АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Гол. у І інст. ОСОБА_1 ; ЄУ № 727/9485/14-к; пр. № 11-кп/794/160/15; доп. ОСОБА_2 ; катег.: Крадіжка - ст. 185 ч.3 КК Укр.
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2015 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого , судді ОСОБА_2 ,
СуддівОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
при секретаріОСОБА_5 ,
за участю:
прокурораОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого, адвокатаОСОБА_7 ,
обвинуваченогоОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 лютого 2015 року, по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002304 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.185 ч.3 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком,
ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець АДРЕСА_1 , мешканець АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, не одружений, не працюючий, раніше судимий:

1)
вироком Ленінського районного суду м. Чернівці від 04 листопада 1997 року за ст. 206 ч.2 КК України на два роки позбавлення волі із звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком один рік та штрафом в сумі 200 грн.;
2) вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 28 лютого 2001 року за ст. 140 ч.3 КК України на один рік вісім місяців позбавлення волі;
3) вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 01 серпня 2005 року за ст. 185 ч.2 КК України на два роки шість місяців позбавлення волі;
4) вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 28 вересня 2012 року за ст. 185 ч.2 КК України на три роки позбавлення волі;
5) вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 29 січня 2013 року за ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 70 КК України на п`ять років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання по амністії на підставі ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 10 червня 2014 року,
засуджений за ст. 185 ч.3 КК України на три роки позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишено утримання під вартою, строк відбуття покарання обчислюється з 17 вересня 2014 року.

Стягнуто із ОСОБА_9 на користь держави судові витрати пов`язані з проведенням експертиз, в сумі 823 гривень 81 коп.
Вирішено питання про речові докази.
Згідно з вироком, ОСОБА_8 визнаний винний в тому, що 12 вересня 2014 року, приблизно о 13 годині 30 хвилин проникнув на територію будинку АДРЕСА_3 , де під сходами знайшов ключ від вхідних дверей, якими відкрив двері і проникнувши в будинок таємно викрав належні потерпілому ОСОБА_10 планшет марки «Престиж» вартістю 4000 грн., ноутбук марки «Асус» вартістю 2000 грн. та інше майно, на загальну суму 6510 грн.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок суду змінити, перекваліфікувати його дії з ст. 185 ч.3 КК України на ст. 185 ч.2 КК України, посилаючись на те, що в будинок потерпілого ОСОБА_10 він зайшов з метою забрати пояс для підтримки хребта, який в ньому залишив і побачивши в одній із кімнат планшет та ноутбук вирішив їх викрасти, тому умисел на крадіжку у нього виник в будинку після проникнення до нього, внаслідок чого в його діях відсутня кваліфікуюча ознака проникнення в житло.

Заслухавши доповідь судді, який доповів зміст оскаржуваного рішення, доводи обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, міркування прокурора про залишення вироку суду без змін, провівши судові дебати та заслухавши обвинуваченого ОСОБА_8 в останньому слові, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданої апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у таємному викрадені чужого майна, повторно, поєднаного з проникненням у житло, за обставин зазначених у вироку, повністю доведена дослідженими судом першої інстанції доказами, яким дана правильна юридична оцінка.
Так, сам обвинувачений ОСОБА_8 в ході розгляду справи в суді підтвердив, що 12 вересня 2014 року приблизно в 13 годині 30 хвилин, зайшов на територію будинку АДРЕСА_3 , де знайшовши під сходами ключ відкрив вхідні двері будинку і опинившись в ньому таємно викрав належні потерпілому ОСОБА_10 планшет, ноутбук, рюкзак та блокнот.
Потерпілий ОСОБА_10 показав суду, що влітку та восени разом з ОСОБА_8 та іншими робітниками працювали на будівельному об`єкті, і тимчасово проживали в будинку АДРЕСА_3 . Обвинувачений працював з ними недовго і залишив роботу. Ввечері 12 вересня 2014 року повернувшись з роботи в будинок АДРЕСА_3 він виявив, що в нього викрали планшет марки «Престиж» вартістю 4000 грн., ноутбук марки «Асус» вартістю 2000 грн., рюкзак та блокнот.
Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 підтвердили, що працюючи на будівництві, проживали в будинку АДРЕСА_3 , ключ від вхідних дверей зберігали під сходами будинку про що знали всі члени бригади, в тому числі і ОСОБА_8 . Шкіряний пояс для підтримки хребта ОСОБА_8 не використовував і в будинку його не залишав.
З протоколів добровільної видачі (а.с. № 31-32, 68) видно, що обвинувачений та ОСОБА_13 добровільно видали речі, які були викрадені у потерпілого ОСОБА_14 .
Досліджені судом докази повністю спростовують доводи апеляційної скарги ОСОБА_8 , що він проникнув в будинок з метою забрати пояс для підтримки хребта і умисел на вчинення крадіжки у нього виник після того як він опинився в будинку з цією метою.
Таким чином, суд прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у таємному викраденні чужого майна, повторно, з проникненням у житло, тому його дії правильно кваліфіковано за ст. 185 ч.3 КК України.
Що стосується міри покарання, то вона призначена обвинуваченому у відповідності до вимог ст.ст. 65-67 КК України, з урахуванням тяжкості скоєного злочину, даних про його особу і обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання, зокрема, що він позитивно характеризується, відшкодував завдану шкоду, раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів.

Взявши до уваги ці обставини, суд призначив ОСОБА_8 за ст.185 ч.3 КК України покарання встановлене найнижчою межею цього закону у виді трьох років позбавлення волі, тому апеляційний суд беручи до уваги особу ОСОБА_8 , що він раніше неодноразово судимий і після звільнення з місць позбавлення волі протягом року знову вчинив умисний тяжкий, корисливий злочин, не знаходить підстав для пом`якшення йому призначеного судом покарання.

На підставі наведеного керуючись ст.ст.407, 418 КПК України, колегія судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 лютого 2015 року щодо обвинуваченого ОСОБА_8 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим ОСОБА_8 , який утримується під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий, суддя ОСОБА_2

Судді

ОСОБА_3

ОСОБА_4

21.04.2015 року

ОСОБА_2