Справа № 761/2931/15-к
Провадження № 1-в/761/70/2015
У Х В А Л А
Іменем України
13 лютого 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , участь якого забезпечена шляхом відеоконференції з Київським слідчим ізолятором, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким щодо засудженого
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Немішаєве Бородянського району Київської області, громадянина України, українця, який має вищу освіту, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, від цивільного шлюбу має двох неповнолітніх дітей 2008 та 2012 р.н., фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , який
· вироком Спеціалізованого міжрайонного військового суду з кримінальних справ м. Алмати Республіки Казахстан від 24.07.2013 засуджений за ч.5 ст.312 КК Республіки Казахстан до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців з конфіскацією майна;
· ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03.12.2013 вважається засуджений до 5 років 6 місяців позбавлення волі;
· ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29.01.2015 невідбута частина покарання скорочена до 2 років 1 місяця 27 днів, починаючи з 19.04.2014;
перебуває в Київському СІЗО з 18.11.2014 -
в с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва звернувся захисник засудженого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 , який просив замінити ОСОБА_6 невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням - виправними роботами на строк 16 місяців або ж у виді обмеження волі на той же строк.
Клопотання обґрунтоване тим, що на теперішній час ОСОБА_5 відбув понад ? строку покарання, з врахуванням скорочення строку у зв`язку з застосуванням до нього Закону про амністію.
На думку захисника, дана обставина у сукупністю з тим, що засуджений став на шлях виправлення та позитивно характеризується, дає підстави для заміни засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким відповідно до положень ст. 82 КК України.
Захисник також просив врахувати факт перебування на утриманні засудженого непрацездатних осіб - матері ОСОБА_7 , 1934 року народження, яка є інвалідом 3 групи, неповнолітніх дітей ОСОБА_8 , 2008 року народження, та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У судовому засіданні захисник просив задовольнити клопотання з підстав, які у ньому наведені.
Засуджений ОСОБА_5 підтримав клопотання, запевнив суд у тому, що зробив висновки з вчиненого ним злочину та став на шлях виправлення. На підтвердження даної обставини зазначив, що увесь час протягом досудового слідства та судового розгляду кримінальної справи щодо нього та інших осіб усіляко сприяв слідству, дав правдиві показання, глибоко та щиро розкаявся. Будь-яких стягнень у період відбування покарання у Казахстані та Україні не мав, дотримувався режиму. Просив прийняти до уваги, що раніше ні до кримінальної, ні до адміністративної відповідальності не притягувався. Має намір своєю сумлінною працею довести суспільству своє виправлення.
Прокурор не заперечувала проти задоволення клопотання, вважала за можливе замінити засудженому ОСОБА_5 невідбуту частину покарання більш м`яким - виправними роботами.
Суд, заслухавши доводи сторін, дослідивши надані документи, матеріали особової справи засудженого, дійшов висновку про таке.
У силу ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді позбавлення волі невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням, строк якого не повинен перевищувати невідбтого строку раніше призначеного покарання.
Умовами для такої заміни є також те, що засуджений став на шлях виправлення, а також фактичне відбуття ним не менше половини строку покарання у разі засудження за умисний тяжкий злочин.
Обговорюючи питання щодо наявності даних про становлення засудженого на шлях виправлення, суд приймає до уваги, що ОСОБА_5 до його засудження у Республіці Казахстан до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем попередньої роботи та проживання.
Дані фактори суд розцінює як такі, що свідчать про соціальну адаптованість зазначеної особи, відсутність у засудженого сталої спрямованості на протизаконні діяння, що підтверджує доводи ОСОБА_5 про достатність застосованих до нього заходів примусу, які дозволили йому переосмислити свої вчинки, змінити оцінку власної протиправної поведінки.
Постановою Апеляційної судової колегії з кримінальних справ Військового суду Республіки Казахстан від 18.09.2013 підтверджені пояснення засудженого ОСОБА_5 щодо сприяння ним розкриттю злочину, наданні правдивих показань.
Зазначене також підтверджує наявність у засудженого критичної оцінки його злочинних дій та прагнення до виправлення.
Відповідно до характеристики ОСОБА_5 , наданої заступником начальника Київського слідчого ізолятора із соціально-виховної та психологічної роботи ОСОБА_10 від 09.02.2015 засуджений зарекомендував себе задовільно, стягнень за час тримання в Київському СІЗО не має, на заходи соціального та режимного характеру реагує правильно.
Додатковим чинником, який позитивно впливає на процес виправлення засудженого, є наявність у нього двох неповнолітніх дітей 2008 та 2012 років народження, вік яких вимагає активної участі засудженого у їх матеріальному забезпеченні та вихованні.
Судом також приймається до уваги, що піклування засудженого потребує його непрацездатна матір ОСОБА_7 , вік та стан здоров`я якої вимагають прийняття заходів щодо її утримання .
Сукупність наведених обставин приводять суд до висновку, що засуджений ОСОБА_5 став на шлях виправлення.
Вирішуючи питання щодо фактичного відбуття засудженим необхідної для застосування положень ст. 82 КК України частини покарання, суд враховує, що відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України
від 26 квітня 2002 р. № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» при вирішення питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким щодо засудженого, покарання якому було пом`якшено згідно з актом амністії, фактично відбута частина покарання повинна обчислюватися виходячи з покарання, встановленого актом амністії.
Оскільки законної сили набрала ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 29.01.2015, якою ОСОБА_5 скорочений строк покарання, відрахування фактичного строку відбутого покарання має здійснюватися відповідно до зазначеного судового рішення.
Згідно з даним судовим рішенням строк покарання скорочений до 2 років 1 місяця 27 днів, який відраховується з 19.04.2014, тобто кінцем строку покарання є 15.06.2016.
З огляду на те, що строк відбування засудженим покарання відраховується з 26.01.2013, на день розгляду даного клопотання ОСОБА_5 фактично відбув 2 роки 19 днів позбавлення волі, тобто більше половини призначеного покарання.
Дана обставина свідчить про виконання іншої умови, передбаченої ст. 82 КК України.
Згідно з листом ПП «Тайкун» від 26.12.2014 № 68 засудженому гарантоване працевлаштування на даному підприємстві з повною робочою зайнятістю.
Обмеження, які встановлені ст.57 КК щодо застосування покарання у виді виправних робіт, на засудженого не поширюються.
Таким чином , суд вважає наявними підстави для задоволення клопотання та заміни покарання у вигляді позбавлення волі більш м`яким - виправними роботами.
Приймаючи до уваги зазначене, керуючись ст.82 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд
у х в а л и в :
Клопотання захисника засудженого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 задовольнити.
Замінити засудженому ОСОБА_5 невідбуту частину покарання застосовного Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03.12.2013 у виді позбавлення волі виправними роботами строком 1 (один) рік 4 (чотири) місяці 2 (два) дні з відрахуванням 20 (двадцяти) відсотків заробітної плати в дохід держави щомісяця.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення через Шевченківський районний суд м. Києва.

Суддя ОСОБА_1