Справа № 467/1109/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.06.2015 року Арбузинський районний суд
Миколаївської області
у складі: головуючої судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Арбузинка Миколаївської області кримінальне провадження відносно
ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Южноукраїнськ Миколаївської області,
українця, громадянина України,
освіта середньо-спеціальна, не працюючого,
одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню
дитину, військовослужбовець ВЧ польова пошта
НОМЕР_1 , учасник бойових дій, зареєстрованого та
проживаючого по
АДРЕСА_1 ,
раніше не судимого
у вчинені злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України
ВСТАНОВИВ:
21 липня 2014 року у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення редуктору заднього мосту від вантажного автомобіля «MAN ERF 1100», що належить ОСОБА_5 з території машинного двору, розташованого за адресою АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 21 липня 2014 року близько 15-00 год., прийшов до зазначеного машинного двору, та розуміючи протиправний характер своїх дій, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав редуктор заднього мосту з пошкодженою шестернею, бувшого у використанні вартістю 6500 грн. від вантажного автомобіля «MAN ERF 1100», що належав потерпілому ОСОБА_5 .

В подальшому викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 6500 грн.

Крім того, 09 серпня 2014 року у ОСОБА_4 повторно виник умисел на таємне викрадення дизельного палива з вантажного автомобіля «MAN ERF 1100», що належить ОСОБА_5 з території машинного двору, розташованого за адресою АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 09 серпня 2014 року близько о 19-00 год. прийшов до зазначеного машинного двору, та розуміючи протиправний характер своїх дій, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав 120 л. дизельного палива загальною вартістю 1752 грн. з вантажного автомобіля «MAN ERF 1100», що належав потерпілому ОСОБА_5 .

В подальшому викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1752 грн.

Крім того, 10 серпня 2014 року у ОСОБА_4 повторно виник умисел на таємне викрадення дизельного палива з вантажного автомобіля «MAN ERF 1100», що належить ОСОБА_5 з території машинного двору, розташованого за адресою АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 10 серпня 2014 року близько о 19-00 год. прийшов до зазначеного машинного двору, та розуміючи протиправний характер своїх дій, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав 100 л. дизельного палива загальною вартістю 1460 грн. з вантажного автомобіля «MAN ERF 1100», що належав потерпілому ОСОБА_5 .

В подальшому викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1460 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину визнав повністю та пояснив суду, що дійсно 21 липня 2014 року в денний час викрав із території машинного двору, розташованого за адресою вул.. Островського 5в у смт Костянтинівка Арбузинського району редуктор заднього мосту з пошкодженою шестернею, бувшого у використанні від вантажного автомобіля «MAN ERF 1100», що належав потерпілому ОСОБА_5 . Потім 9 та 10 серпня 2014 року у вечірній час викрав із території машинного двору, розташованого за адресою вул.. Островського 5в у смт Костянтинівка Арбузинського району 120 та 100 л. дизельного палива від вантажного автомобіля «MAN ERF 1100», що належав потерпілому ОСОБА_5 . Завдана потерпілому матеріальна шкода відшкодована ним повністю.

До початку судового засідання потерпілий ОСОБА_5 надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність претензій до ОСОБА_4 не має.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням даних, що характеризують особу винного, оскільки ці докази учасниками судового провадження не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, вони не викликають сумнівів у добровільності їх позицій. Судом роз`яснено, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку
Суд вважає, що вина обвинувачено ОСОБА_4 в інкримінованих йому злочинах знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, а тому його дії підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), та за ч. 2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Призначаючи ОСОБА_4 вид і міру покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу підсудного, його характеризуючи дані, думку потерпілого, який не має ніяких претензій до обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Пом`якшуючими вину обставинами ОСОБА_4 суд визнає повне визнання своєї вини, щире каяття у вчиненому, відшкодування шкоди.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, враховуючи тяжкість злочину та інші обставини справи, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без відбування основного покарання, із застосуванням випробування, відповідно до ст.. 75 КК України, яке буде необхідним та достатнім для його виправлення, а також попередження вчинення ним нових злочинів, відповідно до ст.. 65 КК України.

Цивільний позов не заявлений. Судові витрати відсутні.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст.. 100 КПК України

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 370,374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені злочинів передбачених ч.1 ст. 185 КК України та ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання
- за ч.1 ст. 185 КК України - 1 рік позбавлення волі
- за ч.2 ст. 185 КК України 2 роки позбавлення волі
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 остаточно призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
В силу ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки
Відповідно до п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 повідомляти органи кримінально-виконавської інспекції про зміну місця проживання, навчання або роботи, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався
Речові докази: - 40 л. дизельного палива, що передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити ОСОБА_5 .
Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд на протязі 30 (тридцяти) днів з дня проголошення вироку, а засудженими в той же строк, з моменту вручення копії вироку.

Суддя Арбузинського
районного суду ОСОБА_1