Дата документу 12.05.2015
Справа № 501/3334/14-к

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2015 року Іллічівський міський суд Одеської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Іллічівську Одеської області кримінальне провадження відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рига, Латвія, особи без громадянства, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,
В С Т А Н О В И В:
31 січня 2014 року, в 08.00 годин, ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , в ході конфлікту, який виник на побутовому ґрунті з ОСОБА_7 , захищаючись від останнього, умисно наніс значну кількість ударів кулаком по його тілу, спричинивши останньому тяжкі тілесні ушкодження, перевищивши межі необхідної оборони, заподіявши останньому тяжкої шкоди, яка явно не відповідала небезпечності посягання або обстановці захисту.
За висновком комісійної судово-медичної експертизи № 143 від 23 травня 2014 року, при дослідженні трупу ОСОБА_7 встановлені наступні тілесні ушкодження: забита рана в проекції зовнішнього кінця лівої брови; садна обличчя: нижче зовнішнього кута правого ока, нижньої повіки у внутрішнього кута лівого ока, спинки та кінчику носу; садни та крововиливи у м`яких тканинах голови в лобовій області, а також у зовнішнього кінця лівої брови; Крововилив у корені брижейки тонкої кишки; Множинні переломи лівих ребер: IV, VIII, IX, X, XI, XII по різним лініям з порушенням цілісності плеври та крововиливом у ліву плевральну порожнечу.
Вказані ушкодження, розташовані у різних областях тіла, були спричинені в результаті множинних ударних впливів тупими твердими предметами з обмеженню контактуючою поверхнею (припустимо кулаки, ноги). Індивідуальні ознаки цих предметів не відобразилися в тілесних ушкодженнях.
Закрита травма груді і черева у вигляді множинних переламів зліва з порушенням цілісності плеври, крововиливом у ліву плевральну порожнину та крововиливом у брижейку кишечнику в комплексі була небезпечна для життя та за цим критерієм стосовно живих, згідно п. 2.1.1 (а,л) «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень (1995р.) містить ознаки тяжких тілесних ушкоджень». Смерть ОСОБА_7 знаходиться у прямому причинному зв`язку з урахованою травмою черева та грудей у вигляді множинних переламів ребер зліва з порушенням цілісності плеври та крововиливом у ліву плевральну порожнину, крововиливом в корінь брижейки тонкої кишки.
В наслідок отриманих тілесних ушкоджень приблизно з 18.00 годин 31 січня до 09 годин 01 лютого 2014 року настала смерть ОСОБА_7 .
В судовому засіданні ОСОБА_5 визнав винуватість у вчиненні тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 та показав суду, що увечері 30 січня 2013 року приблизно о 22 годині ОСОБА_8 , його дядька, у стані алкогольного сп`яніння, непритомному, додому за адресою: АДРЕСА_1 , привезли дві незнайомі дівчини, які пояснили, що вони його підібрали на вулиці. У ОСОБА_8 були подряпини на обличчі. 31 січня 2013 року приблизно о 8.00 годин знаходячись за місцем їх мешкання, ОСОБА_8 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння почав його ( ОСОБА_5 )ображати. Він не реагував на дії ОСОБА_8 та той не задоволений тим, що його ігнорують, намагався вчинити бійку, але він ухилився. Через декілька хвилин ОСОБА_8 знов почав ображати його та декілька разів вдарив ОСОБА_9 кулаком в живіт. Знаючи, що у ОСОБА_8 в стані сп`яніння підвищується агресивність та він може учинити бійку в тому числі із застосуванням підручних засобів, ОСОБА_9 , намагаючись захистити себе від протиправних дій ОСОБА_8 наніс останньому декілька ударів кулаком в груди, від чого той заспокоївся та він допоміг йому добратися до ліжка у його кімнаті. Подалі пішов на роботу, а ОСОБА_8 залишився у будинку. Повернувшись в той день до дому приблизно о 21 годині до кімнати ОСОБА_8 не заходив, а зранку 01 лютого 2014 року приблизно о 10 годині його розбудила мати та попросила підійти в кімнату ОСОБА_8 перевірити його стан. ОСОБА_8 сидів на підлозі біля ліжка та був мертвий. Розкаюється у вчиненому, не мав наміру позбавити ОСОБА_8 життя, вважав, той отримує тільки синці та забої. Обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України вважає безпідставним, просить перекваліфікувати на ч. 1 ст. 124 КК України.
Вина ОСОБА_5 в вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 124 КК України, крім його визнання винуватості, доведена наступними доказами та матеріалами справи:
показаннями потерпілої ОСОБА_4 , сестри ОСОБА_7 , яка показала суду, що ОСОБА_8 30 січня 2014 року у вечорі привезли на таксі у нетверезому стані, за зовнішнім виглядом нібито його побили, у неосудному стані. На наступний день, 31 січня 2014 року, приблизно о 6 годині ранку пішла на роботу, а повернувшись близько 13 години до дому, заходила до нього в кімнату, бачила, що він був переодягнений та вже похмелився. Близько 16 години до нього заходила сестра ОСОБА_10 та повідомила, що той нічого не каже, тільки стогне. Враховуючи, що в нього і раніш траплялися сутички у п`яному стані, вона вирішила його не турбувати. Зранку зайшла до ОСОБА_8 який не дихав та попросила сина, ОСОБА_5 , перевірити його стан, який подалі підтвердив, що той помер. ОСОБА_8 за характером схилений до агресії, міг раптово вдарити. Були неодноразові випадки коли він застосовував до неї насильство: бив палкою, розбив губу, зломав палець;
показаннями свідків ОСОБА_11 - батька обвинуваченого, ОСОБА_12 - брата обвинуваченого, ОСОБА_7 - сестри ОСОБА_7 , ОСОБА_10 - сестри ОСОБА_7 , ОСОБА_13 - сестри ОСОБА_7 , які показали суду, що ОСОБА_8 зловживав спиртними напоями, був запальним, агресивним, з роками агресивність збільшилась, ображав ОСОБА_5 та членів сім`ї, будучи фізично міцним, колись займався спортивною боротьбою, вчиняв з ними бійки, бив палками, дошками, погрожував фізичною розправою, лікувався від алкоголізму та перебував у психіатричний лікарні, провокував на конфлікти, сварки, у 2013 році намагався підпалити будинок після чого лікувався у психіатричній лікарні;
показаннями свідка ОСОБА_11 (батька ОСОБА_5 ), який додатково показав суду, що 31 січня 2014 року приблизно о 7.00 годині знаходячись біля будинку по вул. Шмидта в с. Малодолинське м. Іллічівська Одеської області, бачив як ОСОБА_8 вийшов з будинку кудись та, враховуючи стан того звечора, вірогідно пішов похмелитися;
показаннями свідка ОСОБА_12 , який додатково показав суду, що 30 січня 2014 року у вечорі ОСОБА_8 привезли на таксі п`яним до стану неосудності;
показаннями свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які показали суду, що вони увечері 30 січня 2013 року приблизно о 20-21 годині підібрали ОСОБА_8 в с. Малодолинське на вулиці Леніна біля бару у стані алкогольного сп`яніння у непритомному стані, обличчя було подряпано. Коли він опритомнів, назвав адресу проживання, куди вони його привезли на таксі;
показаннями свідка ОСОБА_16 , лікаря-психіатра поліклініки ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який показав суду, що ОСОБА_7 на початку 80-х років знаходився на обліку у психіатра, страждав олігофренією у ступеню дебільності (легка умова відсталість з вираженим емоційно-вольовим розладом), схилений до агресії, неадекватно реагував на зовнішні подразники (погляд, слова, одяг и т.п.), за характером не передбачуваний, стан психопатії з часом зростає, особливо на фоні алкоголізму, у стані сп`яніння він був небезпечний для оточуючих, фізично міцний;
показаннями судового експерта ОСОБА_17 , який показав суду, що пошкодження які були виявлені у ОСОБА_7 могли бути наслідком ударів рукою, ногою;
протоколом огляду трупу від 03 лютого 2014 року (т.1.а.с.29-31);
висновком Іллічівського МВ ГУ МВС України в Одеській області від 01 лютого 2014 року, згідно якого ОСОБА_4 повідомила, що ОСОБА_8 зловживав алкогольними напоями та останній тиждень знаходився у запої (т.1.а.с.47-48);
лікарським свідоцтвом про смерть №33 від 04 лютого 2014 року, згідно якого причиною смерті ОСОБА_7 стало ушкодження внаслідок контакту з тупим предметом, намір невизначений (т.1.а.с.49);
висновками експерта від 25 лютого 2014 року № 41/33 та акту судово-медичного дослідження від 25 лютого 2014 року № 33, згідно яких встановлені наступні тілесні ушкодження: забита рана в проекції зовнішнього кінця лівої брови; садна обличчя: нижче зовнішнього кута правого ока, нижньої повіки у внутрішнього кута лівого ока, спинки та кінчику носу; садни та крововиливи у м`яких тканинах голови в лобовій області, а також у зовнішнього кінця лівої брови; Крововилив у корені брижейки тонкої кишки; Множинні переломи лівих ребер: IV, VIII, IX, X, XI, XII по різним лініям з порушенням цілісності плеври та крововиливом у ліву плевральну порожнечу. Вказані ушкодження, розташовані у різних областях тіла, були спричинені в результаті множинних ударних впливів тупими твердими предметами з обмеженню контактуючою поверхнею (припустимо кулаки, ноги). Індивідуальні ознаки цих предметів не відобразилися в тілесних ушкодженнях. Закрита травма груді і черева у вигляді множинних переламів зліва з порушенням цілісності плеври, крововиливом у ліву плевральну порожнину та крововиливом у брижейку кишечнику в комплексі була небезпечна для життя та за цим критерієм стосовно живих, згідно п. 2.1.1 (а,л) «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень (1995р.) містить ознаки тяжких тілесних ушкоджень». Смерть ОСОБА_7 знаходиться у прямому причинному зв`язку з урахованою травмою черева та грудей у вигляді множинних переламів ребер зліва з порушенням цілісності плеври та крововиливом у ліву плевральну порожнину, крововиливом в корінь брижейки тонкої кишки. Тілесні ушкодження були утворені не менше ніж за 10-12 годин, але не більше 16-18 годин до наступу смерті, яка наступило приблизно з 18.00 годин 31 січня до 09 годин 01 лютого 2014 року. При судово-токсилогічному дослідженні крові трупу ОСОБА_7 виявлено 2,13‰ етилового спирту, що вказує на те, що на момент смерті ОСОБА_7 знаходився у стані алкогольного сп`яніння середньої тяжкості (т.1.а.с.138-140, 142-148);
висновком комісійної судово-медичної експертизи від 23 травня 2014 року № 143 зроблені висновки аналогічні попередніми експертними висновками, щодо тілесних ушкоджень, механізму їх утворення та причини смерті. Крім того, визначено, що у випадку своєчасного та кваліфікованого надання медичної допомоги ОСОБА_7 , смерть його можливо було уникнути (т.1,а.с.193-208);
актом судово-медичного дослідження від 12 лютого 2014 року № 956/33 при судово-токсилогічному дослідженні крові та сечі від трупу ОСОБА_7 виявлено етилового спирту в концентрації: в крові 2,13‰, в сечі 2,3‰ (т.1,а.с.149);
актом судово-медичного дослідження від 19 лютого 2014 року № 085, згідно якого на фрагментах IV та X-XI лівих ребер, вилучених з трупу ОСОБА_7 , виявлено по одному повному прямому перелому; на фрагменті VШ лівого ребра виявлено два повних перелому. Вказані переломи, утворені в наслідок дії травмуючої сили, прикладеної в місті пошкодження та спрямованої зовні в середину; на фрагментах IX та XII лівих ребер виявлено по одному повному перелому, утвореному внаслідок дії травмуючої сили, прикладеної в місті пошкодження та спрямованої зовні в середину; по одному перелому з груповими ознаками повного косо-поперечний перелому по типу непрямого, в наслідок дії травмуючої сили, прикладеної вдалі від місця пошкодження (т.1,а.с.151-157);
висновком судово-психологічної експертизи від 13 березня 2015 року № 62, згідно якого ОСОБА_5 в момент вчинення протиправних дій, за якими йому пред`явлено обвинувачення, не знаходився у стані фізіологічного афекту; міг знаходитись в стані емоційного напруження, яке по ступеню впливу на свідомість та діяльність не досягло афективної глибини і не може розглядатися як психологічна підстава стану сильного душевного хвилювання (т.2,а.с.66-69).
довідкою Малодолинської сільської адміністрації, згідно якої ОСОБА_5 проживає по АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_4 (мати), ОСОБА_18 (батько), ОСОБА_12 (брат) та його дядьком - ОСОБА_7 (т.1,а.с.240).
Суд приймає до уваги, що у обвинуваченого були відсутні будь-які тілесні пошкодження, які могли б додатково свідчити про фізичні дії відносно нього з боку ОСОБА_8 . Разом з тим, аналіз показань потерпілої та свідків, свідчить про те, що поведінка ОСОБА_8 зранку 31 січня 2013 року, про яку стверджує обвинувачений ОСОБА_9 , з особливостями психічного стану ОСОБА_8 , ускладнену сп`янінням, не була виключенням в його побутовому житті, а навпаки, була типовою, вірогідно було агресивною, що могло викликати у ОСОБА_9 обґрунтоване психологічне напруження.
Відповідно до чч. 1-3 ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони. Кожна особа має право на необхідну оборону незалежно від можливості уникнути суспільно небезпечного посягання або звернутися за допомогою до інших осіб чи органів влади. Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту. Перевищення меж необхідної оборони тягне кримінальну відповідальність лише у випадках, спеціально передбачених у статтях 118 та 124 цього Кодексу.
Суд приходить до висновку, що за сукупністю доказів по справі, є підстави вважати, що з боку ОСОБА_7 31 січня 2014 року приблизно о 8 годині ранку мали місце протиправні дії в наслідок яких, обвинувачений ОСОБА_5 спричинив йому тяжкі тілесні ушкодження, при здійснені захисту, який явно не відповідав небезпечності посягання чи обстановці, яка склалася, чим перевищив межі необхідної оборони, заподіявши тяжку шкоду.
Таким чином, ОСОБА_5 , своїми діями, які виразились в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 124 КК України.
ОСОБА_5 за вказаним кримінальним провадженням обвинувачувався органами досудового розслідування у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України при вищевикладених обставинах, а дії його кваліфіковані, як навмисні, що виразилися в спричиненні умисного тяжкого тілесного пошкодження, що спричинило смерть потерпілого.
При цьому державним обвинуваченням не надано суду доказів мотивів умисного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 ОСОБА_7 .
Аналізуючи докази по справі, суд приходить до висновку, що обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України не доведено та спростовується доказами по справі. При цьому, судом враховується позиція Пленуму Верховного Суду України викладену в п. 24 Постанови від 07 лютого 2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», що відповідальність за ст. 124 КК за заподіяння тяжкого тілесного ушкодження в разі перевищення меж необхідної оборони, настає за умови, що здійснений винним захист явно не відповідав небезпечності посягання чи обстановці, яка склалася.
Згідно ч. 3 ст. 337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
У зв`язку з цим та за аналізом доказів по кримінальному провадженню суд вбачає наявність підстав вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, змінити правову кваліфікацію кримінального правопорушення відносно ОСОБА_5 на ч. 1 ст. 124 КК України.
ОСОБА_5 раніше не судимий, не знаходиться на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно (т.1, а.с.239,241-243).
Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає його щире каяття, сприяння слідству і суду у встановленні істини у справі.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.
При призначенні обвинуваченому покарання, необхідного і достатнього для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень, суд враховує ступінь тяжкості і обставини вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, дані про його особу, обставини, які пом`якшують його вину, відсутність обставин, які обтяжують його покарання, і вважає, що йому має бути призначене покарання у виді обмеження волі, так як менш суворе покарання не сприятиме його виправленню.
Характер і міра суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особа обвинуваченого - дають суду підстави вважати, що виправлення і перевиховання його не можливі без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим суд не знаходить правових підстав для застосування до нього ст. 75 КК України.
Керуючись ст.ст. 370, 374, 395 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 124 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на один рік.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення судової експертизи в сумі 2294,00 грн. (т.2,а.с.71).
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Іллічівський міський суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, засудженому у той же строк з моменту вручення йому копії вироку, а для осіб які не були присутні при оголошенні вироку в той же строк з моменту отримання його копії.
Копію вироку видати сторонам кримінального провадження негайно.
Суддя