Справа № 509/5478/13-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 лютого 2015 року смт. Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Мар`янівка Овідіопольського району Одеської області, громадянина України, українця, що перебуває у фактичних шлюбних відносинах, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, офіційно не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 23.03.2011 року Овідіопольським районним судом Одеської області за ст.185 ч.1 КК України - штраф 1000 грн.,

у скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Чаботарівка Біляївського району Одеської області, громадянина України, українця, одруженого, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, офіційно не працюючого, що зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України є таким, що судимості не має,

у скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В період часу приблизно з 25 лютого 2012 по 29 лютого 2012 року, точна дата в ході слідства не встановлена, приблизно о 22 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість, діючи спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_5 , заздалегідь розподіливши ролі і дії кожного, переконавшись у відсутності сторонніх осіб та хазяїна, керуючись корисливим мотивом, таємно, шляхом пошкодження металевої решітки віконного отвору, проникли в складське приміщення, загальною площею 198,75 кв. м., яке розташоване в будівлі магазину " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", але огороджено стінкою без дверей, за адресою: АДРЕСА_3 , звідки таємно викрали майно, що належить гр. ОСОБА_6 , а саме:

- металеві одностулкові двері з коробкою, розміром 220x90см. (1 шт.), вартістю 1700 гривень;

- металеві конструкції, розміром 1,6x0,7м., в кількості 9 штук, що складаються з фрагментів кутників, по 6 в кожній, розміром (50x50), вартістю 180 гривень за конструкцію, на загальну суму 1620 гривень;

- алюмінієву драбину, висотою 2 м. з ніжкою для опори, вартістю 2000 гривень, а всього викрав майно на загальну суму 5320 гривень, заподіявши матеріальну шкоду потерпілому на вказану суму.

Крім цього, викрали майно, що належить ОСОБА_7 , а саме: механічні лещата, вартістю 400 гривень та 2 швелера №14, довжиною 4 м., вартістю 560 грн. кожний, на загальну суму 1120 грн., заподіявши йому матеріальну шкоду на суму 1520 грн.

Після цього з місця скоєння злочину втікли, викраденим майном розпорядилися як своїм власним.

Своїми умисними діями, що виразилися в таємному викраданні чужого майна (крадіжка), здійсненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище, ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України.
Своїми умисними діями, що виразилися в таємному викраданні чужого майна (крадіжка), здійсненого за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище, ОСОБА_5 скоїв злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю і у скоєному ним злочині щиросердо розкаявся, підтвердивши суду, що він дійсно скоїв злочин при вищенаведених фактичних обставинах, які ним не заперечуються. Цивільні позови потерпілих визнав частково, в частині інкримінованої йому матеріальної шкоди.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю і у скоєному ним злочині щиросердо розкаявся, підтвердивши суду, що він дійсно скоїв злочин при вищенаведених фактичних обставинах, які ним не заперечуються. Цивільні позови потерпілих визнав частково, в частині інкримінованої йому матеріальної шкоди.

Судом з`ясовано, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 правильно розуміють зміст цих обставин, а тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції. При цьому обвинуваченим роз`яснено, що надалі вони не матиме права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, відповідно до ст.349 КПК України, судом визнано недоцільним досліджувати докази фактичних обставин справи, які ніким не заперечуються та крім пояснень ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Суд вважає провину обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України повністю доведеною.

Дії обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ст.185 ч.3 КК України.

Призначення покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підлягає в межах санкції ст.185 ч.3 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь важкості скоєного злочину, а у відповідності зі ст.12 КК України скоєний ОСОБА_4 та ОСОБА_5 злочин відноситься до тяжких злочинів.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує особи обвинувачених:

- обвинувачений ОСОБА_4 раніше чотири рази судимий, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, офіційно не працює, характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває;

- обвинувачений ОСОБА_5 раніше двічі судимий, але відповідно до ст.89 КК України є таким, що судимості не має, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, офіційно не працює, характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває;

Також при призначенні покарання суд враховує:

відсутність обставин, що обтяжують покарання (ст.67 КК України),

наявність обставини, що пом`якшує покарання:

- щире розкаяння (п.1 ч.1 ст.66 КК України).

З урахуванням наявності обставини, що пом`якшує покарання, осіб обвинувачених, позиції прокурора, який вважає можливим виправлення обвинувачених без ізоляції від суспільства, призначаючи покарання у вигляді позбавлення волі, суд вважає за можливим застосування ст.75 КК України та звільнення обвинувачених від відбуття покарання з встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Запобіжний захід обраний відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , до набрання вироком законної сили, слід залишити у вигляді особистого зобов`язання.

Речові докази по справі відсутні.

Процесуальні витрати по справі на залучення експертів для проведення судових експертиз в сумі 3175,20 грн. відповідно до ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню в рівних частках з обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна протиправними діями, відшкодовується в повному обсязі особою, що її заподіяла.

Потерпілим ОСОБА_7 до обвинувачених заявлений цивільний позов про стягнення з них на його користь 118840 грн. заподіяної матеріальної шкоди.

Потерпілим ОСОБА_8 до обвинувачених заявлений цивільний позов про стягнення з них на його користь 20440 грн. заподіяної матеріальної шкоди.

Суд вважає, що цивільні позови підлягають частковому задоволенню, оскільки розмір доведеної матеріальної шкоди заподіяної потерпілому ОСОБА_7 складає 1520 грн., а розмір доведеної матеріальної шкоди заподіяної потерпілому ОСОБА_8 складає 5320 грн. Отже, стягненню з обвинувачених солідарно на користь потерпілого ОСОБА_7 підлягає 1520 грн, а на користь потерпілого ОСОБА_8 5320 грн.

Керуючись ст.ст.349, 370, 373, 374 КПК України, ст.1166 ЦК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України та призначити йому покарання 5 (п`ять) роки позбавлення волі.
У відповідності до ст.ст.75, 76 КК України визнати можливим звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання, якщо він протягом трьох років випробувального строку не вчинить іншого злочину та виконає покладені на нього зобов`язання не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України та призначити йому покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.
У відповідності до ст.ст.75, 76 КК України визнати можливим звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання, якщо він протягом трьох років випробувального строку не вчинить іншого злочину та виконає покладені на нього зобов`язання не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

Випробувальний строк ОСОБА_4 та ОСОБА_5 рахувати з моменту проголошення вироку.

Запобіжний захід ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді особистого зобов`язання.

Цивільні позови потерпілих задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_7 1520 грн. заподіяної матеріальної шкоди.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_8 5320 грн. заподіяної матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Держави 1587,60 грн. процесуальних витрат по справі на залучення експертів для проведення судових експертиз.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Держави 1587,60 грн. процесуальних витрат по справі на залучення експертів для проведення судових експертиз.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом 30 днів після його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк з дня отримання копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1