Дата документу 18.03.2015

Справа № 334/1674/15-к
Провадження № 1-кп/334/210/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2015 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000714 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, маючого професійно-технічну освіту, не одруженого, не працюючого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ; раніше судимого:

17.09.2008 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя по ст. 309 ч.2 КК України до двох років позбавлення волі з випробувальним строком один рік;

25.02.2010 року Коммунарським районним судом м. Запоріжжя по ст.ст. 186 ч.2, КК України до чотирьох років і одного місяця позбавлення волі; звільнений 11.01.2013 року;

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 309 ч.2 КК України,

встановив:
16 лютого 2015 року, приблизно о 12 годині, ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання, перевезення і зберігання наркотичних засобів без мети збуту, знаходячись на зупинці громадського транспорту вул. Сталеварів на пр. Леніна в м. Запоріжжі, і будучи особою, раніше судимою за злочин, передбачений ст.309 ч.2 КК України, шляхом присвоєння знайденого повторно незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований, який став незаконно зберігати при собі у медичному шприці та перевіз його громадським транспортом на вул. Трегубова в м. Запоріжжі. В той же день, приблизно о 15 годині 20 хвилин, біля будинку № 17 на вул. Трегубова в м. Запоріжжі, ОСОБА_4 був затриманий працівниками міліції, які виявили і вилучили у обвинуваченого медичний шприц, в якому згідно висновку експерта № 296 від 20.02.2015 року знаходився особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований, маса якого становила 0,0116 г в перерахунку на суху речовину.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.309 КК України незаконне придбання, перевезення і зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинене повторно.
27 лютого 2015 року між прокурором прокуратури Ленінського району м. Запоріжжя ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надано повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні № 0000714, та обвинуваченим ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання провини.

У відповідності з угодою прокурор і обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, усіх істотних для даного кримінального провадження обставин і правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ст. 309 ч.2 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою провину в скоєнні вказаного кримінального правопорушення. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинений злочин: по ст. 309 ч.2 два роки позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з випробувальним строком один рік.

Розглядаючи в порядку п.1ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди суд бере до уваги наступні обставини:

У відповідності зі ст.ст. 468,469 КПК України у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладено угоду між прокурором і обвинуваченим про визнання вини. Прокурор в судовому засіданні, враховуючи, що при укладанні даної угоди дотримані вимоги і правила КК і КПК України, просив дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання та інші передбачені угодою заходи. Обвинувачений в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити, призначити узгоджену міру покарання та інші передбачені угодою заходи. При цьому ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 309 ч.2 КК України, дав згоду на застосування узгодженого виду і строку покарання, заявивши, що здатний виконати прийняті відповідно угодою зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним, у відповідності зі ст. 12 КК України не є тяжким, внаслідок якого шкода завдана лише суспільним інтересам, потерпілих від злочину немає.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, суд прийшов до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок чи дії яких інших обставин, ніж передбачені в угоді. При цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання провини, характер обвинувачення, щодо якого визнає свою провину, повністю розуміє свої права, передбачені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК, і наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Беручи до уваги, що умови угоди про визнання провини між прокурором прокуратури Ленінського району м. Запоріжжя ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 відповідають вимогам КК і КПК України, суд, враховуючи заслухані доводи учасників кримінального провадження, вважає, що є всі правові підстави для затвердження зазначеної угоди.

Суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 вчинив злочин, який кваліфіковано за ст. 309 ч.2 КК України, згідно якому належить призначити визначену сторонами в угоді про визнання вини міру покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 373, 374, 394,474, 475 КПК України, суд

засудив:
Затвердити у кримінальному провадженні № 0000714 угоду про визнання провини від 27 лютого 2015 року між прокурором прокуратури Ленінського району м. Запоріжжя ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 309 ч.2 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання провини від 27 лютого 2015 року покарання: два роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим терміном один рік.

Застосувавши до засудженого ст. 76 КК України, покласти на нього такі обов`язки:

1.не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

2.повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3.періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід залишити засудженому особисте зобов`язання до набрання вироком законної сили.

Речовий доказ по справі медичний шприц з ацетильованим опієм знищити.

На вирок протягом 30 днів може бути подана апеляційна скарга в Запорізький апеляційний суд.

Суддя: ОСОБА_1