Справа №1-118/2007 р.
ВИРОК ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2007 року
Тетіївський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Лісовенко П.І.

при секретарі Ковальчук В.А.

з участю прокурора Защитинської Т.І.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні
в м. Тетієві
кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, уродженця

с.Михайлівка,Тетіївського району,Київської області,
жителя АДРЕСА_1, українця, громадянина
України, б/п, освіта неповна-середня, не одруженого, не працюючого,військовозобов»язаного,в силу ст.89 не
судимого, в скоєнні злочину,що передбачає відповідальність за ст.164ч.2
КК України,

Встановив:

Відповідно до рішення Тетіївського районного суду №2-730 від 28.12.2006
року ОСОБА_1 зобов'язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання
дочки ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_2 народження в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку і
до її повноліття,але ОСОБА_1 злісно ухиляється від сплати аліментів незважаючи
на попередження державного виконавця і має заборгованість станом на 01.06.2007
року в сумі 1064 грн..

Допитаний в
судовому засіданні підсудній ОСОБА_1вину свою в інкримінованому йому злочині визнав повністю і пояснив,що він не може
працевлаштуватися,в зв"язку з чим заборгованість по аліментах не
погашає,просить не обмежувати його волі.

Крім повного
визнання своєї вини самим підсуднім його вина знайшла своє підтвердження
зібраними по справі доказами,зокрема показами в суді потерпілої ОСОБА_2,яка
підтвердила,що ОСОБА_1 заборгованість по
аліментах не погашає,а також не плотить поточні платежі, з дочкою не зустрічається,просить
обмежити його волі.

У відповідності до ст.299 КПК України,за згодою учасників процесу,судом
визнано недоцільним дослідження доказів по
справі,відносно тих фактичних обставин справи,які ніким не оспорюються.

Таким
чином,аналізуючи зібрані по справі та досліджені в суді докази,суд вважає,що
вина підсудного ОСОБА_1 в скоєнні злочину
передбаченого ст.. 164 ч.2 КК України органами
досудового слідства доведена і знайшла своє підтвердження в суді і його дії суд
кваліфікує за ст. 164 ч.2 КК України так як він скоїв злісне ухилення від
сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів),вчинене
особою,раніше судимою за злочин передбачений ст. 164 ч.1 КК України.

Вирішуючи
питання про міру покарання для підсудного ОСОБА_1 суд враховує характер та
ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину,особу винного,який вину свою
визнав,негативну характеристику за місцем проживання,що він раніше засуджувався
до обмеження волі за аналогічний злочин,але висновків не зробив і знову
допустив заборгованість по аліментах,що він перебуває на обліку у лікаря
нарколога Тетіївської ЦРЛ з приводу хронічного алкоголізму,що він на розгляд
справи не з"являвся та переховувся від суду і з врахуванням всіх обставин
по справі,суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_1
можливе лише в умовах обмеження волі.

2

Керуючись
ст.321-323,324;341-343 КПК
України, суд-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 за ст.164 ч.2 КК України до
трьох років обмеження волі.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу
змінити в залі судового засідання з утримання під вартою на підписку про
невиїзд.

Строк відбуття покарання обчислювати з часу звернення вироку до виконання.

Вирок може
бути оскаржений до
апеляційного суду Київської області протягом
15 діб,а засудженим ОСОБА_1 в цей
же строк після вручення йому копії вироку.