Єдиний унікальний номер 366/1556/15-к
Номер провадження 1-кп-366/114/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 липня 2015 року смт. Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

представника потерпілої юридичної особи ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванків кримінальне провадження №0000325 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Мусійки Іванківського району Київської області, зареєстрований там же по АДРЕСА_1 , проживає АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, освіта середня спеціальна, розлучений, утриманців немає, не працює, раніше судимий Іванківським районним судом Київської області 29.03.2011 року за ч.3 ст. 185, 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, 18.10.2011 року цим же судом за ч.3 ст. 185, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, 27.01.2012 року цим же судом за ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнився з місць позбавлення волі 11.09.2014 року умовно-достроково на 1 рік 1 місяць 15 днів,

який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим, останній раз 27.01.2012 року за ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнився з місць позбавлення волі 11.09.2014 року умовно-достроково на 1 рік 1 місяць 15 днів, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, знову вчинив злочин за наступних обставин:

20.05.2015 року приблизно о 21 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в с. Мусійки Іванківського району Київської області, після вживання алкогольних напоїв, вирішив вчинити крадіжку чужого майна.

З метою реалізації свого злочинного наміру, спрямованого на викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , знаючи, що на території СГВК «Мусійки» здійснюється охорона, шляхом вільного доступу, через неогороджену частину потрапив на територію СГВК, де біля приміщення майстерні побачив каністру об`ємом 20 л, яку взяв, підійшов до автомобіля КАМАЗ д.н.з. НОМЕР_1 , відкрив паливний бак, та умисно, з корисних мотивів з метою власного збагачення, злив у цю каністру20 літрів дизельного пального, вартістю 20 грн. 50 коп. з один літр на загальну суму 410 грн. В цей час його злочинні дії були викриті охоронцем СГВК «Мусійки» ОСОБА_7 . Однак, незважаючи на це, не виконуючи вимог охоронця щодо припинення протиправного діяння, ОСОБА_5 , взявши каністру, та завершуючи реалізацію свого злочинного умислу, розуміючи, що його дії щодо викрадення чужого майна викриті, сховав викрадене пальне в каністрі на території СГВК «Мусійки» для подальшого використанні у своїм потребах.

Зібраними у справі доказами вина обвинуваченого доведена, а його злочинні дії правильно кваліфікуються остаточно державним обвинувачем за ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Обвинувачений ОСОБА_5 винним себе в інкримінованому злочину визнав повністю і дав суду детальні покази щодо обставин вчинення грабежу: все сталося через сімейні негаразди, він був п*яний. Він працює неофіційно на пилорамі, вирішив викрасти пального в СГВК, щоб доїхати до роботи: хотів передати його своєму роботодавцю. Саме 20.05.2015 року в Мусійках з товаришами вони випили по три чарки оковитої. Треба було їхати на роботу, але не було як. На територію СГВК зайшов, бо вона неогороджена. Там же знайшов каністру біля якоїсь споруди. Неподалік стояв ОСОБА_8 . Він відкрутив пробку знизу з баку, злив повну каністру пального. В цей момент його побачив охоронець ОСОБА_9 , який запитував у нього про його дії, але потім кудись пішов. Розуміючи, що його дії викриті, він став втікати, але забрав каністру, але так вона була важка, проніс її метрів 100 та сховав у кущах. Лише потім подумав, що він же на умовно-достроковому строку звільнені. Але у скоєному щиро розкаюється, просить його суворо не карати.

Представник потерпілої юридичної особи ОСОБА_6 у судовому засіданні дав показання, які зводяться до того, що 21.05.2015 року охоронець СГВК доповів йому, як голові про подію, яка сталася напередодні ввечері. А саме: що він (свідок ОСОБА_9 ) обходив територію господарства. Він їм заздалегідь дав інструктаж, про те, що все, що сталося треба фіксувати, але в суперечки не вступати, просто повідомляти або йому, або одному з інших керівників. ОСОБА_9 йому доповів, що напередодні побачив на території МТП біля КАМАЗу ОСОБА_10 . На питання що він робить, той відповів «А ти хто тут такий?». ОСОБА_11 відповів, що він сторож. ОСОБА_10 став грозити. Тоді ОСОБА_9 пішов до ОСОБА_12 . Наступного дня про подію повідомили міліцію. Заховану каністру з пальним знайшли. Вона знаходиться в міліції. Щодо міри покарання, то він вважає, що вона має бути адекватною, так як це не перша крадіжка обвинуваченого. Йому відомо і про інші, за які він ще не поніс покарання. Йому давали шанс на виправлення: пропонували роботу, але він не стає на шлях виправлення.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина у судовому засіданні підтверджена:

показами свідка ОСОБА_7 , який у судовому засіданні дав показання, які повністю підтверджують показання представника потерпілої юридичної особи ОСОБА_6 , а саме, що він 20.05.2015 року працював охоронцем в СВГК «Мусійки». Ввечері 20 травня цього року він обходив територію. В цей час побачив ОСОБА_5 під КАМАЗом. Бачив, що той зливає солярку. Спитав у нього, що він робить? Той став казати: «А ти хто тут такий?» і заховався за жатку. Тоді він (свідок) пішов і зателефонував керівництву. Потім вже шукали і ОСОБА_10 , і викрадену солярку. Він чітко бачив, що ОСОБА_10 крав пальне, і сам ОСОБА_10 розумів, що він його викрив.

Письмовими доказами:

-Витягом з кримінального провадження про повідомлення про викрадення чужого майна;

-Рапортом чергового Іванківського РВ про вчинене кримінальне правопорушення: викрадення чужого майна, що сталося 20.05.2015 року;

-Протоколом огляду місця події від 21.09.2015 року з ілюстративною таблицею до нього території СГВК, звідки було викрадене пальне;

-Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 21.05.2015 року про повідомлення ОСОБА_6 про викрадення пального;

-Актами від 21.05.2015 року, з яких вбачається, що 20.05.2015 року ОСОБА_10 злив з КАМАЗу 20 літрів дизельного пального;

-Чеком, який підтверджує вартість пального 20,95 грн. за 1 л;

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 29.05.2015 року та довідкою до нього відповідно до яких ОСОБА_7 впізнав ОСОБА_13 , як особу, яка була 20.05.2015 року на території СГВК з білою каністрою;

-Протоколом огляду місця події від 22.09.2015 року, відповідно до якого було виявлено і вилучено на території СГВК в кущах сховану каністру з пальним;

-Протоколом огляду предмета від 23.05.2015 року (оглянуто каністру з пальним);

-Квитанцією про отримання на зберігання в кімнату речових доказів Іванківського РВ каністри з пальним;

-Постановою про визнання предметів речовими доказами та передачу на зберігання від 09.06.2015 року (каністри з пальним);

-Довідкою про вартість пального ВКПП «Славутич» від 21.05.2015 року;

-Протоколом проведення слідчого експерименту від 08.06.2015 року з ілюстративною таблицею до нього згідно з яким ОСОБА_5 розказав і показав як він вчинив злочин.

За місцем проживання обвинувачений характеризуються негативно, як особа, схильна до крадіжок, зловживає спиртними напоями, знаходився в місцях позбавлення волі, після повернення його поведінка не змінилась.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття, відсутність, з урахуванням повернення викраденого, матеріальних збитків.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Обираючи покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, який кримінальним законом віднесено до категорії тяжких, особу обвинуваченого, який по останньому місцю проживання характеризується негативно, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, не працює, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Суд вважає, що йому слід обрати міру покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції ст. 186 ч.2 КК України. Оскільки покарання призначене за попереднім вироком ОСОБА_5 не відбув, будучи умовно-достроково звільненим на 1 рік 1 місяць 15 днів 11.09.2014 року, йому згідно ст. 71 КК України остаточно слід призначити покарання, частково приєднавши невідбуту частину покарання за попереднім вироком від 27.01.2012 року..

Міра запобіжного заходу в даній кримінальній справі відносно обвинуваченого не обиралась.

Речові докази у справі каністру з пальним повернуті власнику СГВК «Мусійки».

Цивільний позов у справі не заявлений.

Керуючись ст. 374, 376 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки.

Відповідно до ст.71 КК України остаточне покарання ОСОБА_5 призначити шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Іванківського районного суду Київської області від 27.01.2012 року у вигляді 4 (чотирьох) років 1 місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з часу звернення вироку до виконання.

Речові докази у справі каністру з пальним, яка зберігається в кімнаті речових доказів Іванківського РВ (з обслуговування Іванківського та Поліського районів) ГУ МВС України в Київській області, повернути власнику СГВК «Мусійки».

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після прийняття рішення Апеляційним судом Київської області.

Копії вироку вручаються прокурору та обвинуваченому відразу після проголошення вироку, і можуть бути отриманий представником потерпілої юридичної особу у Іванківському районному суді.

Суддя: ( ОСОБА_1 )