Справа № 539/2252/15-к
Пров. № 1-кп/544/82/2015
В И Р О К
іменем України
24 червня 2015 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в приміщенні Пирятинського районного суду на вул. Леніна, 41 обвинувальний акт у кримінальному провадженні, унесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за № 0001102 від 09.06.2015, відносно обвинуваченого

ОСОБА_3 , народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт. Козельщина Полтавської області, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, освіта вища, має на утриманні одну малолітню дитину, військовозобов`язаного, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 Кримінального кодексу України (далі КК України),

із участю сторін кримінального провадження з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 , із боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

у с т а н о в и в :
Органами досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_3 висунуто підозру про те, що він 08.06.2015 під час особистої зустрічі з керівником ТОВ «Фірма «Степ» ОСОБА_6 отримав пропозицію про отримання неправомірної вигоди від останнього у вигляді грошових коштів в сумі 5000 доларів США за здійснення впливу на підлеглих йому працівників Лубенської міжрайонної прокуратури, які є особами, уповноваженими на виконання функцій держави, з метою прийняття ними рішення про повернення вилученої під час обшуку в ТОВ «Фірма «Степ» комп`ютерної техніки, а також про закриття кримінального провадження №0000040 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 10.06.2015, ОСОБА_3 , перебуваючи у с.Піски Лубенського району Полтавської області, одержав від ОСОБА_6 неправомірну вимогу грошові кошти в сумі 5 000 доларів США, що згідно встановленого офіційного курсу долара до гривні становило 105750 грн, за вплив на прийняття рішення про повернення вилученої під час обшуку в ТОВ «Фірма «Степ» комп`ютерної техніки, а також про закриття кримінального провадження №0000040 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, таким чином прийняв пропозицію ОСОБА_6 та отримав неправомірну вигоду у вказаній сумі.

Кваліфікація дій ОСОБА_3 органами досудового розслідування за ч. 2 ст. 369-2 КК України, як прийняття пропозиції та одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, відповідає змісту обвинувального акта.

У судовому засіданні 24.06.2015 на вирішення суду сторонами кримінального провадження було надано угоду про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України.

Відповідно до угоди про визнання винуватості сторони визнають правильність кваліфікації діяння ОСОБА_3 за ч.2 ст. 369-2 КК України. Обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі та беззастережно визнає свою винуватість у вчинені інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення за вищевикладених обставин.

В угоді зазначається також узгоджене її сторонами основне покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та одночасного застосування додаткового покарання відповідно до приписів ч.2 ст. 55 КК України у виді позбавлення права обіймати посади у правоохоронних органах строком на 3 роки, із спеціальною конфіскацією.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить із того, що відповідно до ст. 468 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Як передбачено ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, унаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим, відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості та внаслідок його вчинення шкода завдана лише державним та суспільним інтересам.

У судовому засіданні встановлено, що зміст даної угода про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Судом установлено, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, положення ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки невиконання угоди, передбачені ч. 1 ст. 476 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 474 КПК України, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом установлено, що підстави для відмови в затвердженні даної угоди, передбачені ч.7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Згідно приписів пункту першого частини третьої статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Грошові кошти, вилучені у обвинуваченого ОСОБА_3 та визнані речовими доказами, а саме: 5 000 США та картонну коробку з написом «SCOTTISH COLLIE», у якій знаходиться закоркована пляшка віскі, необхідно повернути ОСОБА_6 , як законному власнику на підставі п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України, експериментальні зразки хімічного препарату та змиви з рук знищити.

Відповідно до ч. 5 ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація не застосовується до грошей, цінностей та іншого майна, зазначених у цій статті, які згідно із законом підлягають поверненню власнику (законному володільцю) або призначені для відшкодування шкоди, завданої злочином.

Таким чином, суд, постановляючи рішення про повернення свідку ОСОБА_6 грошових коштів, що стали предметом злочину, не застосовує до обвинуваченого заходи кримінально-правового характеру у виді спеціальної конфіскації.

Цивільний позов заявлено не було.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд -

у х в а л и в :
Угоду про визнання винуватості від 11 червня 2015 року по кримінальному провадженню, унесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001102 від 09.06.2015, укладену між прокурором Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , затвердити.

Визнати ОСОБА_3 винуватим за ч. 2 ст. 369-2 КК України та призначити узгоджене покарання у вигляді штрафу у розмірі 1500 (однієї тисячі п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 25 500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот ) грн., з позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах строком на три роки відповідно до ч.2 ст.55 КК України.

На підставі ч. 5 ст. 96-2 КК України не застосовувати до ОСОБА_3 заходи кримінально-правового характеру у виді спеціальної конфіскації.

Речові докази у справі: грошові кошти в сумі 5 000 (п`яти тисяч) доларів США та картонну коробку з написом «SCOTTISH COLLIE», у якій знаходиться закоркована пляшка віскі, що знаходяться на зберіганні в управлінні з розслідування у кримінальних провадженнях стосовно працівників прокуратури та інформаційної безпеки Генеральної прокуратури України повернути ОСОБА_6 як законному власнику; експериментальний зразок спеціального хімічного препарату «Промінь-1», опечатані змиви з рук ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , контрольні зразки бинта, якими робились змиви, які знаходяться на зберіганні в управлінні з розслідування у кримінальних провадженнях стосовно працівників прокуратури та інформаційної безпеки Генеральної прокуратури України знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених пунктами 1 та 2 частини 4 ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: