Номер провадження 1-кп/243/327/2015
Номер справи 243/3888/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«12» травня 2015 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Краматорська Донецької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні немає, учня 1 курсу Слов`янського професійного аграрного ліцею, інвалідом не являється, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , мешкає за адресою АДРЕСА_1 раніше не судимого,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України
ВСТАНОВИВ:
29 березня 2015 року приблизно о 00 годині 10 хвилин неповнолітній ОСОБА_5 , будучи особою, яка не має Посвідчення водія, знаходячись в с. Оріхуватка Слов`янського району, став керувати власним автомобілем марки «ВАЗ-2101» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованим на ім`я ОСОБА_9 і перевозити на автомобілі з с. Оріхуватка в с. Малинівка Слов`янського району трьох пасажирів. На правому передньому колесі вказаного автомобіля була встановлена еластична шина з залишковою висотою малюнка протектору 0.00 1.00 мм., яка мала нерівномірний знос, і не відповідала вимогам п.31.1 та п.31.4 Правил дорожнього руху України, згідно яких:
п.31.1 Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.
п.31.4 Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: Колеса і шини.
а) шини легкових автомобілів та вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою до 3,5 т. мають залишкову висоту малюнка протектора менше 1,6 мм, вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т. 1,0 мм, автобусів 2,0 мм, мотоциклів і мопедів 0,8 мм.
Рухаючись у темний час доби близько 01 години 00 хвилин 29 березня 2015 року, збоку автодороги «м.Київ- м. Харків- м. Довжанське» в напрямку с. Малинівка Слов`янського району, по дорозі стабільно вкритою ожеледецею, зі швидкістю близько 50 км/годину, яка не відповідала видимості елементів дороги, ОСОБА_5 , порушуючи вимоги п.10.1, п.12.1, п.12.2 Правил дорожнього руху України, згідно яких:
п.10.1Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
п.12.1 Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;
п.12.2 У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги;
ОСОБА_5 , не вибравши безпечну швидкість руху, не урахував дорожню обстановку, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, через свою злочинну недбалість, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, в 94,0 метрах до дорожнього знаку початок населеного пункту «Малинівка» не впорався з керуванням транспортного засобу виїхав на праве узбіччя по ходу свого руху, де скоїв наїзд на дерево. В результаті наїзду на дерево, що зростало на правому узбіччі, були заподіяні тілесні ушкодження пасажиру автомобіля «ВАЗ 2101» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: « закриті переломи тіл 5,6-го шийних хребців, дужок 4,5,6 го шийних хребців праворуч, звих 5-го шийного хребця з порушенням функцій спинного мозку, струс головного мозку, забійна рана потиличної області, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя.»
Після цього, ОСОБА_5 не повідомивши про дорожньо-транспортну пригоду в орган чи підрозділ міліції, і не пройшовши в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння, залишив місце пригоди, що призвело необхідність проведення працівниками міліції заходів щодо встановлення особи водія та розшуку транспортного засобу.
Допущені водієм ОСОБА_5 порушення вимог п.31.1, п.31.4, п.10.1, п.12.1, та п.12.2 Правил дорожнього руху України знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків.
У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_5 викривається наступними доказами.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав повністю свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України та суду пояснив, що посвідчення водія в нього немає. 28 березня 2015 року він не вживав спиртні напої. На прохання своїх знайомих він пізно ввечері 28 березня 2015 року повіз їх з с. Оріхуватка в с. Малинівка Слов`янського району. В машині їх було четверо. ОСОБА_4 сидів справа на задньому сидінні. Він рухався зі швидкістю 50 км/годину, оскільки була ожеледиця. Вони їхали нормально, але раптом машина врізалася в дерево. Всі троє були цілі, а у ОСОБА_4 була пошкоджена голова. Вони зупинили попутну машину і відвезли ОСОБА_4 в м. Миколаївка. Але в лікарні м. Миколаївка не було світла, лікарі викликали «Швидку допомогу» з м. Слов`янська, куди і відвезли ОСОБА_4 . Протягом находження потерпілого у лікарні, він його відвідував, надавав матеріальну допомогу.
У тому, що вчинив вказане кримінальне правопорушення, він щиро розкаявся.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.
Потерпілий ОСОБА_4 суду пояснив, що він багато років є товаришем ОСОБА_5 28 березня 2015 року він після роботи трохи вжив спиртних напоїв і потрібно було їхати додому. Але їхати було ні на чому і тоді він та хлопці попросили ОСОБА_5 відвезти їх додому. Він сів у машину і заснув, а проснувся, коли вже все трапилося. У нього була пошкоджена голова та переломи, струс головного мозку, тобто йому було спричинено тяжкі тілесні ушкодження. Після дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 та хлопці зупинили машину і доставили його в лікарню в м. Миколаївка, але там не було світла. Потім лікарі викликали «Швидку допомогу» з м. Слов`янська і його забрали в лікарню ім. Леніна. Весь час, доки він перебував у лікарні, ОСОБА_5 дзвонив йому, відвідував його, надавав матеріальну допомогу. Ніяких претензій матеріального чи морального характеру він до обвинуваченого не має. Просить суд ОСОБА_5 суворо не карата та не позбавляти його волі.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, провина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме: Із Протоколу огляду місця дорожньо - транспортної пригоди від 30 березня 2015 року вбачається, що було зафіксовано місце дорожньо-транспортної пригоди, місце наїзду на дерево та місце знаходження фрагментів ЛФП ( а.с.39-44);
Із Протоколу огляду транспортного засобу від 30 березня 2015 року вбачається, що у дворі будинку №4 по вулиці Степній в с. Малинівка Слов`янського району Донецької області було оглянуто автомобіль марки «ВАЗ-2101» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та зафіксовано пошкодження диску колеса та інших деталей кузова ( а.с. 46-49);
Із Протоколу огляду місця події ( додатковий) від 01 квітня 2015 року вбачається, що з місця події- в 94,0 метрах до дорожнього знаку початок населеного пункту «Малинівка» на узбіччі дороги від автодороги «м.Київ м. Харків- м.Довжанське» біля дерева було вилучено фрагменти скла та лакофарбового покриття червоного кольору. ( а.с.50)
Із Протоколу огляду місця події від 01 квітня 2015 року вбачається, що у дворі будинку №4 по вулиці Степній с. Малинівка Слов`янського району Донецької області було оглянуто колесо автомобіля марки «ВАЗ-2101» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з пошкодженим диском та зроблено зіскоб лакофарбового покриття з кузова автомобіля ( а.с.52-54);
Із Висновку судової експертизи лакофарбових матеріалів і покриття № 78/09 від 15 квітня 2015 року вбачається, що « 1.Фрагменти речовини, вилучені 01 квітня 2015 року при додатковому огляді події- узбіччя дороги в 94,0 метрах до дорожнього знаку початок населеного пункту «Малинівка» Слов`янського району, являються п`ятишаровими ( двох видів) і шестишаровими фрагментами лакофарбового покриття кустарного нанесення. Фрагменти лакофарбового покриття, вилучені 01 квітня 2015 року з кузова та правих дверей автомобіля марки «ВАЗ-2101» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 являються п`ятишаровими ( двох видів), семишаровими і дев`ятишаровими фрагментами лакофарбового покриття кустарного нанесення. 2.П`ятишарові фрагменти лакофарбового покриття вилучені 01 квітня 2015 року при додатковому огляді події узбіччя дороги в 94,0 метрах до дорожнього знаку початок населеного пункту «Малинівка» Слов`янського району, мають спільну родову приналежність із п`ятишаровими фрагментами лакофарбового покриття, вилученими з кузова та правих дверей автомобіля марки «ВАЗ-2101» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 по ознакам, вказаним в синтезуючий частині ( а.с. 57-61)
Із Висновку автотехнічної експертизи № 564 від 09 квітня 2015 року вбачається, що « В даній дорожній обстановці водій автомобіля марки ВАЗ-2101 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.31.1, п.31.4, п.12.2, п.10.1, і п.12.1 Правил дорожнього руху України, тобто перед виїздом на «лінію», він повинен був перевірити технічний стан автомобіля і, зокрема, оглянути стан еластичних шин коліс, після чого відказатися від керування даним транспортним засобом, що має невідповідності вимогам безпеки до технічного стану, а в умовах руху автомобіля «ВАЗ 2101» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 водій ОСОБА_5 мав вести автомобіль з такою безпечною швидкістю, але не більше ніж 30 км/год, щоб була можливість зупинити керований транспортний засіб на ділянці шляху, що не перевищує відстань видимості елементів дороги, і постійно контролювати рух, не допускаючи виникнення заносу і неконтрольований виїзд автомобіля за межі проїжджої частини дороги на праве, по ходу руху автомобіля, узбіччя, та подальший наїзд на дерево. З технічної точки зору, у розглянутій дорожньо-транспортній обстановці водій автомобіля марки «ВАЗ 2101» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 виконуючи вимоги п.31.1, п.31.4, п.12.2, п.10.1, і п.12.1 Правил дорожнього руху України, мав технічну можливість запобігання виникнення неконтрольованого виїзду за межі проїзної частини дороги та подальшому наїзду на дерево. З технічної точки зору в умовах розглянутої дорожньо- транспортної пригоди, в діях водія автомобіля марки «ВАЗ-2101» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 вбачаються невідповідності вимогам п.31.1, п.31.4, п.12.2, п.10.1,і п.12.1 Правил дорожнього руху України. З технічної точки зору у розглянутій дорожній ситуації дії водія автомобіля марки «ВАЗ -2101» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 , що не відповідали вимогам п.31.1, 31.4, п.12.2, п.10.1 і п.12.1 Правил дорожнього руху України знаходилися у причинному зв`язку з розглянутою подією дорожньо-транспортної пригоди ( а.с.67-76)
Із Розписки ОСОБА_10 від 16 квітня 2015 року вбачається, що ним було отримано переднє праве колесо автомобіля марки «ВАЗ-2101» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ( а.с.78);
Із Висновку судової медичної експертизи №198 від 08 квітня 2015 року вбачається, що «Виявлені у ОСОБА_4 при зверненні за медичною допомогою закриті переломи тіл 5,6-го шийних хребців, дужок 4,5,6-го шийних хребців праворуч звих 5-го шийного хребця з порушенням функцій спинного мозку, струс головного мозку, забійна рана потиличної області утворились від дії тупих предметів, можливо в зазначений термін і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя» ( а.с. 84-85);
Аналізуючи вищезазначені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що подія кримінального правопорушення мала місце, провину обвинуваченого повністю доведено, а вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ст. 286 ч.2 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
При визначенні міри покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 65 КК України, суд приймає до уваги конкретні обставини вчиненого обвинуваченим, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення: сукупність усіх характеризуючих його обставин, віднесення кримінального правопорушення законодавством до тяжких злочинів, характер, ступінь його суспільної небезпеки , дані про особу обвинуваченого.
У відповідності до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року « Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» « «При призначенні покарання за відповідною частиною статті 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, які настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб ( пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного».
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає ті обставини, що ОСОБА_5 щиросердно розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, повністю відшкодовано спричинену матеріальну та моральну шкоду, надання допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення, вчинення злочину неповнолітнім.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.
Згідно роз`яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, «Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів».
п.2 «Відповідно до п.1 ч.1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом… менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини,неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо».
Суд, призначаючи ОСОБА_5 покарання, також враховує вимоги ч.2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч.2 ст. 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
У відповідності до п.10 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-1134/0/4-13 від 18 липня 2013 року « Про деякі питання здійснення кримінального провадження щодо неповнолітніх»
«Суд ухвалює судове рішення щодо неповнолітнього, керуючись принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до положень Глави 29 КПК та розділу Х1 КК. Судам необхідно зважати, що при постановленні вироку щодо неповнолітньої особи вони повинні суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обгрунтованості покарання. Суд має максимально індивідуалізувати покарання, призначаючи його конкретній неповнолітній особі за конкретне кримінальне правопорушення.
Індивідуалізація покарання є важливою вимогою принципового характеру, що передбачає персоніфікацію кримінальної відповідальності: вона настає лише щодо конкретної особи, яка вчинила злочин ( статті 2,18, 50 КК) Тому призначення покарання з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи неповнолітнього та обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, повинно максимально сприяти досягненню мети покарання, яка полягає у виправленні неповнолітнього засудженого, його вихованні та соціальній реабілітації».
Суд приймає до уваги ті обставини, що ОСОБА_5 є осудним, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вперше вчинив кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, повністю визнав свою провину, щиросердно розкаявся у вчиненому, позитивно характеризується за місцем мешкання та навчання, навчається у Слов`янському професійному аграрному ліцеї, особу винного, а також те, що потерпілий не наполягає на суворій мірі покарання для обвинуваченого, повністю відшкодовано спричинену матеріальну та моральну шкоду, вчинив кримінальне правопорушення будучи неповнолітнім і тому суд визнає необхідним та достатнім для виправлення і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень призначення ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі, однак, в мінімальних межах санкцій інкримініруємої статті Особливої частини Кримінального кодексу України.
Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ОСОБА_5 нових кримінальних правопорушень.
Приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини по справі, ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характер та мотиви протиправних дій, враховуючи вищенаведені дані характеристики особи обвинуваченого і попередню позитивну соціальну поведінку, які знижують ступінь тяжкості скоєного правопорушення і ступінь небезпеки особи обвинуваченого для суспільства, його запевнення, що більше ніколи злочинів скоювати не буде, наявність обставин, що пом`якшують йому покарання, суд, всебічно оцінюючи викладені обставини, приходить до переконання про можливість виправлення ОСОБА_5 без реального відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому вважає за можливе призначити йому покарання із застосуванням положень ст.ст. 75, 104 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбуття покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку.
На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язки, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
У відповідності до абз 1,3 п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року « Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» « У кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 статті 286 і статті 287 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.
Позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати як додаткове покарання незалежно від того, що особу вже було позбавлено такого права в адміністративному порядку. Однак призначення цього покарання особі, яка взагалі не мала права керувати транспортними засобами, є неможливим». Така позиція викладена і в п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року « Про практику призначення судами кримінального покарання».
У відповідності до Довідки Центру надання послуг, пов`язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування міст Красний Лиман, Слов`янськ та Слов`янського району Управління ДАЇ ГУМВС України в Донецькій області № 9/17 374 від 02 квітня 2015 року « По комп`ютерним данним Центру ДАЇ 1417 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 посвідчення водія не видавалось ( а.с.100) і тому призначення ОСОБА_5 додаткового покарання позбавлення права керувати транспортними засобами, передбаченого санкцією статті 286 ч.2 КК України є неможливим.
Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України у разі винесення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені розходи по залученню експерта.
Вказані розходи по залученню експерта у відповідності до вимог ч.1 ст. 1180 ЦК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-370,374 КПК України, суд
З А С У Д И В:
Визнати ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України і призначити йому покарання за цією статтею кримінального закону у вигляді позбавлення волі на строк три роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Застосувати ст.ст. 75,76, 104 КК України і у відповідності з цими статтями кримінального закону звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, призначеного за цим вироком з випробуванням на строк один рік, зобов`язавши його не виїздити за межі України на постійне мешкання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до органів кримінально- виконавчої інспекції.
Запобіжний захід відповідно до видів, передбачених ст. ст. 131, 176 КПК України не обирався.
Апеляційна скарга на вирок суду подається до судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.
Головуючий: суддя
Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1 .