Справа № 682/804/13-к
Провадження № 1-кп/682/16/2013
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2013 року м. Славута

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Воробченко Л.А.

при секретарі Кушнір З.В.

з участю прокурора Галімського В.В.

потерпілої ОСОБА_1

представника потерпілої ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славута кримінальне провадження № 0000068 по обвинуваченню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Шепетівка Хмельницької області, українця, громадянина України, освіта середня, розлученого, на утриманні одна неповнолітня дитина, військовозобов'язаного, жителя АДРЕСА_2 працюючого слюсарем ТЗОВ "Шепетівка Енергоінвест" за ч.1 ст.125 КК України,

в с т а н о в и в:

19.01.2013 року біля 12 години обвинувачений ОСОБА_3 знаходячись в житлі колишньої дружини, потерпілої ОСОБА_1, в АДРЕСА_1 де під час суперечки ,з приводу його участі у вихованні дитини, на грунті неприязних стосунків, умисно вдарив потерпілу плечима об стіну внаслідок чого заподіяв останній тілесні ушкодження у вигляді синців та ссаден на обох плечах, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчинененні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України не визнав і показав, що він з потерпілою, як бувшою дружиною, тривалий час вирішують спір з приводу його участі у вихованні їх спільного сина у зв'язку з чим 19.01.2013 року біля 12 години він разом з своїм батьком приїхав додому до потерпілої де його батько залишився в коридорі біля дверей квартири, а він з дозволу потерпілої зайшов в квартиру і в коридорі пред'явив останній рішення опікунської ради щодо встановлення днів його спілкування з сином. Однак потерпіла сказала, що такого рішення немає і дитини йому не дасть. В цей час до них з кухні вийшов чоловік потерпілої і ще два невідомі йому чоловіки тому він припинив сперечатись і на вимогу свого батька вийшов з квартири. Був він у тверезому стані. Тілесні ушкодження потерпілій не наносив, за руки її не брав і члечима об стіну не бив. Вважає що обвинувачення є надуманим потерпілою фактом для того щоб не дозволити йому спілкуватися з сином.

Незважаючи на невизнання вини, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так потерпіла ОСОБА_1 показала, що обвинувачений ОСОБА_3 її бувший чоловк, з яким вона розірвала шлюб у 2008 році і проживають окремо. Між ними, з приводу виховання їх спільного сина, протягом тривалого часу виникає спір, який вирішувався опікунською радою і обвинуваченому визначено дні спілкування з сином. 19.01.2013 року біля 09 години обвинувачений ОСОБА_3 подзвонив їй, що приїде до сина о 10 годині, однак приїхав біля 12 години коли син з бабусею пішов гуляти. Під час розмови з обвинуваченим в коридорі квартири почула від нього запах алкоголю тому сказала, що побачення з сином не дозволить, на що останній розлютився і двома руками схватив її за руки вище ліктів та силою плечима вдарив об стіну. На крик, з кухні вийшов її чоловік ОСОБА_5, який відштовхнув обвинуваченого, на що останній став висловлюватись нецензурно тому чоловік викликав працівників міліції, однак обвинувачений на вимогу свого батька працівників міліції не став чекати і вийшов з квартири. Свідками вказаної події були ОСОБА_6, та ОСОБА_7, які в цей час знаходились в її квартирі.

Свідок ОСОБА_5 показав, що 19.01.2013 року біля 12 години до них додому в АДРЕСА_1 прийшов бувший чоловік його дружини обвинувачений ОСОБА_3, двері якому відкрила потерпіла ОСОБА_1, а він в цей час з свідками ОСОБА_7 та ОСОБА_6, з якими збирались йти на хрестини, були в кухні. Потерпіла розмовляла з обвинуваченим в коридорі і останній говорив з нею на підвищених тонах у зв'язку з чим він зробив йому зауваження. Однак через деякий час почув, що потерпіла закричала "що робиш" тому він ї його знайомі вийшли з кухні в коридор та побачили, що обвинувачений руками тримав його дружину за руки вище ліктів міцно притиснувши до стіни. Він відштовхнув обвинуваченого від потерпілої і почув від нього запах алкоголю, а оскільки останній почав сваритись і висловлюватись нецензурно він викликав працівників міліції. Однак обвинувачений не став чекати працівників міліції і на вимогу свого батька вийшов з квартири.

З показів свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6 вбачається, що 19.01.2013 року біля 12 години обвинувачений ОСОБА_3 знаходячись в квартирі потерпілої ОСОБА_1 під час вияснення з нею відносин з приводу його участі у вихованні дитини руками тримав її за руки вище ліктів міцно притиснувши до стіни. На крик потерпілої вони та чоловік потерпілої ОСОБА_5, які були в кухні вийшли в коридор і останній відштовхнув обвинуваченого від потерпілої на що обвинувачений став сваритись і висловлюватись нецензурно у зв'язку з чим було вирішено викликати працівників міліції, яких обвинувачений не став чекати і на вимогу свого батька пішов з квартири.

Свідок ОСОБА_8 показав, що 19.01.2013 року він разом із своїм сином, обвинуваченим ОСОБА_3, який був у тверезому стані приїхали до потерпілої ОСОБА_1, щоб зустрілись із сином. Потерпіла ОСОБА_1 йому не дозволила зайти в квартиру, а обвинуваченому ОСОБА_3, як бувшому чоловікові і батькові їх спільного сина дозволила зайти в квартиру Він стояв на сходовій площадці біля дверей квартири і через відхилені двері чув розмову між потерпілою і обвинуваченим, однак не бачив щоб останній бив потерпілу чи брав її за руки. Коли почув суперечку між потерпілою і обвинуваченим попросив останнього їхати додому.

Свідок ОСОБА_9 показав, що він працівник міліції 19.01.2013 року в денний час в складі слідчо-оперативної групи Славутського РВ УМВС України в Хмельницькій області виїхав на виклик до квартири потерпілої ОСОБА_1 в АДРЕСА_1, яка пояснила, що біля 12 години до неї приходив колишній чоловік у нетверезому стані, якому вона не дозволила спілкування з сином з приводу чого останній затіяв з нею сварку під час схватив її руками за руки, шарпав і бив плечима об стіну, а коли її чоловік викликав працівників міліції то той втік.

З висновку судово- медичної експертизи № 45 від 22.01.2013 року (а.с.23) вбачається, що 22.01.2013 року при судово-медичному обстеженні потерпілої ОСОБА_1, зі слів обстежуваної встановлено обставини справи, зокрема, те, що 19.01.2013 року біля 12 години у власній квартирі була побита колишнім чоловіком ОСОБА_3, який схопив її за обидва плеча руками та вдарив нею об стіну і оглядом її тіла виявлено, що на внутрішній поверхні лівого плеча в с/3 - 2, на внутрішній поверхні правого плеча в с/3 - 2 синці овальної форми, буро синього кольору з жовтуватим відтінком розмірами від 1х1,2 см до 1,5х2 см. На зовнійшній поверхні лвого плеча в с/3 - 3, на зовнішній поверхні правого плеча в с/3 - 1 садна лінійної форми розташовані поперечно довжині члеча вкриті запавшими коричневими кірочками розмірами від 0,1х2,5 см до 0,2х4,2 см. Дані тілесні ушкодження виникли від травмуючої дії тупих твердих предметів, могли виникнути в строк та при обставинах на які вказує обстежувана і які відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості. Виникнення вказаних тілесних ушкоджень при падінні з висоти власного росту є неможливим. Характер та локалізація даних тілесних ушкоджень характерні для виникнення їх внаслідок стискування пальцями рук сторонньою людиною плеч потерпілої.

Суд критично оцінює і не приймає до уваги показання свідка ОСОБА_8 про те, що його син, обвинувачений ОСОБА_3 не бив потерпілу і не брав її за руки, оскільки вказаний свідок є батьком обвинуваченого ОСОБА_3 і зацікавлений у справі.

Суд не приймає до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що потерпілу не брав за руки і не притискав її до стіни оскільки вказані показання є суперечливі, не відповідають фактичним обставинам справи і спростовуються показаннями потерпілої, свідків ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_6 та висновком судово-медичної експертизи № 45 від 22.01.2013 року (а.с.23).

Суд не приймає до уваги клопотання захистника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 про вилучення з матеріалів справи, як недопустимий доказ висновок судово-медичної експертизи № 45 від 22.01.2013 року, оскільки вказаний висновок виконаний експертом з дотриманням чинного законодавства.

Органом досудового розслідування в вину обвинуваченого ОСОБА_3 вмінено факт вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп'яніння, що є суперечливим і не знайшов свого підтвердженняв судовому засідання, а тому вказаний факт з обвинувачення ОСОБА_3 слід виключити.

Показання потерпілої та свідків ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6 які вони давали під час досудового слідства і в суді повністю узгоджуються із висновком судово-медичної експертизи, якою визначено ступінь тяжкості спричинених потерпілій тілесних ушкоджень.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об'єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації ні обвинуваченим, ні його захисником не надано.

Оцінюючи всі вищенаведені докази у їх сукупності, враховуючи спосіб та механізм спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, дані висновку судово-медичної експертизи № 45 від 22.01.2013 року, відповідно до яких тілесні ушкодження ОСОБА_1 отримала внаслідок травмуючої дії тупих твердих предметів, могли виникнути в строк та при обставинах на які вказує потерпіла, а не внаслідок падіння, характер та локалізація даних тілесних ушкоджень характерні для виникнення їх внаслідок стискування пальцями рук сторонньою людиною плеч потерпілої суд приходить до переконання, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 по спричиненню потерпілій легких тілесних ушкоджень були умисні, що виключає їх нанесення з необережності.

За таких обставин суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 в нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження потерпілій ОСОБА_1 повністю доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом'якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає наявність на утриманні неповнолітньої дитини, вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивні характеристики за місцем проживання та роботи.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

За таких обставин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_3, поведінку потерпілої, яка своїми діями викликала неприязне відношення обвинуваченого до неї суд вважає, що йому слід призначити покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень в межах санкції статті обвинувачення у виді штрафу.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-375 КПК України суд,

з а с у д и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, призначивши покарання у виді штрафу в розмірі 510 (п'ятсот десять) гривень, що відповідає тридцяти неоподатковуваним мінімумам доходів громадян.

У відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Хмельницької області через Славутський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: Воробченко Л. А.