Справа № 570/5286/14-к
номер провадження 1-кп/570/256/2014
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2014 року м.Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1 ,

з участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

представник потерпілого ОСОБА_5 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000276 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, громадянина України, який має базову загальну середню освіту, який є непрацюючим, розлучений, який є не судимим, проживає по АДРЕСА_1 , садові ділянки в АДРЕСА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 30 червня 2014 року приблизно о 18 годині 30 хвилин, керуючи мотоциклом QM200-2D, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на автодорозі Рівне-Тучин-Гоща в с. Великий Житин Рівненського району Рівненської області, рухаючись по вул. Рівненській зі сторони м. Рівне у напрямку с. Тучин, в порушення вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху України, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, намагаючись об`їхати справа автомобіль ЗИЛ-ММЗ 554, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався із ним у попутному напрямку і зупинився для виконання маневру повороту ліворуч на вул. Маложитинську, в момент виникнення небезпеки для руху, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості руху аж до повної зупинки транспортного засобу та допустив контактування себе та свого пасажира ОСОБА_7 із задньою правою частиною вищезазначеного автомобіля, хоча мав технічну можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди шляхом застосування екстренного гальмування із зупинкою керованого ним мотоцикла до місця контактування із автомобілем. Внаслідок ДТП потерпіла ОСОБА_7 від отриманих травм померла на місці пригоди.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 вину у порушенні правил дорожнього руху, внаслідок чого потерпіла ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження, від яких померла на місці пригоди, визнав повністю і суду детально показав, що 30 червня 2014 року приблизно о 18 годині 30 хвилин, керуючи мотоциклом QM200-2D, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на автодорозі Рівне-Тучин-Гоща в с. Великий Житин Рівненського району Рівненської області він рухався по вул. Рівненській зі сторони м. Рівне у напрямку с. Тучин Гощанського району, він намагався об`їхати справа автомобіль ЗИЛ-ММЗ 554, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався із ним у попутному напрямку і зупинився для виконання маневру повороту ліворуч на вул. Маложитинську, та допустив контактування себе та свого пасажира ОСОБА_7 із задньою правою частиною вищезазначеного автомобіля. Підсудний підтвердив, що потерпіла від отриманих травм померла на місці пригоди.

Потерпілі подали до суду заяви про те, щоб розгляд справи здійснювати без їх участі. Представник потерпілих підтвердив, що завдану шкоду обвинуваченим відшкодовано в повному обсязі ще до судового розгляду. Претензій з боку потерпілих до обвинуваченого немає.

Суд погоджується з кваліфікацією прокурором дій ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху ( а саме п.12.3 Правил дорожнього руху), що спричинило смерть потерпілої. Суд виключає із формулювання обвинувачення порушення обвинуваченим п.2.1а, 2.3г, 12.4, 2.3а, б, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху, як такі, що зайво кваліфіковані, оскільки воно не перебуває в безпосередньому причинному зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями у потерпілої ОСОБА_7 , що спричинило її смерть.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінальної справи, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

При призначенні покарання суд враховує, що підсудний сприяв розслідуванню та судовому розгляду справи. Як пом`якшуючі покарання обставини суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю та розслідуванню злочину. Обтяжуючі покарання обставини судом не встановлено.

Враховуючи щире каяття та повне визнання підсудним своєї вини, сприяння досудовому та судовому слідству, суд погоджується з пропозицією прокурора про можливість виправлення засудженого без відбування покарання і звільненням його від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень статті 75 КК України.

Витрати на залучення експертів у даному кримінальному провадженні не підлягають стягненню, оскільки за положеннями ч. 2 ст. 122 КПК України та ст. 15 Закону України «Про судову експертизу» залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України. Ч. 2 ст. 124 КПК України передбачає стягнення з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Оскільки ні слідчий, ні прокурор не здійснювали процесуальних витрат на залучення експерта, а експертизи у кримінальному провадженні проведені на кошти Державного бюджету України за цільовим призначенням фінансування державних експертних установ, витрати на проведення експертиз у кримінальному провадженні у розумінні процесуальних витрат відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд

з а с у д и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на три роки без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання ОСОБА_3 звільнити з випробуванням з іспитовим строком у два роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції,

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично, відповідно до ч. 3 ст. 13 КВК України, з`являтись для реєстрації у кримінально-виконавчу інспекцію.

Речові докази по справі: автомобіль та мотоцикл повернути власникам; біологічні об`єкти, які знаходяться на зберіганні в кімнаті речових доказів СУ УМВС України в Рівненській області, знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1