Справа № 1-72
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2008 року Турківський районний суд Львівської області

в складі : головуючого - судді Спурза М. В.

при секретарі
Яворській І. М.

з участю прокурора
Гошовського М. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Турка
кримінальну справу про
обвинувачення ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1р. н., уродженця та жителя
АДРЕСА_1, фактично проживає АДРЕСА_2, гр-на України, українця, освіта
середня, не працюючого, не одруженого,
проживаючого у фактичному шлюбі, має на утриманні 2 неповнолітніх дітей, військовозобов'язаного,
інвалідності не має, депутатом не являється, в силу ст 89 КК України -
раніше не судимого,

по ст. ст358 ч. 2, 358 ч. 3, 190 ч. 1 КК України ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, в листопаді 2005 року з метою отримання споживчого кредиту у філії Турківського
відділення Ощадного банку № 6317 за попередньою змовою з невстановленою
слідством особою, подав свої анкетні дані для виготовлення довідки про доходи
за 2005 рік внаслідок чого ним та
невстановленою слідством особою було складено завідомо неправдивий документ, а
саме довідку про доходи № 91/1 від 22 листопада 2005 року на ім'я ОСОБА_1 за
2005 рік, згідно якої він в період з 01 червня 2005 року по 31 листопада 2005
року, працюючи водієм малого колективного підприємства “ТЕТРІС” отримував
заробітну плату на загальну суму 5240 гривень, а фактично ОСОБА_1 в даний
період часу не працював і заробітної плати не отримував.

Крім цього, ОСОБА_1, в листопаді
2005 року використав завідомо неправдиво підроблений документ, довідку про
доходи № 91/1 від 22 листопада 2005
року, згідно якої йому нараховували заробітну плату за 2005 рік в сумі 5240
гривень, а фактично ОСОБА_1 на даному підприємстві не працював і заробітної
плати не отримував і подавши даний, завідомо підроблений документ у філію
Турківського відділення Ощадного банку № 6317, отримав споживчий кредит на речі
широкого вжитку, який вчасно не
погасив, на загальну суму 4998 гривень.

Крім цього, ОСОБА_1, в листопаді 2005 року з метою отримання коштів,
зловживаючи довірою працівників банку, оформив кредит у філії Турківського
відділення Ощадного банку № 6317 на речі широкого вжитку а саме меблі на
загальну суму 4998 гривень і вчасно не погасив його, та порушуючи правила договору
застави, дані меблі продав, а гроші привласнив і витратив на власні
потреби.

Свою вину у підробленні службового документа вчинене за попередньою змовою
групою осіб, використанні завідомо підробленого документа, та заволодінні чужим
майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою
(шахрайство) при вищевказаних обставинах підсудний визнав повністю, від дачі пояснень відмовився. Не
заперечує і просить визнати недоцільним дослідження доказів по справі.

Суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно обставин підроблення службового документа, вчинене за
попередньою змовою групою осіб, використання завідомо підробленого документа,
та заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання
довірою (шахрайство), так як дані обставини не оспорюються всіма учасниками
судового розгляду і суд не має сумнівів у добровільності та істинності їх
позицій.

Суд вважає, що дії ОСОБА_1
правильно кваліфіковані по ст. 358 ч. 2 КК України, оскільки останній, за
попередньою змовою групою осіб, підробив службовий документ.

Суд також вважає, що дії ОСОБА_1
правильно кваліфіковані по ст. 358 ч. 3 КК України, оскільки останній використав завідомо підроблений документ.

Суд також вважає, що дії ОСОБА_1
правильно кваліфіковані по ст. 190 ч. 1
КК України, оскільки останній заволодів
чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство).

При призначенні міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого
злочину та особу підсудного, а саме те, що вчинені ним злочини, передбачені ст. 358 ч. 3, 190 ч.
1 КК України відносяться відповідно до
злочинів невеликої тяжкості, а злочин, передбачений ст. 358 ч. 2 КК України
відноситься до злочинів середньої тяжкості, щире розкаяння у вчиненому і те, що
підсудний позитивно характеризується по місцю проживання, має на
утриманні 2 малолітніх дітей.

Враховуючи наведені обставини у їх
сукупності, суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного можливе без
ізоляції від суспільства, а тому йому
слід обрати покарання у межах санкцій статтей із застосуванням ст. 75 КК
України.

В силу ст. 328 КПК України до
задоволення підлягає цивільний позов.

Керуючись ст. ст. 323 , 324 КПК України , суд ,-

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_1 визнати винним та засудити:

по ст.. 358 ч.2 КК України на 2 рік позбавлення волі,

по ст. 358 ч. 3 КК України на 2 роки обмеження волі,

по ст. 190 ч. 1 КК України на2 роки обмеження волі,

на підставі ст. 70 КК України остаточно обрати покарання
шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначити покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України
звільнити засудженого від відбуття призначеного покарання з випробувальним
терміном 2 роки.

Міру запобіжного заходу засудженому
- підписку про невиїзд, залишити без змін до вступу вироку в законну силу .

Стягнути із ОСОБА_1 в користь філії Турківського відділення Ощадного банку
№ 6317 4998грн.

Вирок може бути оскарженим до Львівського апеляційного суду протягом 15 діб з моменту його проголошення .

Головуюча :