У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого - судді

Коновалова В.М.,

суддів

Гошовської Т.В., Мороза М.А.

розглянула
в судовому засіданні 22 листопада 2007 року в м. Києві кримінальну справу за
касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на постановлені щодо нього судові
рішення.

Вироком Кіровського
районного суду м. Донецька від 24 лютого 2006 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця

с. Гаур Читинської області Російської Федерації,

раніше двічі судимого, останній раз 26 березня

1996 року за ч. 3 ст. 140 КК України

на 3 роки 6 місяців позбавлення волі,

засуджено
за ч. 2 ст. 307 КК України на 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього
належного йому майна.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного
суду Донецької області від 16 червня
2006 року вирок залишено без зміни.

ОСОБА_1 визнано винним і засуджено за те, що він 23 липня та 4 серпня 2005 року за місцем свого
проживання у м. Донецьку з метою збуту незаконно виготовив особливо небезпечну
психотропну речовину, яку незаконно зберігав.
23 липня та 4 серпня 2005 року він незаконно збув за 30 грн. ОСОБА_2
відповідно 2,765 г (сухою вагою 0,367 г) та 3,338 г (сухою вагою 0,24 г)
кустарно виготовленого препарату з ефедрину, псевдоефедрину, та препаратів, що
містять ефедрин, а 0,402 г (сухою вагою
0,066 г) зазначеного препарату продовжував зберігати з метою збуту.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1 посилається на однобічність і неповноту досудового та
судового слідства, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.
Стверджує, що його винність у вчиненні злочину не доведена, справу
фальсифіковано. Зазначає, що суд допустив істотні порушення кримінально-процесуального
законодавства, зокрема, не надав йому виступити з останнім словом. Просить
скасувати судові рішення і направити справу на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що вона
задоволенню не підлягає.

З вироку вбачається, що висновок суду про доведеність
винуватості ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного злочину ґрунтується на сукупності
зібраних у справі доказів і є правильним.

Так, із показань свідка ОСОБА_2 видно, що 23 липня та 4 серпня 2005 року,
під час оперативної закупки, за гроші, надані йому працівниками міліції, він
покупав в ОСОБА_1 особливо небезпечну психотропну речовину “первентин”.
Придбану речовину він одразу же передавав працівникам міліції, які її вилучали
та опечатували, складаючи при цьому у присутності понятих відповідні
процесуальні документи.

Ці його показання підтвердили свідки - поняті ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

З протоколу огляду покупця оперативної закупки ОСОБА_2
убачається, що йому було видано грошові купюри, номера яких було переписано, та
запечатаний одноразовий шприц.

Згідно даних висновку судово-дактилоскопічної експертизи
відбитки пальців на виданому ОСОБА_2 шприцу з речовиною, придбаною у ОСОБА_1, належать саме ОСОБА_1.

Зазначені докази узгоджуються між собою й іншими доказами
у справі та об'єктивно підтверджуються постановою про проведення оперативної
закупки, даними протоколу огляду покупця оперативної закупки, оперативної
закупки, обшуку та виїмки, висновками
судово-хімічної експертизи та іншими
матеріалами справи.

Посилання у касаційній скарзі засудженого ОСОБА_1 на
однобічність і неповноту досудового та судового слідства,
невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, були предметом
розгляду судів першої й апеляційної інстанцій, та їм дана належна оцінка.
Відповідно до вимог ст. 398 КПК України вони перегляду в касаційному порядку не
підлягають. Отже, при розгляді доводів касаційних скарг колегія суддів виходить
із фактичних обставин справи, встановлених судом.

За встановлених судом фактичних обставин дії ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 307 КК
України кваліфіковано правильно.

Апеляційний розгляд справи проведений з дотриманням
вимог кримінально-процесуального закону. Усі наведені засудженим в апеляції
доводи, які за своїм змістом аналогічні доводам його касаційної скарги,
належним чином перевірено й спростовано.

Вивченням матеріалів справи не виявлено порушень
кримінально-процесуального закону, які тягнуть скасування постановлених у
справі судових рішень.

Твердження у касаційній скарзі ОСОБА_1
щодо порушення його права виступити з останнім словом, спростовуються
матеріалами справи, оскільки згідно протоколу судового засідання 24 лютого 2006
року він виступав з останнім словом (а.с. 227).

При призначенні ОСОБА_1 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України,
врахував тяжкість вчинених ним злочинів, дані про особу засудженого, обставини
справи, які впливають на ступінь його відповідальності, і обрав покарання, яке
є обґрунтованим, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_1 та попередження нових злочинів.

Отже, передбачені ч. 1
ст. 398 КПК України підстави для призначення справи щодо ОСОБА_1 до касаційного
розгляду відсутні.

у х в а л и л а :

у
задоволенні касаційної скарги засудженого ОСОБА_1 відмовити.

С у д д і :

Гошовська Т.В. Коновалов В.М. Мороз М.А.