Справа № 357/815/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/609/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 08.06.2015

УХВАЛА
Іменем України
08 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою прокурора на вирок Білоцеркіського міськрайонного суду Київської області від 03.04.2015 року, яким

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Біла Церква Київської

області, житель

АДРЕСА_1 , раніше

судимий 10.02.2015р. Білоцерківським

міськрайонним судом Київської області за ч.2 ст. 185 КК України до чотирьох років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на З роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України,

засуджений за ч.2 ст.185, ч.4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України. Стягнуто із обвинуваченого на користь ОСОБА_8 525 грн., на користь ОСОБА_9 515 грн. Вироком також вирішено питання щодо речових доказів.

ВСТАНОВ ИЛА:
Вироком ОСОБА_7 визнаний винуватим у тому, що він 22 грудня 2014 року, близько 18:00 год. та особа, оголошена судом в розшук, за попередньою змовою між собою, з метою вчинення крадіжки зайшли до
приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » що розташований за адресою АДРЕСА_2 , та,скориставшись тим, що за ними ніхто не спостерігає, таємно від оточуючих викрали з прилавку три новорічні подарунки «Баранчик» вартістю 175 грн. кожен, після чого покинули місце події, спричинивши власнику магазину потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду в сумі 525 грн.

Окрім цього, ОСОБА_11 24 грудня 2014 року близько 19:00 год., перебуваючи в магазині «Оптімус», що на вул. Олеся Гончара, 12 в м. Біла Церква, повторно, таємно від оточуючих, викрав з прилавку вказаного магазину мобільний телефон «НОКІА 302» вартістю 500 грн., з сім-картою мобільного оператора зв`язку «Київстар», вартістю 15 грн., належний ОСОБА_9 , після чого зник з місця скоєння злочину, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду в сумі 515 грн.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок змінити в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме виключити із резолютивної частини вироку посилання на ст.ст. 75, 76 КК України при засудженні ОСОБА_11 за ч.2 ст. 185 КК України. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає про те, що, звільняючи засудженого від відбування призначеного покарання за окремий злочин при наявній сукупності злочинів, суд не дотримався вимог ст.ст.70,75 КК України та роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, вислухавши державного обвинувача в судових дебатах, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Винуватість ОСОБА_7 у вчиненні крадіжки, повторно, за обставин, викладених у вироку, стверджується матеріалами справи і не оспорюється у апеляційному порядку.

Покарання обвинуваченому за ч.2 ст.185 КК України визначено з дотриманням вимог ст.ст.50,65 КК України з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, шо пом`якшують та обтяжують покарання.

З дотриманням вимог ч.4 ст.70 КК України ОСОБА_7 було визначено покарання за сукупністю злочинів.

Також суд належним чином врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, які пом`якшують відповідальність, наявність на утриманні малолітньої дитини, посередню
характеристику з місця проживання та прийшов до вірного висновку про можливість виправлення ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства, але в умовах обов`язкового контролю за його поведінкою з боку органу кримінально-виконавчої інспекції.

Проте, є слушними доводи апеляційної скарги прокурора про безпідставне зазначення у другому абзаці резолютивної частини вироку про звільнення ОСОБА_7 від відбування призначеного за ч.2 ст.185 КК України покарання у виді 3-х років позбавлення волі .

За змістом ст.75 КК України особа за певних умов може бути звільнена від відбування покарання з випробуванням.

До відбування ОСОБА_7 підлягає остаточне покарання у вигляді 4-х років позбавлення волі, визначене за сукупністю злочинів, і окремого відбування покарання за ч.2 ст.185 КК України за даним вироком кримінальним законом не передбачено.

За таких обставин рішення суду про звільнення від відбування покарання за ч.2 ст.185 КК України за даним вироком , є помилковим.

Оскільки судом допущене порушення закону України про кримінальну відповідальність, то вирок підлягає зміні.

Керуючись ст.ст.404,405,407, 408, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.04.2015 року щодо ОСОБА_7 змінити.

Виключити з резолютивної частини вироку посилання на звільнення ОСОБА_7 від відбування призначеного даним вироком покарання за ч.2 ст.185 КК України,

В решті вирок залишити без зміни.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Суддя: Суддя: Суддя: