АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11/774/54/15 Справа № 423/2694/12 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2015 року м. Дніпропетровськ

07 квітня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю: представника потерпілого ОСОБА_6 ,

виправданих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальну справу за скаргою приватного обвинувачення за апеляційною скаргою директора ТОВ «Бондарево» - ОСОБА_10 на вирок Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2014 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с.Хутір-Губиниха Новомосковського району Дніпропетровської області, українку, громадянку України, розлучену, працюючу головою СФГ «Сім`я», яка проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судиму;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку с. Ковпаківка Магдалинівського району Дніпропетровської області, українку, громадянку України, працюючу бухгалтером СФГ «Сім`я», яка проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судиму, -

виправдано по ст. 356 КК України у зв`язку з недоведеністю їх вини у вчиненні злочину.

Не погоджуючись із виправдувальним вироком суду, потерпілим директором ТОВ «Бондарево» - ОСОБА_10 подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить вирок суду першої інстанції скасувати та визнати ОСОБА_7 і ОСОБА_8 винними у вчиненні злочину, передбаченого ст. 356 КК України, та стягнути з них заподіяну ними шкоду у розмір 280 771 гривень.

Викладенні у апеляційній скарзі вимоги вмотивовані тим, що судом було залишено поза увагою наступні обставини.

Зокрема, суд не прийняв до уваги той факт, що ТОВ «Бондарево» цілком на законних підставах, оплатно, використовувала земельні ділянки, що належать членам ФГ «Сім`я».

Отже, вирощена продукція на землях, які використовувалися ТОВ «Бондарево», належить даному товариству, а причетність ОСОБА_8 та ОСОБА_7 до самоуправства, щодо заволодіння кукурудзою та соняшником на корню повністю підтверджується поясненнями свідків та іншими наявними у справі доказами. Також долученими до матеріалів справи документами повністю підтверджено розмір завданої шкоди.

З вироку суду першої інстанції слідує, що у вину ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ставилося те, що вони 11 вересня 2012 року приблизно о 19 годині, маючи намір направлений на самовільне заволодіння сільськогосподарською продукцією соняшником на корню, який був вирощений на землях, які перебувають у користуванні ТОВ «Бондарево», на території Новопетрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, без відповідних законних підстав, здійснили збирання кукурудзи з земельної ділянки площею 15,5 га, тим самим, завдавши матеріальних збитків потерпілому на суму 165 571 гривень.

У свою чергу, у вину ОСОБА_8 ставилося те, що вона 12 вересня 2012 року приблизно о 12 годині, маючи намір направлений на самовільне заволодіння сільськогосподарською продукцією - кукурудзою на корню, яка була вирощена на землях, які перебувають у користуванні ТОВ «Бондарево», на території Бузівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, без відповідних законних підстав, здійснила збирання кукурудзи з земельної ділянки площею 32 га, тим самим, завдавши потерпілому матеріальних збитків на суму 115200 гривень.

У суді апеляційної інстанції представник потерпілого ОСОБА_6 підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

На думку виправданих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їх захисника ОСОБА_9 , у задоволенні апеляції необхідно відмовити, оскільки вироком суду першої інстанції встановленні усі обставини, а свої висновки суд з наведенням відповідних мотивів належним чином обґрунтував.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду провадження та їх доводи в судових дебатах, проаналізувавши доводи, які викладені в апеляції і співставивши їх з матеріалами наявної кримінальної справи, колегія суддів вважає, що у задоволенні апеляції слід відмовити з наступних підстав.

Висновки суду про недоведеність вини підсудних ОСОБА_7 і ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 356 КК України, обґрунтовані та підтверджуються матеріалами справи, які були дослідженні у судовому засіданні та їм дана відповідна належна оцінка.

Із змісту ст. 27 КПК України вбачається, що справи про злочини, передбаченні 356 КК України, порушуються не інакше як за скаргою потерпілого, на якого і покладено обов`язок доведення вини обвинуваченого.

Виправдовуючи ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , суд дослідив наявні по справі докази вини та з наведенням відповідних мотивів, зазначив причини їх відхилення.

Так, у підтвердження вини підсудних, сторона обвинувачення посилається на пояснення свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; на заяву та відмовний матеріал у порушенні кримінальної справи, статутні документами, схему земельної ділянки, яка перебуває у користуванні ТОВ «Бондарево»; договори права користування земельними ділянками, акти обстеження земель та довідку про врожайність і біржову вартість продукції.

Дослідивши доводи обвинувачення та обґрунтовуючи свої висновки, суд також звертає увагу на той факт, що залишилося не доведеним причетність підсудних ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до вчинення злочинних дій, передбачених ст. 356 КК України. Розмір завданої шкоди також не знайшов свого підтвердження.

Порівнюючи обґрунтування вироку із доводами апеляції та проаналізувавши їх у своїй сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції у своєму вироку обґрунтовано вдався до аналізу наявності кваліфікуючих ознак злочину у діях підсудних.

Зокрема, враховуючи, що об`єктивна сторона самоправства, передбаченого ст. 356 КК України, характеризується наявністю трьох ознак, зокрема, самовільне вчинення особою певних дій, оспорювання правомірності цих дій та завдання цими діями шкоди інтересам потерпілої особи.

Так, самовільні дії ОСОБА_7 та ОСОБА_8 направленні на збирання врожаю ТОВ «Бондарево» на земельних ділянках загальною площею 47,5 га потерпілою стороною підтверджувалися поясненнями свідка ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .. Хоча з пояснень зазначених свідків достовірно неможливо встановити, що дійсно ОСОБА_7 і ОСОБА_8 здійснювали збір врожаю чи його збір здійснювався за їх вказівкою. Як вказав ОСОБА_11 , під час судового розгляду справи, що він лише на відстані бачив як збирався врожай з зазначених земельних ділянок, дані факти ним ніяким чином не фіксувалися і правоохоронні органи не повідомлялися. А у своїх поясненнях свідок ОСОБА_12 лише підтвердив факт, що на земельних ділянках, які перебувають у користуванні ТОВ «Бондарево», було здійснено збирання врожаю, при цьому, ким він здійснювався повідомити не зміг. В свою чергу, підсудні категорично заперечували свою причетність до самовільного збору врожаю.

Тож відсутність належних доказів про причетність ОСОБА_7 і ОСОБА_8 до вчинення ними дій направлених на заволодіння врожаєм з земельних ділянок, які знаходяться у спірному користуванні, є вже достатньою підставою для висновків суду щодо не доведення причетності у участі у вчиненні злочину, передбаченого ст. 356 КК України.

Що ж стосується шкоди завданої протиправними діями, то вона потерпілою особою обґрунтовується лише актом обстеження, довідкою про середню врожайність у регіоні та вартість аналогічної продукції. З наведених доказів слідує, що заміри площі, на яких самовільно було здійснено збір врожаю, проводилися на підставі наказу потерпілої сторони ТОВ «Бондарево», тобто заінтересованою особою без залучення третьої особи, наявність якої виключала суб`єктивний вплив заінтересованої сторони. А з довідки про середню врожайність у районі та про біржову вартість не можливо достовірно встановити розмір шкоди завданий протиправними діями.

Разом з тим, як слідує із матеріалів справи та це було встановлено під час розгляду справи у суді, між потерпілою стороною та підсудними існують неприязні стосунки, які виникли задовго до обставин, що стали приводом для звернення до суду, а тому можуть бути підставою для обмовляння.

Тож розмір завданих збитків фактично обґрунтовані лише поясненнями осіб, пов`язаних із потерпілою стороною, жодних належних документальних підтверджень - суду не надано, а тому, при наявності наведених обставин щодо мотивів обмовляння, суд обґрунтовано вважає їх вважає недоведеними .

Таким чином, з наведеного колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції, із дотриманням вимог ст.ст. 65, 67 КПК України (1960), належним чином досліджено наявні по справі докази та дано їм належну оцінку. Усі обставини обвинувачення, у межах ст. 275 КПК України (1960), досліджено із наведенням відповідних мотивів суд обґрунтовано та правильно дійшов висновку про недоведеність обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ст. 356 КК України.

За таких обставин колегія суддів не знаходить підстав для скасування виправдувального вироку за ст. 356 КК України щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ..

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України (1960), колегія суддів, -

ухвалила:
апеляційну скаргу директора ТОВ «Бондарево» - ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2014 року щодо виправдання за ст. 356 КК України ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом місяця з дня її отримання.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області