопотання.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали, просили його задовольнити.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання частково, просив суд не накладати арешт на грошові кошти.

Суд, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку слідчого, прокурора, захисника, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки незастосування арешту до вилученого майна може призвести до його зникнення та настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Так, згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужити певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

В силу ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про доцільність накладення арешту на вказане у клопотанні майно.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131,132, 170,171 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 13 березня 2015 року в ході огляду місця події події службового кабінету ОСОБА_7 , що знаходиться на другому поверсі приміщення Департаменту соціальної політики Вінницької ОДА за адресою: вул. Соборна, 89 м. Вінниця, а саме грошові кошти в сумі 2600 гривень, номіналом 1 купюра 500 грн (ЗГ2278895), 4 купюри номіналом по 200 грн.,(1.ЕЩ38916690, 2.ЕЦ 9849977, 3. ЄЄ8300361, 4. ВВ 0982545) та 13 купюр номіналом по 100 грн. (1.ЕХ3785307, 2.МА8130518, 3.ЕГ7340917, 4.КР 6417232, 5.ВЖ6655809, 6.ЗЗ9219736, 7.МА8838674, 8.ВЕ7335022, 9.ПС7823652, 10.КМ 6074941, 11. МВ3024883, 12.КМ8728529, 13 ЕБ9402502.) та мобільний телефон чорного кольору марки «Нокіа», які належать ОСОБА_7 шляхом заборони його використання іншими особами, окрім як для цілей кримінального провадження, до моменту закінчення усіх необхідних слідчих та процесуальних дій.

На ухвалу судді може бути подана апеляція протягом п`яти діб з дня її винесення до апеляційного суду Вінницької області.

Слідчий суддя: