У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати Верховного Суду України

у кримінальних справах у складі:

головуючого

Кравченка К.Т.,

суддів

Мороза М.А., Пошви Б.М.

розглянула
у судовому засіданні у м. Києві 25 вересня 2008 року кримінальну справу за
касаційним поданням прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої
інстанції на вирок Долинського районного суду Івано-Франківської області від 9
жовтня 2007 року щодо ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Вироком місцевого суду

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1
народження,

уродженця та жителя с. Новоселиця

Долинського району Івано-Франківської області, раніше
судимого:

- 21 травня 2007 року Рожнятівським районним судом
Івано-Франківської області за ч.2 ст.186, ч.1 ст.286 КК України до позбавлення
волі на 4 роки,

засуджено до позбавлення волі:

- за
ч.1 ст.122 КК України на три роки;

- за ч.2 ст.185
КК України на три роки;

- за ст.15 ч.3
ст.185 КК України на чотири роки.

На підставі ст.70
КК України ОСОБА_1
за сукупністю злочинів

призначено
покарання у виді позбавлення волі на чотири роки.

Відповідно до ч.3 ст.70 КК України
ОСОБА_1, у строк покарання, призначеного за сукупністю злочинів, зараховано
покарання, відбуте частково за вироком Рожнятівського районного суду від 21
травня 2007 року і шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно
призначено позбавлення волі на шість років;

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2 народження,

уродженця
та жителя с. Княжолука

Долинського
району Івано-Франківської

області,
такого, що не має судимості,

засуджено за ч.1 ст.122 КК України до позбавлення волі на два роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування покарання з
випробуванням, з іспитовим строком на один рік шість місяців.

Відповідно до ст.76 КК України на ОСОБА_2 покладено обов'язки повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або
навчання, періодично з`являтися для реєстрації в цей орган;

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_3
народження,

уродженця
та жителя с. Княжолука

Долинського
району Івано-Франківської

області,
такого, що не має судимості,

засуджено за ч.1 ст.122 КК України до позбавлення волі на три роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання з
випробуванням, з іспитовим строком два роки.

Відповідно до ст.76 КК України на ОСОБА_3 покладено обов'язок повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або
навчання;

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_4 народження,

уродженця
та жителя с. Новоселиця

Долинського
району Івано-Франківської

області,
такого, що не має судимості,

засуджено за ст.15 ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі на три роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з
випробуванням, з іспитовим строком два роки.

Відповідно до ст.76 КК України на ОСОБА_4 покладено обов'язки повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або
навчання та періодично з`являтися для реєстрації;

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_5 народження,

уродженця
та жителя с. Княжолука

Долинського
району Івано-Франківської

області,
такого, що не має судимості,

засуджено за ч.1 ст.122 КК України до позбавлення волі на два роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з
випробуванням, з іспитовим строком один рік шість місяців.

Відповідно до ст.76 КК України на ОСОБА_5 покладено обов'язок повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або
навчання.

Постановлено стягнути:

- із
ОСОБА_1 на користь потерпілого ОСОБА_6 1 324 грн. на відшкодування матеріальної
шкоди;

- ОСОБА_1 та
ОСОБА_4 у солідарному порядку на користь ВАТ «Живиця» 2 050 грн. заподіяної шкоди.

Як визнав суд, 28 грудня 2006 року, приблизно о 1 годині, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та
ОСОБА_7, засуджений вироком Долинського
районного суду від 4 лютого 2008 року, за попередньою змовою між собою,
проникли на охоронювану територію нижнього складу ТзОВ «Уніплит», що у с.
Вигода Долинського району Івано-Франківської області, де намагалися таємно
викрасти обрізні дошки, вартістю 390 грн.

Однак, злочинний умисел засуджені не довели до кінця, оскільки їх помітив
охоронець ОСОБА_8 та став наближатися до них.

У цей час засуджені теж помітили охоронця і заховалися. Коли ОСОБА_8 наблизився до них, ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_7, зрозумівши, що їм не вдасться втекти непоміченими,
напали на потерпілого та завдали йому удари у різні частини тіла, заподіявши
середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_1, на початку лютого 2007 року,
за попередньою змовою із ОСОБА_7, проникли на територію земельної ділянки
потерпілого ОСОБА_6, що у смт. Вигода Долинського району Івано-Франківської
області, звідки таємно викрали металевий контейнер для інструментів та бочку
для води, загальною вартістю 2 648 грн.

Крім того, 24 квітня 2007 року, приблизно о 12 годині 30 хвилин, ОСОБА_1 за
попередньою змовою із ОСОБА_4, проникли на охоронювану територію ВАТ «Живиця»
на вулиці Заводській, 4 у смт. Вигода Долинського району Івано-Франківської
області, де з метою таємного викрадення металу, газовим різаком почали
розрізати металоконструкції, однак злочинний умисел не довели до кінця, з
причин, що не залежали від їх волі, оскільки були затримані охоронцем
товариства ОСОБА_9 Своїми злочинними діями ОСОБА_1 та ОСОБА_4 заподіяли ВАТ
«Живиця» збитків на суму 2 050 грн.

У касаційному поданні прокурор, який брав участь у розгляді справи судом
першої інстанції, просить вирок Долинського районного суду Івано-Франківської
області від 9 жовтня 2007 року щодо ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд через
неправильне застосування кримінального та істотне порушення
кримінально-процесуального законів, а також у зв'язку із невідповідністю
призначеного покарання тяжкості злочинів та даним про особи засуджених.

Прокурор вважає, що суд не урахував роз'яснення, що містяться у п.6
Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про
корисливі злочини проти приватної власності» №12 від 25 грудня 1992 року і
безпідставно перекваліфікував дії ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_5, за епізодом від
28 грудня 2006 року, з ч.2 ст.187 на ч.1 ст.122 КК України.

Прокурор зазначає, що суд на порушення ст.334 КПК України, виправдавши
засуджених за ст.15 ч.2ст.185 КК України, не вказав мотиви та не зазначив
підстав прийняття такого рішення.

При призначенні ОСОБА_1 покарання, суд безпідставно застосував ч.3 ст.70 КК
України, оскільки засуджений вчинив злочин до постановлення вироку у першій
справі (ч.4 ст.70 КК України).

Крім того, як видно зі змісту подання, прокурор вважає, що призначене
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 покарання, не відповідає тяжкості
вчинених злочинів, через м`якість.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи касаційного подання, колегія суддів вважає за необхідне
призначити справу до розгляду у касаційному порядку, із дотриманням вимог
ст.389 КПК України.

Керуючись ст.394 КПК України, колегія
суддів

у х в а л и л а:

кримінальну справу щодо ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 призначити до касаційного розгляду у
Верховному Суді України на 10 годину 6 листопада 2008 року, про що повідомити
заінтересованих осіб.

С у д д і:

Кравченко К.Т. Мороз М.А. Пошва
Б.М.