№2014/3953/13-к
Пр. 1-кс/621/371/13

УХВАЛА
Іменем України
30.12.2013 року м. Зміїв
в с т а н о в и в:
В обґрунтування скарги вказано, що 02.10.2013 року він звернувся до Зміївського РВ ГУМВС України в Харківській області з заявою про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України в якій вказав про факти вчинення відносно нього фізичного та морального насильства та систематичне порушення його прав власності з боку ОСОБА_4 та її співмешканця ОСОБА_3.
За вказаним фактом слідчим СВ Зміївського РВ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_3 було проведено перевірку та прийнято рішення про закриття кримінального провадження від 19.11.2013 року в звязку з відсутністю складу кримінального правопорушення.
Із вказаною постановою ОСОБА_1 не погоджується через невжиття слідчим всіх, передбачених законом заходів, зокрема кваліфікації протиправних дій, вчинених відносно нього, за ч.1 ст. 125 КК України з огляду на те, що ним у заяві про злочин було визначено вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України. Невідповідності встановлених в ході перевірки фактів обставинам, що мають значення у кримінальному провадженні, не вчинення дій щодо допиту свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, які мали б підтвердити факти, викладені у його заяві.
З підстави викладеного, ОСОБА_1, просив скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 19.11.2013 року, зобовязати провести повторне вивчення, дослідження та розслідування обставин, викладених у скарзі у тому числі допитати свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 та притягнути ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КК України.
У судовому засіданні ОСОБА_1 наполягав на задоволенні скарги.
Представник заявника адвокат ОСОБА_2, посилався на те, що слідчим не було у повному обсязі зясовані всі обставини справи та зроблено передчасний висновок про закриття кримінального провадження. Так, не зрозумілим є той факт чому перевірка та висновок про закриття кримінального провадження слідчим була проведена виходячи зі складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, в той час коли ОСОБА_1 чітко повідомив про вчинення відносно нього протиправних дій, які кваліфікуються за ч. 1 ст. 126 КК України. Зокрема, не вчинено дій щодо ідентифікації особи та допиту співмешканця доньки заявника про протиправність дій якого ОСОБА_1 чітко вказав у поданій до Зміївського РВ заяві. З огляду на зазначене просив скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 19.11.2013 року, зобовязати провести повторне вивчення, дослідження та розслідування обставин, викладених у скарзі у тому числі допитати свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 та притягнути ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КК України.
Прокурор Татасов С.А., у судовому засіданні вважав постанову від 19.11.2013 року про закриття кримінального провадження законною та обґрунтованою, зазначив, що підстав для її скасування не має.
Згідно ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, зокрема рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Статтею 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1)подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2)винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4)обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи помякшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5)обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.
Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Відповідно до ст. 92 КПК України, обовязок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Обовязок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.
Згідно з ч. ч. 1-4 ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Сторона захисту, потерпілий здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.
Так з матеріалів кримінального провадження ( а.с.4) вбачається, що ОСОБА_1, 02.10.2013 року звернувся до Зміївського РВ ГУМВС України з заявою про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, в якій вказав про факти вчинення відносно нього фізичного та морального насильства та систематичне порушення його прав власності з боку ОСОБА_4 та її співмешканця ОСОБА_3.
Крім того, слідчим, не прийнято мір щодо встановлення особи та допиту в ході досудового розслідування співмешканця ОСОБА_4, на імя "Володимир" на протиправність дій якого ОСОБА_1 вказав у заяві від 02.10.2013 року.
Постанова про закриття кримінального провадження не містить викладу фактичних обставин, які були встановлені в ході досудового розслідування, зокрема пояснення допитаних осіб, аналізу зібраних доказів, як вони були встановлені під час досудового розслідування та на підставі яких слідчий дійшов висновку про необхідність закриття кримінального провадження.

Таким чином, постанова про закриття кримінального провадження від 19.11.2013 року прийнята передчасно, оскільки слідчим не було в повному обсязі з'ясовано всі обставини, передбачені ст. 91 КПК України.

З огляду на викладене, враховуючи наявність сумнівів у повноті, всебічності та неупередженості дослідження обставин кримінального провадження, що стали підставою для винесення постанови від 19.11.2013 року про закриття кримінального провадження, приходжу до висновку про необхідність часткового задоволення скарги ОСОБА_1

Оскільки прийняття рішення з приводу вимог скарги про зобовязання провести повторне вивчення, дослідження та розслідування обставин, викладених у заяві у тому числі допитати свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 та притягнути ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КК України, не передбачено ч. 2 ст. 307 КПК України, в задоволенні цієї частини скарги належить відмовити.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 303-307, 309 КПК України,

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 на постанову слідчого СВ Зміївського РВ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_3, про закриття кримінального провадження №0001383 від 19.11.2013 року задовольнити частково.

Постанову слідчого СВ Зміївського РВ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_3 від 19.11.2013 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001383 від 02.10.2013 року за ознаками ч. 1 ст. 125 КК України - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: