Справа № 11-576/2008 р. Головуючий
у 1 інстанції Стеблина А.В.
Категорія ст.135 ч.1 КК Доповідач Трейтяк О.П.
У Х В А Л А

І
М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2008
року Колегія суддів судової
палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого САЛАЯ Г.А.

Суддів ТРЕЙТЯК О.П., АНТИПЕЦЬ В.М.

з участю прокурора
ЄВХИМЕНКА В.В.

представника потерпілих ОСОБА_2

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляціями
представника потерпілих ОСОБА_2 та прокурора, який приймав участь в судовому
засіданні, на постанову Деснянського
районного суду м. Чернігова від 17 липня 2008 року.

Цією постановою кримінальна
справа щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця та мешканця м.
Чернігова, українця, громадянина України, раніше не судимого,

обвинуваченого
за ст.135 ч.1 КК України, направлена
прокурору м. Чернігова для проведення додаткового розслідування.

Органами досудового слідства ОСОБА_1
обвинувачується в тому, що 18 березня 2005 року, керуючи автомобілем „Volkswagen Jetta” державний реєстраційний номер
НОМЕР_1, рухаючись зі сторони с. Півці по вулиці Кільцевій у напрямку
перехрестя з вулицею 1 травня м.
Чернігова, неподалік перехрестя вулиць Кільцева - Лисенка скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_3, який вийшов
на смуга для руху автомобіля „Volkswagen
Jetta”
державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

В результаті дорожньо-транспортної
пригоди (згідно висновку судово-медичної експертизи № 415 від 14.04.2005
року) ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження
у вигляді рани лівої лобної області, синця лівого стегна, закритої травми
грудної клітки з множинними переломами ребер по кільком лініям з розривами
пристінкової плеври зліва, що супроводжувались кровотечею в ліву плевральну порожнину (біля 600 мл),
крововиливами в область коренів легень, закритої черепно-мозкової травми з
наявністю крововиливів в м'які покрови голови, під м'яку мозкову оболонку тім'яних часток, в речовину
головного мозку правої лобної частки, в шлуночки головного мозку та перелом
кісток черепа, закритої травми живота з масивним крововиливом в за
черевний простір, закритого уламкового
перелому лівого стегна зі зміщенням уламків та наявністю крововиливу в м'які
тканини в місці перелому.

В подальшому ОСОБА_1 , своїми діями поставивши
потерпілого ОСОБА_3 у небезпечний для життя стан, не надав допомоги
потерпілому, який внаслідок отриманих під час дорожньо-транспортної пригоди
тілесних ушкоджень був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження
та завідомо залишивши останнього в небезпеці, з місця дорожньо-транспортної
пригоди зник.

В результаті отриманих тілесних
ушкоджень потерпілий ОСОБА_3 помер на місці дорожньо-транспортної пригоди.

Повертаючи справу прокурору на
додаткове розслідування, суд зазначив, що органи досудового слідства не встановили суб'єктивну сторону злочину, а
саме наявність прямого умислу; не з'ясували що за автомобіль під'їжджав до
місця пригоди, як про це казав свідок ОСОБА_4, і чи керував цим автомобілем
саме ОСОБА_5, не перевірили чи міг ОСОБА_4 бачити в тих умовах механічні
пошкодження на автомобілі; запропонував органу досудового слідства провести
відтворення обстановки та обставин події з метою перевірки чи могли ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 бачити через заднє скло як ОСОБА_1 підходив до загиблого і нахилявся
над ним; усунути протиріччя в свідченнях
ОСОБА_4 та ОСОБА_1; перевірити заяву
ОСОБА_1 про те, що 08 травня 2008 року під час його допиту на нього слідчим чинився
психологічний тиск; зазначив також, що
органом досудового слідства не дано ніякого судження і не прийнято рішення по
факту настання смерті ОСОБА_3 в результаті ДТП; в обвинувальному висновку
вказано, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 підтверджується матеріалами
кримінальної справи, а наводяться докази вини ОСОБА_1.

В апеляціях:

- представник
потерпілих ОСОБА_2 зазначає, що за результатом розгляду його клопотання про
повернення справи на додаткове розслідування суд проголосив постанову, якою
направив справу прокурора для додаткового розслідування з підстав неповноти
з'ясування обставин по обвинуваченню за ч.1 ст.135 КК України, а питання, що
порушені ним щодо повідомлення прокурора про скоєння ОСОБА_1 злочинів за
ст.ст.135 ч.3, 286 ч.2 КК України залишились поза увагою суду та просить
змінити постанову суду, доповнити її змістом щодо повідомлення прокурора про
вчинення ОСОБА_1 злочинів за ст.ст.135 ч.3, 286 ч.2 КК України та повернути
справу на додаткове розслідування;

- прокурор, який приймав участь в судовому засіданні,
зазначає, що питання про направлення справи на додаткове розслідування через
неповноту та однобічність досудового слідства ніким не ставилось, суд в
постанові зазначив, що клопотання представника потерпілих підлягає задоволенню,
але по суті вимог представника потерпілих в постанові не згадується; органом
досудового слідства встановлена як об'єктивна, так і суб'єктивна сторона
злочину, проведення відтворення
обстановки та обставин події з участю ОСОБА_4 та усунення протиріч в його показаннях
неможливе, оскільки ОСОБА_4 помер, про що в матеріалах справи є документи; для
проведення відтворення обстановки та обставин події для перевірки показань
свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 будь-які підстави відсутні; судом помилково
зазначено, що досудовим слідством не дано ніякого судження і не прийнято
рішення по факту настання смерті ОСОБА_3 в результаті дорожньо-транспортної
пригоди; на думку прокурора механічна помилка в прізвищі обвинуваченого в
тексті обвинувального висновку не дає підстав для направлення справи на
додаткове розслідування та просить постанову суду скасувати, а справу направити
на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідача, пояснення представника потерпілих
ОСОБА_2, який підтримав свою апеляцію і просив доповнити ухвалу суду першої інстанції
повідомленням прокурора про скоєння ОСОБА_1 злочинів за ст.ст.135 ч.3, 286 ч.2
КК України; міркування прокурора, який підтримав апеляцію і просив її
задовольнити з зазначених в апеляції підстав, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів підстав для задоволення апеляції
представника потерпілих не знаходить, апеляцію прокурора вважає необхідним
задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст.281 КПК України повернення справи на
додаткове розслідування зі стадії судового розгляду допускається лише тоді,
коли неповнота або неправильність досудового слідства не може бути усунута в
судовому засіданні.

Згідно з роз'ясненнями, що містяться в п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від
11.02.2005 року № 2 „Про практику застосування судами України законодавства, що
регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування”, якщо суд має
змогу усунути виявлені недоліки досудового слідства під час судового розгляду
справи шляхом більш ретельного допиту підсудного, потерпілого, свідків, виклику
й допиту нових свідків, проведення додаткових чи повторних експертиз,
витребування документів, давання судових доручень у порядку, передбаченому в
ст.315-1 КПК України, вчинення інших процесуальних дій, а також шляхом
поновлення порушених під час розслідування справи процесуальних прав учасників
процесу, направлення справи на додаткове розслідування є неприпустимим.

Неприпустимим є повернення справи на додаткове
розслідування у випадках, коли немає доказів, які б підтверджували б обвинувачення,
і вичерпані всі можливості одержання додаткових доказів. Тому, якщо на думку
суду, органом досудового слідства не встановлена суб'єктивна сторона злочину,
що інкримінується ОСОБА_1, а саме наявність прямого умислу, то за таких
обставин суд має дати оцінку наявним в справі доказам і прийняти відповідне
рішення.

Що стосується вказівок суду про необхідність усунення
протиріч в показаннях свідка ОСОБА_4 та підсудного, уточнення показань свідка
ОСОБА_4 та проведення з ним з цією метою відтворення обстановки та обставин
події, то вони є надуманими і безпідставними, оскільки в матеріалах справи є
копія свідоцтва про смерть свідка ОСОБА_4

Надуманими вважає колегія суддів і вказівки суду про те,
що органом досудового слідства не дано ніякого судження і не прийнято рішення
по факту настання смерті ОСОБА_3 в результаті дорожньо-транспортної пригоди,
оскільки в матеріалах кримінальної справи є дві не скасовані постанови про
закриття кримінальної справи щодо ОСОБА_1 за ст.286 ч.2 КК України за
відсутністю в його діях складу злочину (т.2 а.с.41-47, 194-198).

Згідно з роз'ясненнями, що містяться в п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від
11.02.2005 року № 2 „Про практику застосування судами України законодавства, що
регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування”, заява
обвинуваченого чи підсудного про застосування щодо нього незаконних методів
слідства сама по собі не є підставою для направлення справи на додаткове
розслідування. Якщо за своїм характером така заява є приводом до порушення
кримінальної справи, суддя (суд) направляє її за належністю прокурору. У разі,
коли вирішення кримінальної справи в суді до перевірки прокурором цієї заяви
виявиться неможливим, розгляд справи може бути відкладено до закінчення
перевірки. Результати перевірки не є обов'язковими для суду і підлягають оцінці
разом з іншими доказами.

Отримавши заяву підсудного про застосування до нього
недозволених методів слідства, суд в порядку ст.315-1 КПК України має
можливість направити її прокурору і доручити перевірку даної заяви. Тому
вказівка суду про необхідність проведення при додатковому розслідуванні
перевірки заяви підсудного про те, що під час допиту обвинуваченого ОСОБА_1
08.05.2008 року на нього слідчим чинився психологічний тиск є безпідставною.

Стосовно посилання суду на те, що в обвинувальному
висновку вказано, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 підтверджується матеріалами
кримінальної справи, а наводяться докази вини ОСОБА_1, то механічна помилка в
прізвищі обвинуваченого в описовій частині обвинувального висновку не є
підставою для направлення кримінальної справи на додаткове розслідування.

Доводи представника потерпілих про необхідність
повідомлення прокурора про скоєння ОСОБА_1 злочинів, передбачених ст.ст.135 ч.3, 286 ч.2 КК України і
направлення в зв'язку з цим кримінальної справи щодо ОСОБА_1 на додаткове
розслідування, з викладених вище підстав також, на думку колегії суддів, є
безпідставними.

За таких обставин постанова суду про направлення
кримінальної справи відносно ОСОБА_9 є незаконною і необґрунтованою, а тому
підлягає скасуванню.

При новому розгляді справи суду
необхідно більш ретельно допитати підсудного, свідків, дослідити матеріали
справи, дати оцінку доказам, що підтверджують чи спростовують винність
підсудного і в залежності від встановленого прийняти законне і обґрунтоване
рішення.

Керуючись ст.ст.365, 366 КПК України.
колегія суддів

У
Х В А Л И Л А:

Апеляцію представника потерпілих
ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Апеляцію прокурора, який приймав участь
в судовому розгляді, задовольнити.

Постанову Деснянського районного суду
м. Чернігова від 17 липня 2008 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу направити
на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі суддів.

Судді:

ТРЕЙТЯК
О.П. САЛАЙ Г.А. АНТИПЕЦЬ В.М.