Код суду 233 Справа № 233/466/15-к
Вирок
Іменем України
08 квітня 2015 року м. Костянтинівка
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Тарасівка Костянтинівського району Донецької області, громадянина України, має базову середню освіту, холостий, дітей не має, не працює, раніше судимий:
· 06.10.1998 року Костянтинівським районним судом Донецької області за ст. 140 ч. 2 КК України (в ред. 1960 року) до 1 року 6 місяців позбавлення волі; 09.12.1999 року звільнений по відбуттю покарання;
· 26.10.2000 року Костянтинівським районним судом Донецької області за ст.ст. 81 ч. 3, 82 ч. 3, 206 ч. 1, 42 КК України (в ред. 1960 року) до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; за постановою Микитівського районного суду м. Горлівка Донецької області від 12.10.2001 року вирок приведено до відповідності з КК України 2001 року звільнено від покарання по ст. 206 ч. 1 КК України (в ред. 1960 року); звільнений 13.09.2002 року за постановою Микитівського районного суду м. Горлівка Донецької області від 04.09.2002 року умовно достроково на невідбутий строк 1 рік 5 місяців 20 днів;
· 26.02.2003 року Костянтинівським районним судом Донецької області за ст.ст. 187 ч. 3, 71 ч. 1 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна; звільнений 05.02.2009 року за постановою Червоногвардійського районного суду м. Макіївка Донецької області від 22.01.2009 року умовно-достроково на 1 рік 10 місяців 28 днів;
· 21.11.2014 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ст. 309 ч. 1 КК України до штрафу в сумі 850,00 грн., покарання не виконано;
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 213 ч. 1, 115 ч. 1 КК України, суд -
Приблизно в червні 2014 року ОСОБА_7 , не будучи суб`єктом підприємницької діяльності, за відсутності обов`язкової державної реєстрації підприємницької діяльності, в порушення ст. 4 Закону України «Про металобрухт» № 619- Х1У від 05.05.1999 року, п.п. 26 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», діючи умисно, з корисливих мотивів, організував у дворі домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , який належить на праві власності ОСОБА_8 , незаконний пункт прийому побутового брухту чорних металів, з метою його подальшого збуту, де, діючи умисно, не маючи спеціального дозволу (ліцензії), одержання якого передбачено законодавством, здійснював незаконне придбання у населення брухту чорних металів у населення за допомогою підлогових ваг вантажопідйомністю 500 кілограм, за готівкові грошові кошти за встановленою ним ціною 2 грн. за 1 кг, який згодом зберігав на території двору вищевказаного домоволодіння з метою подальшого його збуту і отримання прибутку. З початку жовтня 2014 року по 13 листопада 2014 року придбав у населення з метою подальшого збуту брухту чорних металів загальною вагою 450 кг. Після чого реалізував 300 кг брухту чорних металів невстановленим особам за ціною 2 грн. 60 коп. за 1 кг.
З початку вересня 2014 року ОСОБА_7 почав виконувати будівельні роботи в будинку АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_9 , який надав ОСОБА_7 можливість мешкати у флігелі, розташованому у дворі вказаного будинку. З початку листопада 2014 року будівельні роботи у ОСОБА_9 почав виконувати і ОСОБА_10 , який також отримав можливість мешкати у флігелі за вищевказаною адресою.
13.12.2014 року знаходячись у кухні флігелю за місцем свого мешкання ОСОБА_7 та ОСОБА_10 на протязі дня вживали спиртні напої.
У цей же день, приблизно о 22 годині під час розпивання алкогольних напоїв між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 почалася сварка. Під час розвитку конфлікту ОСОБА_10 висловлювався на адресу ОСОБА_7 нецензурною лайкою, внаслідок чого останній почав відчувати до ОСОБА_10 неприязнь, на ґрунті чого у ОСОБА_7 виник злочинний умисел на вбивство ОСОБА_10 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, взяв в руку ніж, який знаходився на столі у кухні флігелю, та, діючи умисно, на підставі раптово виниклих неприязних стосунків, наніс один удар ножем у праву частину грудної клітини ОСОБА_10 , завдавши йому тілесне ушкодження: колото-різане поранення грудної клітини праворуч з пошкодженням правої підключичної артерії та верхівки правої легені. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_10 помер на місці.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 визнав себе винним у скоєнні інкримінованих злочинів у повному обсязі, суду пояснив, що влітку 2014 року його знайома ОСОБА_8 попросила його доглядати у її відсутність за належним їй будинком за адресою: АДРЕСА_3 , на що він погодився. На території домоволодіння він знайшов старі ваги і вирішив без дозволу та погодження з власницею будинку приймати у населення брухт металу з метою подальшої реалізації за вищою ціною з метою отримання прибутку, оскільки не мав постійної роботи. Будь-яких дозвільних документів на здійснення операцій з металобрухтом він не мав, оскільки не мав грошей на їх оформлення. Він мав намір оформити всі необхідні дозволи та ліцензії після того, як повернеться власниця будинку ОСОБА_8 за умови її згоди на це. Так, до листопада 2014 року він періодично купував у населення металобрухт і один раз реалізував його невідомим людям на автомобілі «Газель». 13.11.2014 року його незаконну діяльність було викрито працівниками міліції. Розкаявся у скоєному.
Також ОСОБА_11 суду пояснив, що він з вересня 2014 року почав допомагати своєму знайомому ОСОБА_9 виконувати різні роботи, і останній дозволив йому проживати у флігелі, який розташований на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 . Пізніше він познайомився з ОСОБА_12 , коли почав працювати вантажником в районі автовокзалу. ОСОБА_13 також працював вантажником. На початку грудня 2014 року ОСОБА_13 вигнала з дому співмешканка, і йому стало ніде жити, оскільки сам він з м. Донецька і в м. Костянтинівка не має житла. Тоді йому стало шкода ОСОБА_13 , і він попросив ОСОБА_9 дозволити, щоб ОСОБА_13 також став мешкати у флігелі разом з ним, на що ОСОБА_9 погодився. 13.12.2014 року рано зранку, приблизно о 04 годині, ОСОБА_13 запропонував йому, а також ще одному чоловіку на ім`я ОСОБА_14 , який був у них в гостях, піти вкрасти якесь чуже майно, на що вони відмовилися. Тоді ОСОБА_13 пішов сам. Згодом він повернувся з грошима, приніс спиртне. Вони втрьох почали розпивати алкогольні напої, і це продовжувалося протягом всього дня. Ввечері, точного часу не пам`ятає, ОСОБА_14 став почуватися погано і пішов спати до іншої кімнати, а він та ОСОБА_13 продовжили розпивати алкогольні напої. Пізніше ОСОБА_13 почав висувати претензії щодо того, що вони всі пили за його гроші, почав ображати його нецензурною лайкою словами, що порочили його людську гідність. Тоді він дуже розлютився на ОСОБА_13 , схопив зі столу кухонний ніж та наніс ОСОБА_13 один удар в область грудної клітини. Після того, як він вдарив ОСОБА_13 ножем, від одразу отямився та зрозумів, що накоїв. Він одразу розбудив ОСОБА_15 , і вони разом впевнилися, що ОСОБА_13 помер. Тоді він хотів викликати міліцію, але телефон ОСОБА_15 був розряджений, і він побіг до ОСОБА_9 і вже з його телефону викликав наряд міліції. Він не переховувався від слідства, фактичні обставини справи, викладені в обвинувальних актах, не оспорював, щиро розкаявся за свій вчинок, просив суворо не карати.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина у скоєнні інкримінованих злочинів підтверджується сукупністю зібраних доказів, які частково були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до інформації виконавчого комітету Костянтинівської міської ради за вих. №1900/12 від 03.11.2014 року заяви щодо обстеження об`єкта, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , з метою одержання ліцензії на здійснення господарської діяльності із заготівлі та переробки металобрухту, до виконкому не надходило. Акт обстеження щодо одержання ліцензії із заготівлі, переробки металобрухту за зазначеною адресою не видавався.
Відповідно до протоколу обшуку від 13.11.2014 року в ході обшуку території, будівель та інших приміщень за адресою: АДРЕСА_3 , було виявлено і вилучено грошові кошти загальною сумою 50 грн., брухт чорних металів загальною вагою 150 кг, механічні підлогові ваги.
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 21.01.2015 року, ОСОБА_7 детально розказав та показав на місці на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , де і яким чином він здійснював прийом, схов та збут брухту чорних металів.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 13.12.2014 року встановлено, що місцем скоєння злочину є літня кухня, розташована на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , в якій у кріслі в положенні сидячи виявлений труп чоловіка з раною щелевидної форми з рівними краями на передній поверхні грудної клітини праворуч в проекції другого межребірря по задньоключичній лінії. В ході огляду також виявлено нашарування речовини бурого кольору у вигляді плями на нижній поверхні крісла, з якої зроблено змив за допомогою марлевого тампону, який вилучено до ОСОБА_16 ; та кухонний ніж з нашаруваннями речовини бурого кольору на клинку, який також вилучено до ОСОБА_16 .
Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 14.12.2014 року за участю обвинуваченого ОСОБА_7 останній детально розказав та показав на місці про обставини скоєння ним вбивства ОСОБА_10 .
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 17.02.2015 року при судово-медичному обстеженні трупу ОСОБА_10 було виявлено проникаюче колото-різане поранення грудної клітини праворуч з пошкодженням правої підключичної артерії та верхівки правої легені, яке утворилося в результаті дії колюче-ріжучого предмету, яким міг бути ніж, в результаті нанесення одного впливу, можливо у строк та при обставинах, зазначених в постанові та відносяться відносно живої людини до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечне для життя. Утворення тілесного ушкодження, яке є у потерпілого ОСОБА_10 , можливо при обставинах, на які вказав підозрюваний ОСОБА_7 в ході слідчого експерименту.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_7 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та приймаючи до уваги, що прокурор також не оспорював встановлені фактичні обставини, при яких скоєно злочин, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів у повному обсязі.
Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого та частково дослідивши матеріали кримінального провадження, прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів при встановлених судом обставинах доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати:
- за ч. 1 ст. 213 КК України як здійснення операцій з брухтом чорних металів без державної реєстрації, організація незаконного пункту прийому прийому, схову та збуту металобрухту;
- за ч. 1 ст. 115 КК України як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєних злочинів, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.
При дослідженні особи обвинуваченого встановлено, що він раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, має чотири незняті та непогашені у встановленому законом порядку судимості, на обліках в диспансерах м. Костянтинівка Донецької області не перебуває, не працює, не має стійких соціальних зв`язків, за місцем проживання характеризується посередньо.
Відповідно до висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи №3 від 09.01.2015 року ОСОБА_7 страждає на синдром алкогольної залежності (хронічний алкоголізм постійної форми пияцтва з психопатизацією особистості по експлозивно-збудливому типу в ред. МКБ-9). В момент скоєння злочину міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, не перебував у тимчасово хворобливому стані, який би позбавляв його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. В теперішній час ОСОБА_7 може усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Під ст.. 20 КК України (обмежена осудність) не підпадає.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого як за ч. 1 ст. 213 КК України, так і за ч. 1 ст. 115 КК України, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого за ч. 1 ст. 115 КК України, суд визнає скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого за ч. 1 ст. 213 КК України, судом не встановлено.
При таких обставинах, суд вважає, що покарання обвинуваченого за ч. 1 ст. 213 КК України повинно бути у виді громадських робіт, а за ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі, оскільки вважає, що саме такі покарання є необхідними та достатніми для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 70 КК України обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно визначити остаточне покарання за сукупністю злочинів за цим вироком шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.
Разом з тим, суд враховує, що ОСОБА_7 раніше був засуджений за вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 21.11.2014 року за ст. 309 ч. 1 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 850,00 грн. Як встановлено судом, штраф ОСОБА_7 не сплачено, тобто скоїв новий злочин до відбуття призначеного судом покарання, а тому суд, при призначенні йому покарання у відповідності зі ст.. 71 КК України вважає за необхідне призначити йому остаточне покарання за сукупністю вироків, з урахуванням правил встановлених ч. 3 ст. 72 КК України відповідно до якої основне покарання у виді штрафу при призначені його за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає і виконується самостійно.
Питання про речові докази необхідно вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили слід залишити без зміни.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 213, ч. 1 ст. 115 КК України та призначити покарання:
· за ч. 1 ст. 213 КК України у виді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт;
· за ч. 1 ст. 115 КК України у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, визначити засудженому ОСОБА_7 покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та призначити остаточне покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного за цим вироком покарання повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 21.11.2014 року, остаточно призначивши до відбування ОСОБА_7 покарання за сукупністю вироків у виді 8 (восьми) років позбавлення волі та штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
На підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень виконувати самостійно.
До набрання вироком законної сили обраний відносно засудженого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без зміни.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_7 рахувати з дня фактичного затримання 14.12.2014 року.
· металобрухт вагою 150 кг, переданий на зберігання до КЗРД Костянтинівського МВ ГУМВС України в Донецькій області відповідно до квитанції №838 від 17.11.2014 року знищити;
· грошові кошти в сумі 86 (вісімдесят шість) гривень, передані на зберігання до сейфу №66 слідчого СВ Костянтинівського МВ ГУМВС України в Донецькій області ОСОБА_17 звернути на користь держави;
· поліетиленові пакети з особистими речами ОСОБА_10 , із спортивними штанями ОСОБА_7 , із футболкою ОСОБА_7 , із змивом з крісла у кімнаті за адресою: АДРЕСА_2 , із змивами з рук ОСОБА_7 , з кухонним ножем, із зрізами нігтів з рук ОСОБА_10 , із зрізами нігтів з рук ОСОБА_7 , передані на зберігання до КЗРД Костянтинівського МВ ГУМВС України в Донецькій області відповідно до квитанції №923 знищити;
· механічні підлогові ваги, передані на зберігання під розписку ОСОБА_8 знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Запорізької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий

Судді: