Справа № 346/2567/15-к
Провадження № 1-кп/346/184/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2015 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

В складі: головуючого, судді- ОСОБА_1 ,

секретаря- ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора- ОСОБА_3 ,

обвинуваченого- ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Коломия в залі суду справу і кримінальне провадження №0000439 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , а зареєстрованого в АДРЕСА_2 , громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, одруженого, згідно ст.89 КК України не судимого, депутатом не являється, у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений таємно викрав чуже майно, поєднане із проникненням у сховище.

Злочин вчинено за таких обставин:

ОСОБА_4 , 14 лютого 2015 року приблизно о 01 год., проїжджаючи спільно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 автомобілем марки «ЗАЗ 1102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_7 та яким користується ОСОБА_6 , по АДРЕСА_2 , у обвинуваченого виник умисел на вчинення крадіжки металевого причепу до трактору, кустарного виробництва, 1992 року виготовлення, який зберігався на території господарства, власником якого являвся ОСОБА_8 , та яким на підставі усної домовленості користувалася ОСОБА_9 і знаходився в АДРЕСА_3 .

Так, реалізовуючи свій злочинний намір, діючи умисно, керуючись корисливими мотивами, з метою таємного викрадення чужого майна, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , що на території господарства, за яким доглядає його батько ОСОБА_11 , що за адресою: АДРЕСА_3 , зберігається його - ОСОБА_4 - металевий причіп, який вони спільно зможуть забрати та здати в пункт прийому металобрухту. ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , не усвідомлюючи факту вчинення ОСОБА_4 злочину та будучи впевненими у правомірності вчинення своїх дій, погодилися виконати його пропозицію. Для цього, ОСОБА_6 зупинив свій автомобіль навпроти господарства за адресою: АДРЕСА_3 , а ОСОБА_10 за скеруванням ОСОБА_4 , не усвідомлюючи протиправного характеру своїх дій, роз`єднала сітку, якою огороджене господарство, після чого ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки, керуючись корисливими мотивами, з метою таємного викрадення чужого майна, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, таємно проник через отвір в огорожі, який утворився внаслідок роз`єднання металевої сітки, на територію вищевказаного господарства, де підійшов до металевого причепу до трактору вагою 300 кг, виготовленого кустарним способом в 1992 році, вартістю 3 500 грн., власником якого є ОСОБА_9 , та за допомогою ОСОБА_6 і ОСОБА_10 , які не усвідомлювали факту вчинення ОСОБА_4 злочину, таємно викрав металевий причіп, яким розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 3500 грн.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у сховище, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України.

Свою вину в судовому засіданні у вчиненому обвинувачений визнав повністю і пояснив, що проживає на протязі останніх 10 років у свого товариша ОСОБА_12 , що за адресою: АДРЕСА_1 .

Неподалік їхнього місця проживання мешкають ОСОБА_6 із співмешканкою ОСОБА_5 , з якими підтримує дружні відносини. Вказані особи проводять реконструкцію свого будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_4 , та який належить ОСОБА_13 .. ОСОБА_14 та ОСОБА_15 попросили його допомогти їм у проведенні будівельних робіт у вищевказаному будинку, що вони і робили на протязі зими, оскільки погода дозволяла вказане.

А, приблизно 13 лютого 2015 року на протязі дня він із ОСОБА_16 та ОСОБА_17 працювали на території господарства останньої приблизно до 16 год., після чого зайшли до житлового будинку, де вечеряли та розпивали алкогольні напої. Після цього вони, автомобілем ОСОБА_18 , марки «ЗАЗ 1102» поїхали додому в с. Підгайчики і, їдучи в напрямку с. Підгайчики він пригадав, що неподалік будинку, в якому проживає, а саме на території господарства за адресою: АДРЕСА_3 , бачив металевий причіп. Йому відомо, що в минулому у вказаному будинку проживав чоловік, який на даний час помер. Знав, що після смерті вказаного чоловіка за господарством АДРЕСА_3 доглядала мешканка сусіднього будинку ОСОБА_9 і на протязі багатьох років зберігався той причіп на території господарства ОСОБА_19 , а приблизно влітку 2014 року його власники перемістили причіп на територію сусіднього господарства, за яким доглядали. Причіп на території господарства №42 зберігався перед будинком, а саме між будівлею та огорожею зі сторони автодороги.

Отже, повертаючись приблизно о 1 год. вже 14 лютого 2015 року з с. Загайпіль у нього виник умисел на викрадення металевого причепу ОСОБА_9 , однак про це своїм товаришам не говорив, а тільки запевнив їх, що його батько доглядає за будинком в АДРЕСА_3 , і там зберігається причіп, який належить йому та запропонував перевезти його того дня на територію господарства ОСОБА_17 , що в с. Загайпіль, де порізати на шматки та здати в пункт прийому металобрухту.

Оскільки, ОСОБА_20 та ОСОБА_17 погодилися на його пропозицію, то вони одразу поїхали на вул. Григорашівка до будинку АДРЕСА_3 , де ОСОБА_20 зупинив автомобіль майже навпроти вказаного будинку. Після цього, він, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, вийшов разом з ОСОБА_17 з автомобіля та підійшли до огорожі, яка являла собою натягнуту між стовпцями зношену сітку. Оксана за його вказівкою підійшла до сітки та витягнула один металевий прут з неї, внаслідок чого вона роз`єдналася. Далі він зайшов на територію господарства та підійшов до причепу, який знаходився біля 3 м від місця, через яке він зайшов на територію. Причіп був поржавілий, подумав що вже непотрібний.

ОСОБА_15 в цей час стояла біля огорожі за межами території господарства. Після цього, він за допомоги ОСОБА_21 та ОСОБА_15 виштовхали причіп ззаду на автодорогу ближче до автомобіля, прив`язали до багажника автомашини і ОСОБА_14 скерував автомобіль з причепом до с. Загайпіль, де вони утрьох затягнули причіп на територію господарства ОСОБА_13 . Пізніше порізали причіп і здали за 700 грн. на металобрухт.

У вчиненому щиро кається і просить суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні встановленого судом злочину повністю доведена доказами, що містяться в обвинувальному акті та матеріалах кримінального провадження, наданими прокурором, які є належними і допустимими.

Вина обвинуваченого знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і його дії слід кваліфікувати за ст.185 ч.3 КК України, як таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням у сховище.

При обранні міри покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому суд по справі не встановив.

Обставини, що пом`якшують його покарання суд визнає його щире каяття та сприяння розкриттю злочину, що збитки відшкодовано і потерпіла немає претензій до обвинуваченого, не працює і немає стабільного заробітку, а тому вважає суд, що наявні кілька обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, тобто є підстави для застосування ст.69 КК України і слід перейти до іншого більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ст.185 ч.3 КК України громадських робіт.

Керуючись ст.,ст.349,373,374,375 КПК України, ст.69 КК України , суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним за ст.185 ч.3 КК України і призначити покарання, застосувавши ст.69 КК України - у вигляді громадських робіт на строк 240 /двісті сорок/ годин.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд протягом 30 діб обвинуваченим та іншими учасниками процесу з часу його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1