У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України

у складі:

головуючого - судді

Редьки А.І.,

суддів

Пошви Б.М. і Жука В.Г.,

за участю прокурора

Кравченко Є.С.,

розглянула
в судовому засіданні 12 квітня 2007 року в м. Києві кримінальну справу
за касаційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_1. на вирок Арцизького
районного суду Одеської області від 26 липня 2005 року та ухвалу апеляційного
суду Одеської області від 28 лютого 2006 року.

Вироком Арцизького районного
суду Одеської області від 26 липня 2005 року

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,

уродженця
АДРЕСА_1 Арцизького району Одеської області, раніше не судимого,

засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_2. від призначеного покарання
звільнено з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2. на користь потерпілого
ОСОБА_2. 2000грн. на відшкодування моральної шкоди.

За вироком суду ОСОБА_2. визнано винним і засуджено за те, що він в червні
2004 року, з метою викрадення чужого майна, незаконно проник в буд. АДРЕСА_2
Арцизького району Одеської області, де пошкодив двері та навісний замок на
двері одної з кімнат, проник в неї, і таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_2.
на суму 394грн.

Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду Одеської області від 28 лютого 2006 року вирок щодо
ОСОБА_2. залишено без зміни.

У касаційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_1. просить скасувати
судові рішення щодо ОСОБА_2., а справу направити на нове розслідування,
посилаючись на неповноту досудового та судового слідства, у зв'язку з чим
висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Крім того вказує на
істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, прокурора, яка просила
частково задовольнити касаційну скаргу представника потерпілого, перевіривши
матеріали справи та доводи, наведені у касаційній скарзі, колегія суддів
вважає, що вони підлягають задоволенню частково з таких підстав.

Ст. 299 КПК України визначає обсяг доказів, що підлягають дослідженню. Цей
обсяг визначається необхідністю всебічно, повно, об'єктивно дослідити обставини
справи. Відповідно до ч. 2 ст. 299 КПК України суд вправі, якщо проти цього не
заперечують учасники судового розгляду, визнати недоцільним дослідження доказів
стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і це є право,
а не обов'язок суду.

Як убачається з матеріалів кримінальної справи, органами досудового
слідства ОСОБА_2. було пред'явлено обвинувачення у вчиненні злочину,
передбаченого за ч. 3 ст. 185 КК України, а саме в тому, що він таємно викрав
майно потерпілого ОСОБА_2. на суму 394грн., поєднане з проникненням у житло.

Потерпілий ОСОБА_2. на досудовому слідстві був не згідний з обсягом
обвинувачення щодо ОСОБА_2. в частині викраденого майна.

З протоколу судового засідання від 26.07.2005р. вбачається, що справа щодо
ОСОБА_2. слухалась у відсутності потерпілого та його представника, яким було
направлено повідомлення про день і час розгляду справи. Справа слухалася без
дослідження доказів, відповідно до вимог
ст. 299 КПК України, оскільки засудженим не оспорювалися фактичні
обставини справи. Проте, у скарзі
представника потерпілого обґрунтовано зазначено про те, що як судом першої
інстанції, так і апеляційним судом не враховано, що потерпілий під час
досудового слідства настоював на тому, що саме ОСОБА_2. у нього викрав майно на
суму 2500грн., а не на суму 394грн, як йому було пред'явлено обвинувачення,
тобто оспорював фактичні обставини справи, у зв'язку з чим суд не мав права
розглядати справу у відсутності потерпілого або його представника без
дослідження доказів, а зобов'язаний був їх дослідити в повному обсязі.

Відповідно до роз'яснень
п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 2.07.2004р. №13 “Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих
від злочинів” суди зобов'язані вжити всіх
можливих заходів до забезпечення участі потерпілого в судовому засіданні. У
разі, коли потерпілий не з'явився за викликом, суд відповідно до ч. 1 ст. 290
КПК України вирішує питання про розгляд справи або його відкладення залежно від
того, чи можливо за відсутності потерпілого з'ясувати всі обставини справи і захистити його права та законні інтереси.

Таким чином, доводи скарги у цій частині є
обґрунтованими, а тому колегія суддів вважає, що судові рішення підлягають
скасуванню, справа направленню на новий судовий розгляд, який належить провести
з дотриманням вимог закону.

Ураховуючи викладене, керуючись ст. ст. 395, 396 КПК України, колегія
суддів Судової палати Верховного Суду України у кримінальних справах

у х в а л и л а :

касаційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_2. - ОСОБА_1. задовольнити
частково, вирок Арцизького районного суду Одеської області від 26 липня 2005
року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 28 лютого 2006 року щодо ОСОБА_2
скасувати, справу направити на новий судовий розгляд у той же суд в іншому
складі суддів.

С у д д і :

Редька А.І. Пошва Б.М. Жук В.Г.