справа 1-11/ 2007
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2007
року.

Рівненський
районний суд Рівненської області

в особі
головуючого судді Кушнір
Н.В.

при
секретарі Данчук
Л.А.

з участю
потерпілої ОСОБА_1

її
представника адвоката ОСОБА_2

захисника
адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Рівному
кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с.3астав»є Рівненського
району Рівненської області, українки, громадянки України, з середньою
спеціальною освітою, непрацюючої, вдови, на утриманні двоє неповнолітніх дітей,
проживаючої по АДРЕСА_1 не судимої,

у скоєнні
злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України

встановив:

11 червня 2004 року близько 10 години ОСОБА_4 на ринку в смт.Клевань
Рівненського району Рівненської області на ґрунті особистих неприязних відносин
під час сутички з ОСОБА_1 спричинила їй легкі тілесні ушкодження з
короткочасним розладом здоров"я у вигляді закритої черепно-мозкової
травми, струсу головного мозку, забою тім»яної ділянки голови, забою лівого
ліктьового суглобу, посттравматичного лівобічного плече-лопаткового
періартриту, рваної рани лівої вушної раковини,.

Підсудна свою вину у скоєному не визнала, так як умислу на спричинення
будь-яких тілесних ушкоджень ОСОБА_1 вона не мала і їх їй не нанесла.

По суті справи показала, що потерпіла постійно
прискіпується до їх сім"ї, вмішується в їх життя. В цей день ОСОБА_1
вчинила сварку з її матір"ю у людному місці, на базарі, ображала її
нецензурними словами, але жодних ударів в область голови ОСОБА_1 ОСОБА_4 не
наносила ні костилем, ні чим іншим, мочку вуха не відривала, волосся не
виривала. Потерпіла як єдиного свідка має лише свою подругу ОСОБА_5, яка під
час даного конфлікту взагалі присутньою не була, суду дала неправдиві
показання, отримавши дані для показань як від ОСОБА_1, так і від її захисника,
не орієнтується ні в часі, ні в дні тижня даного конфлікту. Іншими будь-якими
доказами про те, що саме підсудна спричинила ОСОБА_1 наявні в неї тілесні

ушкодження
суду не надано, так як їх немає. Потерпіла навіть не згадувала про цього свідка
ні в своїх поясненнях, ні в скарзі до суду, а вказані нею свідки до суду
з'явитись не побажали.

Даючи неодноразово показання, ОСОБА_6 - мати підсудної з перших своїх
показань вказувала, що саме вона, обороняючись від нападу ОСОБА_1, нанесла їй
удар милицею, оскільки та постійно її ображала, вживаючи нецензурні слова на її
адресу. І це було неодноразово як на ринку смт.Клевань, так і при будь-якій
іншій зустрічі, як то: в лікарні, на вулиці, де найбільше людей.

Почувши в черговий раз образливі і нецензурні слова зі сторони ОСОБА_1,
підсудна побігла на ОПМ Клевань, щоб працівник міліції привів її до порядку,
але ОПП був зачинений. Коли вона повернулася, то побачила, що ОСОБА_1 шарпає
маму за волосся, б'є по голові, штовхнула її і вибила костиль, щоб мама впала.
Мама стала на хвору ногу і гіпс тріснув. ОСОБА_4 почала піднімати костиль, щоб
віддати мамі, а ОСОБА_1 виривала його з рук. Коли вона потягнула з великою
силою, то обдерла підсудній долоні, а, коли тягнула до себе ОСОБА_4, то
штовхнула потерпілу в область сідниці, але тілесних ушкоджень в тому місці
немає. Коли все-таки підсудна вирвала з рук ОСОБА_1 костиль і віддала мамі, то
ОСОБА_1 знову кинулась до мами і мама, обороняючись, нанесла ОСОБА_1 удар костилем.

Жодного удару в область голови чи будь-якої іншої частини її тіла костилем
чи будь-чим іншим предметом підсудна ОСОБА_1 не нанесла. В автомобілі ударів
ОСОБА_1 вона теж не наносила. Це - видумка ОСОБА_1 та її чоловіка, який також
міг нанести їй удари за безпідставні ревнощі (в 65 років). Мочку вуха вона їй
не надривала, волосся не виривала.

ОСОБА_1 ще з 1994 року страждає кількома хронічними хворобами, зокрема
цукровим діабетом, який викликає різні ускладнення, що підтверджено і
судово-медичним експертом, її хвороби виникли не від дій підсудної і
перебування ОСОБА_1 в лікарні пов'язане не з цими діями. 11.06.2004 року
ОСОБА_1 була надана медична допомога -зашита рана мочки лівої вушної раковини,
а до невропатолога Рівненської районної лікарні ОСОБА_1 звернулася лише через
три доби після конфлікту. За цей час вона могла отримати будь-які ушкодження і
від будь-кого. Крім того, ОСОБА_1 перебуває на обліку в лікаря-психіатра,
тобто, це психічно хвора людина.

Вважає, що ОСОБА_1 вирішила помститися за свої ревнощі сім'ї підсудної,
обравши для цього ОСОБА_4, так як вона захищала маму від її образ та побиття.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд
вважає, що вина підсудної у скоєному повністю доведена.

Так, потерпіла ОСОБА_1 показала, що 11.06.2004 року
приблизно о 10 годині вона разом зі своїм чоловіком приїхали на ринок в
смт.Клевань за продуктами. На ринку зустріла ОСОБА_6, під час розмови з якою у них виник конфлікт за нетактовну
поведінку її та її сестри про відношенню до чоловіка потерпілої.

Під час конфлікту до них підійшла дочка ОСОБА_6 - підсудна по справі, яка в
присутності громадян, які знаходилися на ринку, почала ображати її нецензурними
словами. Разом з чоловіком потерпіла пішла до автомобіля, і коли вона сіла в
кабіну, до авто підбігла підсудна, відкрила дверці автомобіля, схопила її за
волосся, витягуючи з авто. При цьому вона наносила їй другою рукою удари по
голові, розірвала мочку лівої вушної раковини, вирвала значну кількістьволосся.
Чоловік відтягнув підсудну від неї, а так як вона була вся закривавлена, завіз
її в лікарню, де їй була надана перша необхідна допомога.

14.06.2004 року їй зовсім стало погано від нанесених
ушкоджень, тому о 12 годині 50 хв. її було поміщено на стаціонарне лікування в
неврологічне відділення Рівненської ЦРЛ і розпочато лікування ушкоджень, які
безпосередньо пов'язані з протиправними діями ОСОБА_4

ДІМ Рівненського РВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_7 показав, що
конфлікти між потерпілої і підсудною та її матір»ю продовжуються протягом
тривалого часу, кожен з них вважає себе правою.

Свідок ОСОБА_6 -
мати підсудної підтвердила її показання по суті справи.

Факт сварки та бійки між потерпілою та підсудною у
вказаний час, під час якої потерпіла отримала тілесні ушкодження
об"єктивно підтверджується показаннями свідка ОСОБА_8, яка додатково
показала, що відносини у сім»ї потерпілої були чудові. Чоловік її ніколи не
бив. Ці ж обставини підтвердила свідок ОСОБА_9

Як показав свідокОСОБА_10 дійсно потерпіла та підсудна сварилися у вказаний
час, ініціатором сварки була потерпіла, яка зачепила матір підсудної, конфлікт
був біля хлібного кіоску, а потім продовжувався біля автомобіля потерпілої.
Крові і синців на потерпілій він не бачив, як і того, щоб її била підсудна.
Аналогічні показання дала свідок ОСОБА_11 Свідок ОСОБА_12 - очевидець події
показав, що підсудна та чоловік потерпілої розбороняли потерпілу та матір
підсудної, бійка відбувалася біля хлібного кіоску.

Свідок ОСОБА_13 - лікар-травматолог показав, що лікував у потерпілої
захворювання, що виникли після забою ліктьового суглобу. Як показав свідок
ОСОБА_14 - лікар-невропатолог ОСОБА_1 - судина хвора, яка мала хворобу судин
головного мозку ще до отримання даних травм, у неї не було вогневищевої
симптоматики при виписці, а симптоми були астенічні. Дані обставини підтвердив
свідок ОСОБА_15 -лікар-психіатр, додатково показав, що потерпіла дуже ранима
особистість, яка під час даного конфлікту отримала психотравму.

Актом судово-медичного огляду № 1693 підтверджено
наявність тілесних ушкоджень у потерпілої у вигляді закритої черепно-мозкової
травми, струсу головного мозку, рваної рани лівої вушної раковини, забою
тім»яної ділянки голови, забою лівого ліктьового суглобу, потстравматичного
лівобічного плече-лопаткового періартриту, які виникли від дії твердих тупих
предметів, відповідають часу їх спричинення, вказаному в обставинах справи та
відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом
здоров"я. Даний висновок підтвердив експерт ОСОБА_16

Невизнання підсудною своєї вини суд розцінює як намагання
уникнути відповідальності за скоєне і оцінюється судом критично. Суд покладає в
основу вироку послідовні показання потерпілої, які підтверджують факт нанесення
їй підсудною тілесних ушкоджень, висновок судово-медичної експертизи, покази
свідків - очевидців події, які показали, що дійсно бачили сутичку між даними
оособами. Показання ОСОБА_6 в цій частині оцінюються судом критично, оскільки
вона є матір»ю підсудної і сама є учасницею тривалого конфлікту з потерпілою.
Спрямованість ударів, характер і місце нанесення пошкоджень свідчать про умисел
підсудної на нанесення тілесних ушкоджень.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_4 умисно нанесла
ОСОБА_1 легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров"я, тому
її дії суд кваліфікує за ч.2 ст.125 КК України.

При обранні виду і визначенні міри покарання підсудній
суд враховує, що злочин, в якому вона обвинувачується, згідно ст.12 КК України
є злочином невеликої тяжкості, вона раніше не судима, має на утриманні двоє
неповнолітніх дітей, непрацевлаштована.

Обставин, що
пом"якшують та обтяжують її покарання, судом не встановлено.

Протиправну поведінку потерпілої, яка першою розпочала
сварку в людному місці, прискіпувалася до матері підсудної, дії якої під час
конфлікту проявилася в імпульсивній, нестриманій поведінці, викликаній
провокуючими діями потерпілої, суд визнає обставиною, що істотно знижує
суспільну небезпеку злочину та відповідальність винної.

Відносно заявленого потерпілою цивільного позову, то позивач підтримує його
в повному об»ємі.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що для
лікування від спричинених їй тілесних ушкоджень нею було витрачено кошти в сумі
2 397 грн. 06 коп., які підтверджуються фіскальними чеками на придбання ліків.
Крім того, в судових дебатах просить додатково стягнути вартість слухового
апарату, оскільки після отримання даних тілесних ушкоджень вона потребує
протезування.

Внаслідок побиття її в громадському місці в присутності багатьох осіб, їй
також завдано моральну шкоду, яка полягає в спричиненні тілесних ушкоджень,
приниженні честі і гідності в присутності громадськості, так як вона довгий час
працювала начальником цеху, головою профкому Клеванського заводу продтоварів,
має велику кількість заохочень, користується авторитетом в селищі. За таких
обставин завдану їй моральну шкоду вона оцінює в 3 000 грн.

Відповідач позов не визнала і показала, що цивільний позов абсурдний,
оскільки майже всі чеки видані в серпні, жовтні, листопаді і т.д. 2004 року, в
2005 році, немає жодного чеку в день події. В якості доказів для задоволення її
цивільного позову надала 157 касових чеків.

При детальному огляді цих чеків виявлено, що є чеки на придбання ліків ще
до події,, які їй не виписувались і не мають ніякого відношення до ЧМТ та
струсу головного мозку.

Щодо моральної шкоди, то вона заподіяла її сама собі, розпочавши чергову
сварку та ображаючи безпідставно і безнаказано протягом кількох років всіх
ч.1енів сім'ї підсудної, зокрема і 11.06.2004 року на ринку, в багатолюдному
місці, в присутності багатьох людей, обзиваючи її маму нецензурними словами.

Щодо цивільного позову про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди потерпілій, то суд вважає, що врахуванням того, що позивач була
травмована саме з вини відповідача, завдані їй травми потягнули за собою її
лікування та завдали їй моральних та фізичних страждань, тому відповідно до
ст.1166, 1167 ЦК України
суд приходить до висновку про те, що такими діями відповідача позивачу були
завдані матеріальні та моральні збитки, відшкодовувати які позивач має за
рахунок відповідача.

У разі заподіяння шкоди внаслідок дій, що мають ознаки злочину, має місце
кумуляція санкцій: одночасне притягнення особи як до кримінальної, так і до
цивільно-правової відповідальності. Це є можливим тому, що кримінальне
покарання, як правило, впливає на особистість злочинця, а зобов"язання із
відшкодування шкоди - на майнову сферу правопорушника.

Заподіяння шкоди підтверджується доказами, добутими в судовому засіданні і
полягає у спричинення останьому фізичних страждань та моральних переживань
внаслідок ушкодження здоров"я, погіршення стану фізичного здоров"я та
звернення у зв"язку з цим за медичною допомогою, матеріальних витратах на
лікування. На дані підстави посилається потерпіла при доказуванні цивільного
позову і суд бере їх до уваги. Протиправні дії підсудної і заподіяна шкода
перебувають у прямому причинному зв"язку між собою.

Витрати, які стосуються лікування даних тілесних
ушкоджень у 208 грн. 66 коп. підтверджується довідкою про вартість медикаментів
згідно з листком призначення від 14.06.2004 року та фіскальними чеками, тому
позов в частині стягнення матеріальних витрат підлягає до задоволення на
вказану суму. Суд не бере до уваги витрати, які були понесені до даної події і
ті, які не пов»язані з даною подією.

Відносно позову в частині стягнення моральної шкоди, то суд вважає за
можливе задоволити його частково.

Суд приймає обґрунтування позивачем моральної шкоди. Крім того, суд
враховує і ті обставини, що позивач повина була змушена за захистом своїх
законних прав звертатися до різних інстанцій, в тому числі і до суду, протягом
тривалого часу.

Ст.1167 ЦК України
передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями,
відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Ст.3 Конституції України проголошує, що людина, її життя і здоров"я,
честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою
соціальною цінністю.

Під
власне моральною шкодою маються на увазі душевні страждання, пов"язанні із
заподіянням як фізичної, так і майнової шкоди, а також душевні страждання, не
пов"язанні ні з тією, ні з іншою. Моральну шкоду, на відміну від майнової,
не можна вимірювати у грошах, але це не означає, що вона не може бути
компенсованою в будь-якій формі. Нічого дивного в тому немає, що людина, в
котрої через чужу провину відібрали життєві радощі, задоволення, духовні блага,
бажає компенсації грошима, які відкривають джерела людських задоволень.
Можливою є, зокрема грошова компенсація, розмір якої визначений не за принципом
еквівалентності, а виходячи з обставин конкретної справи, ступеня й характеру
моральної шкоди, майнового стану потерпілих. Компенсацією за заподіяну моральну
шкоду призначають для пом"якшення якоюсь мірою тяжких для потерпілого
наслідків.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає
відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує тяжкість та сукупність
нанесених ушкоджень, тяжкість злочину, тривалість лікування, можливість
відновлення попереднього стану здоров"я, наслідки тілесних ушкоджень та
обставини, за яких була заподіяна моральна шкода потерпілій, образами у
зв"язку з спричиненням їй, людині похилого віку, тілесних ушкоджень
молодою особою, те, що внаслідок злочинних дій відповідача, вчинених у
присутності стороніх людей були принижені честь і гідність потерпілої, яка
позитивно характеризується та те, що потерпіла усвідомлювала, що її приниження
було очевидним і стало предметом обговорення серед жителів селища.

Також суд враховує майновий стан відповідача, вимоги розумності та
справедливості тому таке відшкодування моральної шкоди суд визначає у розмірі
500 грн.

У зв"язку із задоволенням позову суд вважає за необхідне стягнути з
відповідача 51 грн. 00 коп. за задоволення позову в частині матеріальних
збитків та 17 грн. в частині моральних збитків, всього 68 грн. 00 коп.

На підставі
наведеного та керуючись ст.323, 324, 335 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні злочину, передбаченному ч.2 ст.125 КК
України і призначити покарання у вигляді громадських робіт строком на сто
п»ятдесят годин.

Запобіжний захід
підсудній до вступу вироку в закону силу не обирати.

Цивільний позов ОСОБА_17 до ОСОБА_4 про стягнення
матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином, задоволити частково.

Стягнути
з ОСОБА_4 на користьОСОБА_1 208 грн. 66 коп.
у відшкодування матеріальної шкоди, 500 грн. 00 коп. у відшкодування
моральної шкоди та в прибуток держави 68 грн. судового збору.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду
Рівненської області через Рівненський районний суд протягом 15 діб з моменту
його проголошення.