У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів
Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду
України у складі:

Головуючого

Синявського О.Г.

суддів

Пекного С.Д., Гриціва М.І.

розглянула в судовому засіданні в
м.Києві “ 13 “ березня 2007 року кримінальну справу за касаційним
поданням заступника прокурора м.Севастополя на вирок Ленінського районного суду
м.Севастополя від 25 квітня 2006 року, яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1
народження,

громадянин
України, не судимий,

працюючий
ІНФОРМАЦІЯ_2, -

засуджений:

- за ч.2 ст.309
КК України на 2 роки позбавлення волі;

- за ч.2 ст.307 КК України на 5
років позбавлення волі із застосуванням ст.69 КК України без конфіскації майна;

- за ч.1 ст.317 КК України на 3
роки позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання
більш суворим, визначено 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_1звільнений від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

На підставі ст.76 КК України ОСОБА_1зобов'язаний не виїжджати за межі
України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої
системи та повідомляти ці органи про зміну місця проживання і роботи.

В апеляційній інстанції справа не розглядалася.

ОСОБА_1визнаний винним у незаконному придбанні та перевезенні
екстракційного опію, у виготовленні ацетильованого опію та зберіганні цього
особливо небезпечного наркотичного засобу вдома у АДРЕСА_1 з метою збуту та у
незаконному збуті особливо небезпечних наркотичних засобів шляхом продажу по 12
грн. за 1 мл або безоплатної передачі повторно, будучи особою, яка раніше
скоїла злочин, передбачений ст.309 КК України. Також ОСОБА_1визнаний винним у
незаконному придбанні, виготовленні, зберіганні та перевезенні наркотичних засобів
без мети збуту, будучи особою, яка раніше скоїла злочин, передбачений ст.307 КК
України, а також у наданні приміщення - свого житла - для незаконного вживання
наркотичних засобів у період з листопада 2004 року по 25 січня 2005 року за
обставин, викладених у вироку.

У касаційному поданні прокурор просить вирок скасувати, а справу направити
на новий судовий розгляд у зв'язку з невідповідністю
призначеного ОСОБА_1 покарання тяжкості вчинених ним злочинів та особі
засудженого і посилається на те, що ОСОБА_1вчинив злочин, пов'язаний з
незаконним обігом наркотиків, будучи особою, яка скоїла злочини, передбачені
ст.ст.307, 317 КК України, при цьому перебуваючи у стані, викликаному вживанням
наркотичних засобів, та страждаючи на опійну наркоманію. Також прокурор
посилається на те, що ОСОБА_1не повністю визнав себе винним, скаржився на
працівників міліції, що захворювання ОСОБА_1 на гепатит “С” не є перешкодою для
відбування покарання у виді позбавлення волі, а наявність у засудженого сім'ї
та курс стаціонарного лікування від наркозалежності не перешкодили вчиненню
злочинів. Крім того, прокурор наполягає на підвищеній суспільній небезпечності
та тяжкості даних злочинів.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
касаційного подання, колегія суддів вважає, що подання прокурора задоволенню не
підлягає.

У вироку наведено достатньо аргументів на користь рішення суду про
звільнення від відбування покарання ОСОБА_1, який раніше не судимий, страждає
на серйозне захворювання, має постійне місце роботи та утримує малолітню
дитину, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи. Обставини
справи та дані про особу ОСОБА_1 надали місцевому суду достатньо підстав для
непризначення засудженому додаткового покарання у виді конфіскації майна на
підставі ст.69 КК України.

Вчинення злочину особою, яка раніше вчинила один із злочинів, пов'язаних із
незаконним обігом наркотиків, є кваліфікуючою ознакою ч.2 ст.307 та ч.2 ст.309
КК України, за якими засуджений ОСОБА_1. Скоєння злочину у стані, викликаному
вживанням наркотичних засобів, враховано місцевим судом як обставину, що
обтяжує покарання. Стаття 75 КК України не містить застережень щодо
неможливості звільнення від відбування покарання з випробуванням осіб,
засуджених за тяжкий злочин, якщо суд при призначенні покарання у виді
позбавлення волі на строк не більше 5 років дійде висновку про можливість
виправлення засудженого без відбування покарання.

Колегія суддів не вбачає підстав для внесення кримінальної справи відносно
ОСОБА_1 у касаційний розгляд з метою скасування вироку щодо нього з мотивів,
наведених у поданні прокурора.

Керуючись ст.ст.394, 395 КПК України, -

у х в а л и л а :

відмовити в задоволенні касаційного подання заступника прокурора
м.Севастополя.

судді:

Синявський О.Г.
Пекний С.Д.
Гриців М.І.