Справа № 1-19, 2007 року
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2007 року
Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючої - судді: Марущак Н.М.,

при секретарі: Карабань З. І.,

за участю прокурора: Бабенка В. М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Ставище справу про
обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
та жителя АДРЕСА_1, українця, громадянина України, освіта базова
загальна середня, не працюючого, не одруженого, в силу п. 1 ст. 89 КК України
раніше не судимого, в скоєнні злочину,
передбаченого ст. 296 ч. 2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

20 вересня 2006 року, близько 23 годин 30 хв., ОСОБА_1 після вживання
спиртних напоїв, знаходячись в стані алкогольного сп”яніння, перебуваючи в смт.
Ставище Київської області, погодившись на пропозицію ОСОБА_2, вчинити
хуліганські дії щодо родини ОСОБА_3, тим самим вступив з ОСОБА_2 в попередній
злочинний зговір. З метою виконання свого злочинного умислу ОСОБА_1 та ОСОБА_2
прийшли до будинку по вул. Пролетарській в смт. Ставище, де проживають ОСОБА_3
та ОСОБА_4, після чого шляхом вільного доступу, проникли всередину будинку, де
ОСОБА_2, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до
суспільства та зневажаючи встановлені норми поведінки, безпричинно, із
хуліганських спонукань, розбив плафони ламп у будинку та став наносити ОСОБА_3
удари руками по різних частинах тіла, а потім, діючи з особливою зухвалістю,
стягнув останнього з ліжка на підлогу та продовжував наносити удари ногами по
різних частинах тіла.

В цей час ОСОБА_1, знаходячись в іншій кімнаті будинку, грубо порушуючи
громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства та зневажаючи
встановлені норми поведінки, безпричинно, із хуліганських спонукань,
запропонував ОСОБА_4 вступити у неприродний статевий акт, коли та відмовилась,
вдарив останню рукою по обличчю, після чого стягнув її за волосся на підлогу,
де став наносити удари ногами по різних частинах тіла. В результаті
хуліганських дій, які тривали близько 10 хвилин, ОСОБА_1 заподіяв ОСОБА_4
фізичний біль.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 296 ч. 2 КК України, визнав повністю, суду показав, що осінню
2006 року (точної дати та місяця не
пам”ятає) близько 20 години, він знаходився в гаражі ОСОБА_5 с. Скибин, куди
згодом під”їхав на своєму автомобілі ВАЗ 2106 ОСОБА_2. Там вони вживали спиртні
напої. Після цього за пропозицією ОСОБА_2 вони поїхали до сестри останнього в
смт. Ставище. Спочатку ОСОБА_2 разом з ним заїхав до свого батька, потім до
сестри. Біля домогосподарства останньої залишив автомобіль і запропонував йому піти до господарства
ОСОБА_3, яких він до цього не знав, на що він погодився. Коли прийшли до
будинку останніх, ОСОБА_2 постукав у вхідні двері. Вийшла ОСОБА_4, ОСОБА_2
відразу зайшов до будинку, де розбив люстру чи лампочку, від чого в одній із
кімнат погасло світло, після чого він також зайшов до будинку в кімнату, де
знаходилась ОСОБА_4 ОСОБА_2 в іншій
кімнаті наносив удари ОСОБА_3, при цьому
говорив за якесь зерно і сказав йому, щоб він не випускав жінку. Він
запропонував останній вступити з ним в неприродний статевий акт. Так як ОСОБА_4
відмовилась, штовхнув її, від чого та впала на землю. Після цього вони залишили будинок.

У вчиненому підсудний щиро кається.

Покази підсудного відповідають фактичним обставинам справи, які ним та
іншими учасниками судового розгляду не оспорюються, тому суд вважає викладені фактичні обставини справи
достовірними і такими, що не потребують дослідження в судовому засіданні
відповідно до ч. 3 ст. 299 КПК України.

Таким чином, оцінюючи в сукупності всі фактичні обставини справи, суд вважає, що вина
підсудного знайшла своє підтвердження в
суді і його дії суд кваліфікує за ч. 2
ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку
з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою
зухвалістю, вчинене групою осіб.

Вирішуючи питання про міру покарання підсудному, суд враховує тяжкість
вчиненого злочину, особу винного, який визнав свою вину повністю, раніше в силу
п. 1 ст. 89 КК України не судимий, по місцю проживання характеризується
позитивно, ніде не працює.

Обставиною, що пом'якшує покарання підсудному, суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання останньому, суд визнає скоєння злочину в
стані алкогольного сп”яніння.

Обираючи міру покарання підсудному, суд враховуючи особу винного, який
вчинив злочин середньої тяжкості, тяжких наслідків від скоєного не
настало, вважає, що його виправлення
можливе без ізоляції від суспільства, міру покарання підсудному слід обрати в
межах санкцій статті, за якою його визнано у вигляді позбавлення волі із
застосуванням умов ст. 75 КК України із
звільненням від відбування покарання з випробуванням і призначенням іспитового
строку із зобов'язанням відповідно до
ст. 76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу
органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти вказані органи про зміну
місця проживання, періодично з”являтись на реєстрацію у вказані органи, бо саме
така міра покарання є необхідною й достатньою для його виправлення та
попередження нових злочинів.

Суд обговорив можливість застосування до підсудного ст. 69 КК України, проте, підстав для її
застосування не знаходить.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним за ст. 296 ч. 2 КК України і призначити йому
покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_1 вимоги ст. 75 КК України, звільнивши його від
відбування призначеного покарання з
випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до п. п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України зобов'язати засудженого
ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи, повідомляти вказані органи про зміну місця
проживання та періодично з”являтись на реєстрацію у вказані органи.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 у вигляді застави залишити до вступу вироку
в законну силу.

Повернути заставу заставодавцю ОСОБА_6 після вступу вироку в законну
силу.

Вирок може бути оскаржено до
Апеляційного суду Київської області через Ставищенський районний суд
Київської області протягом 15 (п'ятнадцяти) діб з моменту його оголошення.

Суддя