Справа № 11-407/2007 Головуючий І інстанції
України Крутій Ю.П.
Доповідач Карпій В.М.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня
2007 року
колегія суддів судової палати в кримінальних справах

апеляційного суду Миколаївської області

у складі:

головуючого Карпія В.М.

суддів: Олещук Т.Л.

Маркової Т.Л. за участю:

прокурора Осипенко
Л.М.

захисника ОСОБА_2

засудженого ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві
кримінальну справу за апеляціями засудженого
ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2 в інтересах
засудженого ОСОБА_1 на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13
березня 2007 року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1року
народження, уродженець м. Миколаєва, що мешкає за
адресою: АДРЕСА_1,
раніше судимий:

26.10.1994 р. військовим судом Львівського гарнізону за п. "в" ст. 240 КК України (1960 р.) до позбавлення волі строком на 3
роки 6 місяців, звільнений 02.10.1997 року за відбуттям строку покарання;

13.04.2000 р.
Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 140,
ч.З ст. 140 КК України до
позбавлення волів строком на 3 роки 6 місяців, звільнений 01.04.2002
р. умовно-достроково
на невідбутий строк 1 рік 1 місяць 1 день; 01.09.2003 р. Ленінським районним
судом м. Миколаєва за

ч.1 ст. 309, ч.2 ст.
185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, ухвалою апеляційного суду Миколаївської
області від 4.11.2003 р.
призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, звільнений 10.02.2005 р.
умовно-достроково на невідбутий строк 4 міс. 25 дн.

засуджений за ч.З ст. 185
КК України до позбавлення волі
строком на З роки 6 місяців.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2
року народження, уродженець м. Миколаєва, що мешкає за адресою: АДРЕСА_2,
раніше судимий: 20.09.1999
року Ленінським районним судом м.
Миколаєва за ч.З ст. 140,
ст. 17 ч.З ст. 140, ч.З ст. 81, ч.1 ст. 145, ч.1 ст. 189 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, звільнений 19.08.2004
р. за відбуттям строку покарання

засуджений за ч.З ст. 185
КК України до позбавлення волі
строком на З

роки 6 місяців.

Постановлено стягнути:

з
ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_4 1887 грн. в
рахунок

відшкодування матеріальних збитків,
спричинених злочином;

з ОСОБА_3
на користь ОСОБА_6 650 грн., на користь

ОСОБА_5 - 2885 грн. в рахунок
відшкодування матеріальних

збитків, спричинених злочином;

з ОСОБА_3
та ОСОБА_1 в солідарному порядку на користь

ОСОБА_7 - 2900 грн., на користь
ОСОБА_8 -
5330 грн., на

користь ОСОБА_10 -
4530 грн., на користь ОСОБА_9 -
270 грн

в рахунок відшкодування
матеріальної шкоди, спричиненої злочином.

Вироком суду ОСОБА_1 та ОСОБА_3 визнані винними в
наступному.

15.07.2005 року приблизно об 11 год.
ОСОБА_1, повторно, з проникненням
в будинок АДРЕСА_3,
таємно викрав майно, належне ОСОБА_4 на
загальну суму 1687 грн.

На початку
червня 2006 р.
(точну дату та час в ході слідства встановлено не було) ОСОБА_3, повторно, з проникненням у двір будинку АДРЕСА_4, таємно викрав майно, належне ОСОБА_6
на загальну суму 650
грн.

7.06.2006 року, приблизно о 23.30
год. ОСОБА_3 за попередньою змовою
з ОСОБА_1, повторно, з проникненням в сарай будинку АДРЕСА_5, таємно викрали майно, належне ОСОБА_7 на загальну суму 2900
грн.

В період з 17.06.2006 р. по 23.06.2006 р. (більш точну дату та час в ході слідства
встановлено не було) ОСОБА_3 за
попередньою змовою з ОСОБА_1, повторно,
неодноразово проникали до приміщення бару-магазину "Фрегат", розташованого на території ринка "Нива-Юг"
по Херсонському шосе, 1 в м. Миколаєві, звідки
діючи з єдиним умислом за вказаний період часу таємно викрали майно, належне ОСОБА_8 на загальну суму 4830
грн.

Також, 27.06.2006 р. приблизно о 14.00 год. ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_1, повторно, проникли в будинок АДРЕСА_6, звідки таємно викрали майно, належне ОСОБА_10. на загальну суму 5000
грн.

В період з 01.07.2006 р. по 03.07.2006 р. (більш точну дату та час в ході слідства
встановлено не було) ОСОБА_3, повторно,
проник в приміщення САТП-І404 по
АДРЕСА_7, звідки таємно викрав майно, належне ОСОБА_5,
на загальну суму 3320
грн.

06.07.2006
р. приблизно о 13.40
год. ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_1, повторно, проникли в будинок АДРЕСА_8 та будівлю, що знаходилась у дворі вказаного дому,
звідки таємно викрали майно, належне ОСОБА_9,. на загальну суму 1265 грн. З місця скоєння злочину скрилися,
розпорядившись викраденим на власний розсуд.

В апеляції та доповненнях до неї засуджений ОСОБА_1 не оспорюючи фактичних обставин справи, просить вирок
суду першої інстанції змінити, пом'якшивши покарання, посилаючись на
неврахування судом таких пом'якшуючих покарання обставин, як визнання ним своєї
вини, сприяння розкриттю злочинів, з'явлення із зізнанням, позитивні
характеристики з місця роботи та останнього місця відбування покарання,
а також примирення з потерпілим. Також просить рахувати строк покарання з
моменту його затримання, а саме з 8 липня 2006 року.

В апеляції
захисник ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_1 просить вирок суду змінити та призначити покарання у виді
позбавлення волі строком на 3
роки, посилаючись на неврахування
судом таких пом'якшуючих покарання обставин, як
сприяння розкриттю злочинів, з'явлення із зізнанням,

щире каяття,
добровільне часткове відшкодування матеріальної шкоди потерпілим. Також просить
рахувати строк покарання з моменту його затримання, а саме з 8 липня 2006
року.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого та його
захисника на підтримку апеляцій думку прокурора,
який вважає призначене покарання обґрунтованим
та законним, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Винність ОСОБА_1 в скоєнні злочину, за який він засуджений, доведена
сукупністю досліджених судом доказів, викладених у вироку. Встановленим по справі обставинам та зібраним
доказам судом 1 інстанції
дана належна оцінка, дії ОСОБА_1 за ч.З ст. 185 КК України кваліфіковані вірно. В апеляції фактичні обставини та кваліфікація скоєного засудженим не
оскаржуються.

Покарання засудженому ОСОБА_1 судом першої інстанції призначено з
дотриманням вимог ст.ст. 65-67
КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, який відносяться до категорії тяжких
злочинів особи засудженого, а також
з урахуванням обставин, що пом'якшують покарання,
у тому числі і тих на які є посилання в апеляціях.

Підстав для пом'якшення покарання засудженому колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляції
засудженого ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вирок Ленінського районного
суду Миколаївської області від 13
березня 2007
року, відносно ОСОБА_1 залишити без зміни.