Справа № 1-35
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16
травня 2008 року Чорнухинський районний
суд Полтавської області

в складі головуючого-судді Шейко П.П.

при секретарі Бибик О.В.

з участю прокурора Дудкіна В.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Чорнухи справу про обвинуваченняОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки АДРЕСА_1, росіянки, громадянки України, з неповною
середньою освітою, не одруженої, не працюючої, судимої 01 лютого 2005 року
судовою колегією в кримінальних справах апеляційного суду Полтавської області
за ч. 6 ст. 19, ч. 2 ст. 86 КК України до 6 років позбавлення волі, жительки
АДРЕСА_2 Чорнухинського району Полтавської області

у
вчиненні злочинів передбачених ст. ст. 135 ч. 1, 166 КК України, -

встановив:

Підсудна
ОСОБА_1, маючи на утриманні сина інвалідаОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, і будучи
зобов'язаною піклуватися про нього і маючи змогу надавати йому допомогу, 19
лютого 2008 року близько 18-ї години залишила сина одного вдома. Будучи відсутньою протягом тривалого
часу підсудна завідомо залишила сина без допомоги, позбавивши його можливості
вжити заходів самозбереження через малолітство, тим самим поставивши сина в
небезпечний для життя стан.

В
судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 свою вину
визнала частково, суду показала, що дійсно 19 лютого 2008 року залишила
сина одного вдома, а сама пішла до знайомих погостити. Коли повернулася, то
сина дома не застала. До ранку дитину не шукала, вважаючи, що той пішов до
когось із сусідів. Потім дізналася, що син знаходиться у лікарні.

Вина
підсудної повністю доведена показами свідків, матеріалами справи.

СвідокОСОБА_3
суду показав, що 19 лютого 2008 року близько 22-ї години, він зустрів біля
цвинтаря в АДРЕСА_2 ОСОБА_2, який шукав матір - підсудну ОСОБА_1. Так як дитина
була легко одіта, він відвів її до лікарні.

На
слідуючий день він пішов додому до ОСОБА_1, яка не змогла пояснити де її син.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, суду показали, що 19
лютого 2008 року близько 22 години сільський головаОСОБА_3 привіз до
Чорнухинської центральної районної лікарніОСОБА_2, який був брудний, легко
одітий.

Дії
підсудної ОСОБА_1 підпадають під ознаки ч. 1 ст. 135 КК України. Підсудна 19
лютого 2008 року залишила сина інвалідаОСОБА_2 одного дома, позбавивши його можливості
вжити заходів до самозбереження, через малолітство, тим самим поставивши дитину
в небезпечний для життя стан.

Органи
досудового слідства пред'явили ОСОБА_1 обвинувачення за ст. 166 КК України -
злісне невиконання обов'язків по догляду за дитиною.

В
судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 своєї вини за цією статтею не визнала,
пояснила, що належним чином
доглядала за дитиною, приділяла увагу вихованню та
навчанню сина.

В
судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 дійсно не виконувала обов'язки по догляду
за сином інвалідом: залишила його дома самого, не створювала необхідних умов
для нормального проживання, виховання та навчання.

Але
ні в процесі досудового слідства, ні в судовому засіданні не доведено, що діями
підсудної спричинені тяжкі наслідки,
тому за ст. 166 КК України ОСОБА_1 підлягає виправданню.

Призначаючи
покарання підсудній, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину.

Враховуючи,
що ОСОБА_1 за рішенням Чорнухинського районного суду позбавлена батьківських
прав відносноОСОБА_2, суд вважає за можливе, застосувавши ст. 75 КК України,
звільнити підсудну від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Керуючись
ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

Засудив:

ОСОБА_1за
ст. 135 ч. 1 КК України до одного року обмеження волі.

Відповідно
до ст. 75 КК України звільнити
ОСОБА_1від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом
визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає
покладені на неї відповідно до ст. 76 КК України обов'язки:

- повідомляти
органам кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання;

- періодично з'являтися для реєстрації в ці органи.

Іспитовий строк встановити тривалістю один
рік.

За ст. 166 КК України ОСОБА_1 виправдати.

Міру запобіжного заходу засудженій ОСОБА_1до
набрання вироком законної сили залишити попередню - підписку про невиїзд.

На
вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Полтавської області
протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.