Справа № 201/7032/15-к
Провадження № 1кп/201/278/2015
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
4 червня 2015 року м. Дніпропетровськ

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0001464 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

в судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

потерпіла ОСОБА_5

захисник ОСОБА_6

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

16.03.2015 близько 01:00 години ОСОБА_3 , знаходячись в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , вирішив зайти на кухню вищезазначеного будинку де на тумбочці в холі побачив майно яке належить ОСОБА_5 , а саме сумку чорного кольору в якій знаходився гаманець виготовлений зі шкіри червоного кольору, в якому знаходились грошові кошти та каблучка виготовлена з золота, після чого у останнього раптово виник умисел спрямований на таємне викрадення майна яке належить ОСОБА_5 .
Далі ОСОБА_3 , знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, реалізовуючи свій, раптово виниклий, злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, таємно, шляхом вільного доступу викрав майно яке належить ОСОБА_5 а саме: грошові кошти у розмірі 8000 гривень номіналом по 200 гривень та 205 Євро номіналом 100, 100, 5 Євро на загальну суму 4717,05 та каблучку виготовлену із золота 585 проби загальною вагою 1,4 грами вартістю 1288 гривень, після чого ОСОБА_3 доводячи свій злочинний намір до кінця з викраденим майном залишив приміщення будинку АДРЕСА_1 , та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, таким чином спричинив потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 14005,05 гривень.
Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин відповідальність за який передбачена ч. 1 ст. 185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному злочині визнав у повному обсязі, у скоєному розкаявся та надав пояснення, щодо обставин скоєння злочину, які повністю відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті.

Враховуючи те, що обвинувачений інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні ним злочину доведена в повному обсязі і умисні дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна крадіжка.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який не судимий в силу ст. 89 КК України, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, завдану шкоду не відшкодував.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить повне визнання своєї вини.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України в судовому засіданні не встановлено.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання виключно у виді позбавлення волі, однак не в максимальному його розмірі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, даним про особу обвинуваченого, встановленим під час розгляду кримінального провадження обставинам, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а також, на думку суду, посприяє подальшому виправленню останнього та попередження вчинення ним нових злочинів.
Враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого та обставини злочину, що описано вище, суд приходить до висновку, що обвинувачений може стати на шлях виправлення без відбування покарання, а тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробовуванням.
Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на один рік, звільнивши його від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням, призначивши іспитовий строк два роки.

На підставі п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтись на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.
Суддя: ОСОБА_1