Провадження № 1-кс/750/1812/13
У Х В А Л А

17.12.2013 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова Григорєв Р.Г., при секретарі Чернобай Н.О., з участю прокурора Потапенка В.Ю., захисника ОСОБА_1, підозрюваного ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові клопотання слідчого СВ ЧМВ УМВС України в Чернігівській області про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відношенні:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого фізичною особою підприємцем, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4,

який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, -

в с т а н о в и в:

Слідчий СВ ЧМВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_3 за погодженням із прокурором прокуратури міста Чернігова ОСОБА_4, звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відношенні ОСОБА_2.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Захисник в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись на необґрунтованість підозри ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України та відсутність будь яких ризиків, наведених слідчим у клопотанні. Підозрюваний підтримав думку захисника.

Заслухавши доводи прокурора, захисника підозрюваного, підозрюваного, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважаю, що у задоволенні клопотання слід відмовити, з огляду на таке.

Слідчим відділом ЧМВ УМВС України в Чернігівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № , порушеному за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України.

12.12.2013 року ОСОБА_2 повідомлено про підозру у вчиненні злочину,передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, тобто в умисному невиконанні рішення суду, що набрало законної сили.

Відповідно до ч.1 ст.181 КПК України домашній арешт є запобіжним заходом, який полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Застосування запобіжного заходу має відповідати меті та підставам, передбаченим, ст. 177 КПК України, з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України.

Саме на прокурора покладений обовязок в судовому засіданні довести обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, що випливає зі змісту ст. 194 КПК України.

Як встановлено в судовому засіданні, звертаючись до суду з клопотанням, прокурор обґрунтовує необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту наявністю ризиків того, що ОСОБА_2 буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду за кордоном; вчиняти аналогічні правопорушення; незаконно впливатиме на осіб, причетних до вчинення інкримінованого йому злочину; знищить або сховає речі, які мають істотне значення для встановлення всіх обставин справи, а також дасть неправдиві показання.

Але, як встановлено в судовому засіданні, доводи прокурора ґрунтуються виключно на його припущеннях, які не підтверджені належними доказами.

Зокрема, наявність у підозрюваного закордонного паспорта громадянина України, тяжкість інкримінованого йому злочину не є безумовними обставинами, які свідчать про наявність ризику переховування від органів досудового слідства та суду. Оскільки ОСОБА_2 набув статус підозрюваного 12 грудня 2013 року, але слідчий з даним клопотанням до суду звернувся лише 16 грудня 2013 року. Тобто, за наявності реальних підстав вважати наявність такого ризику слідчий мав би звернутися до суду негайно, але не вважав це за потрібне. Разом з тим, є недоведеними ризики того, що після викриття і повідомлення про підозру, ОСОБА_2 вживав відповідні заходи до переховування від органів досудового слідства та суду, а також продовжував вчиняти аналогічні правопорушення.

Більше того, слідчому судді не надані докази того, що підозрюваний має які небудь обєкти нерухомості, рахунки у відповідних банківських установах, достатній дохід тощо, які б повязували його із іншою країною аніж Україна і давали змогу переконатися у наявності ризику переховування від органів досудового слідства та суду. Натомість, наявність постійного зареєстрованого місця проживання в місті Чернігові, перебування у шлюбі, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей, постійного місця роботи в Україні свідчить про тісний зв'язок підозрюваного з Україною.

Посилання ж прокурора в судовому засіданні на тяжкість інкримінованого підозрюваному злочину також не є підставним, з огляду на те, що інкримінований підозрюваному злочин відноситься до середньої тяжкості, а покарання, передбачене санкцією ч.1 ст. 382 КК України наряду із позбавлення волі передбачає альтернативне покарання у виді штрафу.

Також не є доведеним ризик того, що ОСОБА_2 будь - яким чином впливатиме на осіб, причетних до скоєння даного злочину, а саме: ОСОБА_5, ОСОБА_6, оскільки інших підозрюваних, окрім ОСОБА_2, у даному кримінальному провадженні не має, тому є не зрозумілим, яке відношення мають наведені у клопотанні особи до інкримінованого підозрюваному злочину. А виходячи зі змісту ст. 18 КПК України вказані особи, як і сам підозрюваний мають право не свідчити проти близьких родичів та членів сімї, що є засадою кримінального провадження, тому посилання на будь-який вплив збоку підозрюваного є необгрунтованим. Навіть, за наявності задоволеного клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, наведені ним особи будуть між собою спілкуватися, оскільки мешкають разом.

Крім того, слід зазначити, що невизнання вини підозрюваним у вчиненні інкримінованого йому злочину, а також небажання його співпрацювати з органами досудового слідства є способом захисту підозрюваного і з урахуванням принципу презумпції невинуватості не може розцінюватися як ризик перешкоджання кримінальному провадженню, в тому числі і шляхом надання неправдивих показань та не надання органу досудового слідства тих чи інших речей.

Варто також зазначити, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу має відповідати вимогам ст. 184 КПК України, зокрема мати обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного конкретних обовязків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, а також підтвердження того, що підозрюваному надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.

Проте, як встановлено в судовому засіданні у клопотанні лише перераховані слідчим певні обовязки без обґрунтування необхідності застосування саме них, а також відсутнє підтвердження про вручення підозрюваному копії клопотання з додатками, що свідчить про недотримання слідчим вимог ст. 184 КПК України. Клопотання про долучення такого підтвердження прокурором в судовому засіданні не заявлялося.

Звідси слідує наступне, у випадку недотримання слідчим, прокурором наведених вимог, слідчий суддя розглядає відповідне клопотання та відмовляє в його задоволенні ( п.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України»)

Враховуючи наведене, у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176 - 178, 184, 193, 194 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання слідчого СВ ЧМВ УМВС України в Чернігівській області Нілова А.С. про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_2 - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області протягом пяти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя Р. Г. Григорєв