Провадження №1-кп/748/68/15
Єдиний унікальний № 748/836/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 травня 2015 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Чернігові кримінальне провадження №0000056 від 24 березня 2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хаєнка Ічнянського району Чернігівської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого (на утриманні одна дитина), працюючого водієм у СТОВ «Ічнянське», раніше не судимого, проживаючого у АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) від 21 березня 2014 року №56, відповідно до мобілізаційного плану, призначено на посаду командира танку 3 танкового взводу 8 танкової роти НОМЕР_3 танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Під час виконання своїх службових обов`язків військовослужбовець за призивом під час мобілізації ОСОБА_4 грубо порушив встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, будучи зобов`язаним бездоганно і неухильно дотримуватися порядку несення військової служби упродовж встановленого законом строку, виконувати службові обов`язки, завжди бути готовим до захисту держави і виконувати свій військовий обов`язок, в порушення вимог ст.ст.17, 65 Конституції України, п.п.1, 2 ст.1, п.4 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він являється військовослужбовцем і повинен проходити військову службу за призивом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, направленим на залишення військової частини та місця служби, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та 22.12.2014 року об 08 год. самовільно залишив територію військової частини НОМЕР_1 з особистих мотивів, а в подальшому лише 23.03.2015 року прибув у розташування військової частини та приступив до виконання службових обов`язків. Таким чином ОСОБА_4 був відсутній у розташуванні військової частини НОМЕР_1 з 22.12.2014 року по 23.03.2015 року, що складає період тривалістю понад один місяць.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінуємого йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.3 ст.407 КК України, визнав повністю, фактичні обставини справи, що викладені у обвинуваченні, не оспорював, у скоєному щиро розкаявся.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.3 ст.407 КК України, як самовільне залишення військової частини без поважних причин тривалістю понад один місяць військовослужбовцем за призовом під час мобілізації.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність наслідків злочину, особу винного - його вік, сімейний стан, перебування на утриманні малолітньої дитини, стан здоров`я, освіту, те, що ОСОБА_4 працює та раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає за необхідне визнати щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а обставин, що обтяжують його покарання судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, враховуючи наявність у обвинуваченого обставин, що пом`якшують покарання, визнання ним своєї вини, враховуючи його особу, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк у межах санкції частини статті, якою передбачена відповідальність за вчинений ним злочин, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, і про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України. У зв`язку зі звільненням ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, слід покласти на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався і відсутні підстави для його обрання до вступу вироку у законну силу. Цивільний позов у справі не заявлявся. Процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.407 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком один рік та з покладенням відповідно до ст.76 КК України обов`язку періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти в ці органи про зміну місця проживання і роботи.

На вирок може бути подана через суд, який ухвалив судове рішення апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення. Роз`яснити учасникам судового провадження право на помилування, право отримати в суді копію вироку, ознайомитись із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, а також право обвинуваченого, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, заявити клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1