№ пр. 1-кп/646/820/2014
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.01.15 р. м. Харків Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого: cудді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

потерпілого: ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за фактом заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002831 від 06.11.2014 року, відносно обвинуваченого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, не працює, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, пенсіонер, інвалід третьої групи, судимий: 28.05.2008 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до трьох років обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на два роки; 11.03.2010 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 190, 71 КК України до трьох років одного місяця обмеження волі; 03.04.2012 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 190 КК України до двох років п`яти місяців позбавлення волі, постановою Первомайського районного суду Харківської області від 30.08.2013 року звільнений від відбування покарання умовно-достроково, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , маючи умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи умисно, повторно, з метою незаконного самостійного збагачення, в середині вересня 2014 року, запропонував своєму знайомому ОСОБА_6 передати йому як посереднику автомобіль ГАЗ 3110 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває у ОСОБА_6 на підставі довіреності від 12 березня 2014 року, разом з ключами та технічним паспортом, з метою знайти покупця для продажу вказаного автомобіля за 3000 доларів США. В подальшому, ОСОБА_4 розповів своєму знайомому ОСОБА_7 про те, що, нібито, шукає покупця на вказаний автомобіль з метою його продажу за 1200 доларів США та залишив його на подвір`ї будинку за місцем мешкання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 .
22 вересня 2014 року у денний час, ОСОБА_4 домовився з ОСОБА_5 про продаж автомобіля ГАЗ 3110, д/н НОМЕР_1 за 1200 доларів США. ОСОБА_5 , будучи помилково впевненим в тому, що ОСОБА_4 продає вищевказаний автомобіль з відома власника ОСОБА_6 та виступає в якості посередника, на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 в присутності ОСОБА_8 передав ОСОБА_9 гроші в сумі 200 доларів США в якості задатку за автомобіль ГАЗ 3110, д/н НОМЕР_1 , що відповідно до офіційного курсу валют Національного Банку України, станом на 22 вересня 2014 року становить 2697 гривень 94 копійки, які ОСОБА_7 , в подальшому передав ОСОБА_4 , будучи помилково впевненим, що останній продає автомобіль з відома власника ОСОБА_6 .
Наступного дня 23 вересня 2014 року приблизно о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 зустрівся з ОСОБА_5 біля будинку № 29 по провулку Цигарьовському в м. Харкові, де в присутності ОСОБА_10 отримав від ОСОБА_5 гроші в сумі 850 доларів США, що відповідно до офіційного курсу валют Національного Банку України станом на 23 вересня 2014 року становить 11497 гривень 21 копійки, та передав ОСОБА_5 автомобіль ГАЗ 3110, д/н НОМЕР_1 разом з ключами та технічним паспортом, пояснивши при цьому, що генеральну довіреність власник автомобіля надасть пізніше, оскільки на даний час знаходиться за межами Харківської області. Отримавши вищевказану суму від ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про продаж автомобіля власника ОСОБА_6 не сповістив розпорядився вказаними грошима на власний розсуд.
01 жовтня 2014 року ОСОБА_4 , запевнивши ОСОБА_5 , що необхідно їхати до м. Бровари Київської області для оформлення генеральної довіреності на автомобіль, приблизно о 17 годині 00 хвилин, зустрівшись с ОСОБА_5 біля супермаркету «Класс», розташованого за адресою: м. Харків, пр-т Гагаріна, 178, в присутності ОСОБА_10 взяв у ОСОБА_5 гроші в сумі 1500 гривень, нібито, для покриття витрат, пов`язаних з оформленням довіреності та автомобіль ГАЗ 3110, д/н НОМЕР_1 разом з ключами та технічним паспортом, завіривши останнього, що поверне його разом з генеральною довіреністю через добу. Після чого, 03 жовтня 2014 року, ОСОБА_4 , на вимогу власника ОСОБА_6 , повернув останньому автомобіль ГАЗ 3110, д/н НОМЕР_1 , та, в цей же день ОСОБА_4 , зателефонував ОСОБА_5 та повідомив, що необхідно перерахувати ще 500 гривень, нібито, на паливо для автомобіля, яке необхідне, щоб повернутись з Київської області до м. Харкова. В свою чергу, ОСОБА_5 03 жовтня 2014 року о 18 годині 22 хвилині, знаходячись за адресою: м. Харків, пр-т Гагаріна, 187/1, через термінал перерахував гроші в сумі 500 гривень на номер розрахункового рахунку, який йому продиктував ОСОБА_4 .
Таким чином, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, з корисливим мотивом, в період з 22 вересня 2014 року по 03 жовтня 2014 року, шляхом обману, заволодів грошовими коштами ОСОБА_5 у розмірі 2000,00 грн. та 1050 доларів США, що відповідно до офіційного курсу валют Національного Банку України, станом на 22 вересня 2014 року становить 16195,15 грн., а станом на 12.01.2015 року 16537,50 грн., чим спричинив йому матеріальний збиток на вказану суму.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, підтвердив обставини та події, встановлені органами слідства під час проведення досудового слідства та які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення, за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Оцінивши докази, які є в матеріалах кримінального провадження, як з точки зору допустимості, так і з точки зору достовірності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому проваджені доведена повністю у встановленому судом обсязі, а вчинений ним злочин правильно кваліфіковано органами досудового слідства і має всі ознаки злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Визначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, суд керується ст.65 КК України і враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини що пом`якшують і обтяжують покарання.

Судом враховані обставини вчинення злочину та його наслідки, дані про особу обвинуваченого, а саме, судом встановлено, що за місцем проживання характеризується задовільно, раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, на диспансерному обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, є інвалідом третьої групи.

Згідно зі ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно зі ст. 67 КК України судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, а також обставини справи, ступіть тяжкості вчиненого злочину, спосіб вчиненого злочину, обставини які пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 , необхідно призначити покарання, пов`язане з ізоляцією від суспільства.
Речові докази: чек «ПриватБанку» від 03.10.2014 року зберігати в матеріалах кримінального провадження;

Цивільний позов ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_4 на його користь матеріальної шкоди, розмір якої в судовому засіданні був збільшений до 18537,50 грн., підлягає задоволенню, у зв`язку з його повним визнанням обвинуваченим.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 2 ст. 190 КК України, ст. ст. 84, 342-374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у пред`явленому обвинувачені у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
Обрати засудженому ОСОБА_4 міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили тримання під вартою в Харківському слідчому ізоляторі.

Строк покарання розраховувати з моменту затримання, тобто з 12.01.2015 року.

Речові докази: чек «ПриватБанку» від 03.10.2014 року зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 18537,50 грн. (вісімнадцять тисяч п`ятсот тридцять сім грн. 50 коп.).

Вирок суду набирає законної сили через 30 днів з дня його проголошення, якщо на нього не було подано апеляційну скаргу.

Вирок суду може бути оскаржений, шляхом подання апеляційної скарги, особами зазначеними ст. 393 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м. Харкова.

Вирок ухвалено суддею одноособово в нарадчій кімнаті 12.01.2015 року.

Суддя ОСОБА_1