[1] АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю
секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 29.04.2015 року, у кримінальному провадженні №0000113 щодо:

Бганби В`ячеслава Вахтанговича, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою з підготовчого судового засідання обвинувальний акт у кримінальному провадженні про вчинення ОСОБА_8 злочинів, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263 КК України, повернуто прокурору.

Таке рішення суд мотивував тим що, обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки в ньому відсутні дані щодо розміру шкоди, завданої злочином.
Крім того, долучений до обвинувального акту реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вимогам ст. 109 КПК України, оскільки в ньому викладені процесуальні дії з підозрюваними ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , а обвинувальний акт складений щодо ОСОБА_6 , тому посилання на осіб, яким не пред`явлено обвинувачення у цьому обвинувальному акті є неприпустимим.

Також, реєстр матеріалів досудового розслідування не містить всіх процесуальних дій, які є обов`язковими, зокрема у ньому відсутні дані щодо надання доступу до матеріалів досудового розслідування кожному учаснику кримінального провадження та потерпілим. При цьому, реєстр матеріалів досудового розслідування містить дані, які взагалі не відносяться до процесуальних дій.
Тому, на думку суду, вказані в ухвалі порушення вимог КПК України унеможливлюють призначення судового розгляду у даному кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі, прокурор, посилаючись на невідповідність висновків суду, викладених в ухвалі, фактичним обставинам справи, просить скасувати ухвалу суду, ухвалити нову, якою призначити судовий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначає, що обвинувальний акт містить усі необхідні відомості, що передбачені ст. 291 КПК України. При цьому, відсутність в обвинувальному акті розміру шкоди пояснює тим, що потерпілими під час досудового розслідування не були заявлені позови. Однак, на думку прокурора, цим правом вони можуть скористатись у суді, після чого він у відповідності до вимог ст. 338 КПК України має право змінити обвинувачення в суді.

Крім цього, зазначає, що висновки суду про невідповідність реєстру матеріалів досудового розслідування ст. 109 КПК України не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору. До того ж, одна з вказаних в ухвалі недоліків не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки реєстр матеріалів досудового розслідування, а саме п.п. 281-282 містять дані про надання учасникам кримінального провадження та потерпілим доступу до матеріалів досудового розслідування.
Також, вважає, що в реєстрі матеріалів досудового розслідування зазначено всі дії, рішення та заходи, які мають істотне значення та будуть використані прокурором під час судового слідства.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти її задоволення, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень п.3 ч.3 ст.314 КПК України суд першої інстанції у підготовчому засіданні має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Перелік відомостей, які обов`язково має містити обвинувальний акт, зазначено в ч. 2 ст. 291 КПК України.
Таким чином, на думку колегії суддів, рішення про повернення обвинувального акту прокурору може бути прийнято лише в разі, якщо при його складанні допущені порушення вимог ч.2 ст. 291 КПК України.
Приймаючи рішення про повернення обвинувального акту прокурору, суддя послався, в тому числі, на відсутність в обвинувальному акті даних щодо розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в тому вигляді, як це передбачає пункт 7 частини 2 статті 291 УПК України. Проте такий висновок суду, на думку колегії суддів, не відповідає фактичним обставинам, оскільки в обвинувальному акті щодо ОСОБА_6 по кожному інкримінованому йому злочину, з матеріальним складом, зазначено загальну вартість майна, яким заволодів обвинувачений, що і є розміром шкоди завданої інкримінованими йому злочинами. При цьому ст. 291 КПК України не встановлено якоїсь спеціальної форми зазначення в обвинувальному вказаних відомостей.
Також, як на підставу повернення обвинувального акту прокурору, суд першої інстанції послався, в тому числі, на те, що реєстр матеріалів досудового розслідування, який доданий до обвинувального акту не відповідає вимогам ст. 109 КПК України, оскільки в ньому зазначені процесуальні дії з підозрюваними, які не вказані в даному обвинувальному акті та зазначені не всі процесуальні дії, які є обов`язковими, і навпаки зазначені дані, які взагалі не відносяться до процесуальних дій, а також відсутні дані щодо надання доступу до матеріалів досудового розслідування кожному учаснику кримінального провадження.
Проте, ці обґрунтування суперечать вимогам ст. 314 КПК України, оскільки даною нормою не передбачена можливість повернення обвинувального акту прокурору, у зв`язку з неповнотою даних реєстру матеріалів досудового розслідування, зокрема, якщо вони за своїм змістом не містять переліку процесуальних рішень, які на думку суду мали бути чи були проведені під час досудового розслідування.
Не відкриття ж матеріалів досудового розслідування стороною кримінального провадження, в даному випадку прокурором, оскільки такі відомості відсутні в реєстрі матеріалів досудового розслідування, як на те вказує суд першої інстанції, є підставою для визнання недопустимими відомостей, які містяться в цих матеріалах, як доказами (п.12 ст.290 КК України), а не для повернення обвинувального акту прокурору, як помилково вважав суд першої інстанції.
Таким чином, апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженню підлягає задоволенню, ухвала підготовчого судового засідання скасуванню, з направленням обвинувального акту в суді першої інстанції для розгляду з стадії підготовчого провадження.
Що стосується клопотання захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, то воно не підлягає задоволенню, оскільки захисником не наведено переконливих доказів того, що перестали існувати наявні ризики, що були підставою для обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 та дають підстави, колегії суддів, вважати, що обвинувачений не зможе здійснити дії передбачені ч.1ст.177 КПК України, в тому числі, з урахуванням його хронічних захворювань та інших обставин на які вказує захисник.
При цьому, колегія суддів, беручи до уваги вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим злочинів передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263 КК України, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у злочинах, у вчиненні яких він обвинувачується, та враховуючи, що обраний ОСОБА_6 запобіжний захід закінчується 29.05.2015 року, вважає за необхідне продовжити раніше обраний йому запобіжний захід тримання під вартою на 30 днів.
Керуючись ст. ст. 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 29.04.2015 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000113 щодо ОСОБА_12 у вчиненні злочинів, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263 КК України повернуто прокурору скасувати, обвинувальний акт повернути в суд першої інстанції для розгляду з стадії підготовчого провадження.
Запобіжний захід обраний ОСОБА_6 у виді тримання під вартою продовжити на 30(тридцять) днів, по 25 червня 2015 року, включно.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Судді:
____________ _____________ ____________ ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/796/991/2015
Категорія ч. 4 ст. 187 КК України
Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_13
Доповідач: ОСОБА_1