Справа № 1-44 Категорія 12
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2007 року Маневицький
районний суд Волинської області

в
складі: головуючого Невара О.В.

при
секретарі Леферович
І.М.

з участю прокурора Матюк A.M.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у смт. Маневичі справу про обвинувачення ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця с Хряськ Маневицького району Волинської
області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою,
неодруженого, непрацюючого, військовозобов'язаного, потерпілого внаслідок
Чорнобильської катастрофи, раніше не судимого, у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1., усвідомлюючи свій обов'язок по сплаті
щомісячних коштів (аліментів) в користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3.,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 25%
мінімальної заробітної плати щомісячно, починаючи з 15.02.1995 року та до його
повноліття, за виконавчим листом № 2-57 від 23.02.1995 року, виданим Маневицьким
районним судом Волинської області, будучи зобов'язаний утримувати свою
неповнолітню дитину, починаючи з червня 2005 року від сплати аліментів злісно
ухиляється, бажаючи цього. Так, будучи працездатним, на облік в Маневицький
районний центр зайнятості населення з метою працевлаштуватись не звертався і
роботу ніде не шукав. На усні звернення стягувача ОСОБА_2 сплачувати аліменти
не реагує і в категоричній формі сплачувати аліменти відмовляється, ніякої
матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. ОСОБА_1. в більшості
випадків ігнорує виклики у державну виконавчу службу в Маневицькому районі,
визначені йому як безробітному для сплати з середньої заробітної плати для
даної місцевості кошти на утримання дитини не сплачує, незважаючи на те, що 1.11.2005
року, 17.05.2006 року, 15.09.2006 року, 15.01.2007 року ДВС у Маневицькому
районі письмово попереджувався про необхідність виконання свого обов'язку та
можливість притягнення до кримінальної відповідальності за невиконання
аліментних обов'язків. Внаслідок злісного ухилення ОСОБА_1 від сплати
встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітньої дитини
(аліментів), станом на 1 квітня 2007 року утворилась заборгованість по сплаті
аліментів на суму 3847 гривень 43 копійки. ОСОБА_1. ніяких дій, спрямованих на погашення заборгованості, не
вчиняє, на профілактичні бесіди працівників ДВС у Маневицькому районі не
реагує, сплачувати аліменти в добровільному порядку категорично відмовляється.

Підсудний ОСОБА_1.
вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, показав, що у 1993 році він
одружився з ОСОБА_2. Від
шлюбу у них народилася одна дитина -
син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Спільне життя у них не склалося, рішенням Маневицького районного суду
Волинської області у 1996
році шлюб між ними було розірвано. Дитина - син ОСОБА_3 проживає разом з ОСОБА_2, перебуває на
її утриманні. В лютому 1995
року ОСОБА_2. подала у
Маневицький районний суд заяву про стягнення з нього аліментів. Йому відомо, що
за рішенням суду з нього стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4
частини всіх видів заробітку, але не менше 25% мінімальної заробітної плати
щомісячно, починаючи з 15.02.1995 року та до його повноліття. З червня 2005 року по даний
час він аліментів у розмірі, вказаному в рішенні суду, не сплачує, так як ніде
не працює і не має для

цього
необхідних коштів. Ніякої матеріальної допомоги дитині з червня 2005 року він не
надавав. Не заперечує, що неодноразово попереджувався працівниками ДВС у
Маневицькому районі про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від
сплати аліментів, але необхідних коштів на утримання дитини все одно не
сплачував. У вчиненому розкаюється, просив суворо не карати. В найближчий час
заборгованість по аліментах зобов'язується погасити.

Показання підсудного ОСОБА_1
відповідають фактичним обставинам справи, які ним не оспорюються.

Крім повного визнання підсудним ОСОБА_1.
вини в інкримінованому йому злочині, його вина у вчиненому підтверджується
іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні та встановленими під час
досудової підготовки матеріалів протокольної форми, зокрема, виконавчим листом
Маневицького районного суду Волинської області № 2-57 від 23.02.1995
року (а.с. 15-16), з якого
встановлено, що ОСОБА_1.
зобов'язаний сплачувати аліменти в користь ОСОБА_2. на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх
видів заробітку, але не менше 25%
мінімальної заробітної плати щомісячно, починаючи з 15.02.1995 року та до його
повноліття; поданням ДВС у Маневицькому районі, заявою ОСОБА_2 (а.с. 9-10, 13),
якими підтверджується, що ОСОБА_1. від сплати встановлених рішенням суду коштів
на утримання неповнолітньої дитини ухиляється, ніякої матеріальної допомоги на
її утримання не надає, внаслідок чого виникла заборгованість по сплаті
аліментів на суму 3847 грн. 43 копійки; довідкою ДВС у Маневицькому районі
(а.с. 11), з якої встановлено, що сума заборгованості по сплаті аліментів
станом на 1.04.2007 року становить 3847 грн. 43 копійки; попередженнями ОСОБА_1
про кримінальну відповідальність у випадку злісного ухилення від сплати
аліментів від 1.11.2005 року, 17.05.2006 року, 15.09.2006 року, 15.01.2007 року
(а.с. 17-20); повідомленням Маневицького районного центру зайнятості №
203/01-20 від 3.04.2007 року (а.с. 33), яким підтверджується, що ОСОБА_1. з
червня 2005 року на обліку в МРЦЗ, як безробітний, не перебував і на даний час
не перебуває; трудовою книжкою ОСОБА_1 (а.с. 41-43).

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх
сукупності суд вважає, що підсудний ОСОБА_1. вчинив злочин, передбачений ч. 1
ст. 164 КК України, оскільки злісно ухилявся з червня 2005 року від сплати
встановлених рішенням Маневицького районного суду Волинської області коштів в
користь ОСОБА_2. на утримання сина ОСОБА_3 (аліментів), що призвело до
утворення станом на 1.04.2007 року заборгованості на суму 3847 грн. 43 копійки.

При призначенні покарання суд враховує, що підсудний ОСОБА_1. вчинив злочин
невеликої тяжкості.

Разом з тим суд приймає до уваги дані про особу підсудного, а саме:
посередню характеристику за місцем проживання, що він вперше притягується до
кримінальної відповідальності, ніде не працює, будучи працездатним, є
потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи.

До обставин, що пом'якшують покарання підсудного ОСОБА_1, суд відносить
його щире каяття.

Обставин, що обтяжують
покарання підсудного ОСОБА_1,
судом не встановлено.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що виправлення
підсудного ОСОБА_1, а також
запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами можливе
при призначенні йому покарання без ізоляції від суспільства у вигляді обмеження
волі в межах санкції статті, по якій він притягується до кримінальної
відповідальності, зі звільненням від відбування даного покарання з
випробуванням та встановленням іспитового строку.

Оскільки підсудному призначається покарання не пов'язане з реальним
позбавленням волі, міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу йому
слід обрати підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Керуючись ст.ст.
323, 324 КПК
України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164
КК України, призначивши покарання -
1 (один) рік обмеження волі.

На підставі ст. 75
КК України засудженого ОСОБА_1
від відбування призначеного покарання у вигляді обмеження волі звільнити з
випробуванням, якщо він протягом 1
(одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає
покладені на нього обов'язки.

На
підставі ст. 76 КК
України зобов'язати засудженого ОСОБА_1
не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну місця
проживання і роботи, періодично з'являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1.
до вступу вироку в законну силу обрати підписку про невиїзд з постійного
місця проживання.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду
Волинської області через Маневицький районний суд протягом 15 діб з моменту
його проголошення.