Справа № 477/3066/14-к
Провадження № 1-кп/477/40/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2015 року Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:
головуючої по справі - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт.Березнегувате Миколаївської області, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, неповнолітніх дітей не має, не працюючого, не судимого, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,
· у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 ,
04 грудня 2013 року, приблизно о 15-30 годині, в світлий час доби, за умовами не обмеженої видимості, водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем «DAF» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 із напівпричепом-рефрижератором номерний знак НОМЕР_2 , рухався по сухій, горизонтального поперечного та повздовжнього профілю, без пошкоджень проїзній частині автодороги «Миколаїв-Дніпропетровськ» з боку с.Мішкове-Погорілове Жовтневого району Миколаївської області в напрямку м.Миколаєва. При проїзді вищевказаної автодороги біля с. М-Погорілове, водій ОСОБА_5 , виконуючи випередження автомобілю «Камаз» номерний знак НОМЕР_3 із причепом «СЗАП» номер НОМЕР_4 , який рухався по правій смузі дороги в попутному йому напрямку, та завершуючи маневр випередження, маючи намір продовжити рух по правій смузі руху, порушуючи вимоги п. 2.3 «б», 10.1, 12.1, 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху України, а саме: проявляючи неуважність до дорожньої обстановки, перед зміною напрямку не впевнившись в безпеці свого маневру, легковажно розраховуючи на власний досвід керування транспортним засобом, після завершення маневру перестроєнням на праву смугу руху, не обрав безпечний боковий інтервал, та допустив бічне контактування задньою частиною напівпричепу з велосипедистом ОСОБА_6 , який в цей час рухався по правому краю проїзної частини, в попутному йому напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді фрагментарного перелому лівої плечової кістки зі зміщенням, лівостороннього пневмотораксу, що відносяться до категорії середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав та пояснив, що дійсно у час та місці, що зазначені в обвинувальному акті він, перебуваючи у трудових відносинах із ТОВ «Аллюр-Авто», керував орендованими цим товариством автомобілем ДАФ із орендованим. Біля с. М-Погорілове, він випередив автомобіль КАМАЗ, що рухався повільно, при цьому бачив, що попереду вказаного автомобілю рухався велосипедист. Після випередження він прийняв вліво, аби об`їхати велосипедиста, але почув якийсь удар та в дзеркало заднього виду побачив, як велосипед відлетів із чоловіком у бік узбіччя. Через це він негайно загальмував, увімкнув аварійні сигнали та вискочив з автомобілю. В цей час у керований ним причеп здійснив зіткнення автомобіль Камаз, якого він випередив.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 4 грудня 2013 року біля 16 години їхав на велосипеді з дачної ділянки по узбіччю автодороги біля с.М-Погорілове по правій смузі руху в напрямку м. Миколаєва. По ходу руху, його випередив автомобіль ДАФ з напівпричепом та він відчув удар в частині напівпричепу вказаного автомобілю, від чого його відкинуло в бік узбіччя, та подальших подій він не пам`ятає. Через зіткнення із напівпричепом він отримав тілесні ушкодження, у зв`язку з чим проходив тривале лікування. Після перенесених травм він відчуває біль у плечі та ліктьовому суглобі.
Крім пояснень обвинуваченого та свідчень потерпілого, вина ОСОБА_5 у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_6 також підтверджуються дослідженими судом письмовими доказами.
Так, місце та час дорожньо-транспортної пригоди підтверджуються даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 04 грудня 2013 року, згідно якого було проведено огляд ділянки 316 км. автодороги «Миколаїв-Дніпропетровськ», де зафіксовано наїзд на велосипедиста та зіткнення транспортних засобів КАМАЗ із причепом державні номери відповідно НОМЕР_5 та НОМЕР_4 , а також автомобілю ДАФ із напівпричепом номерні знаки відповідно НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , належність останнього ОСОБА_8 (а.с. 49-65).
До протоколу долучено схему ДТП із фіксуванням слідової інформації (а.с. 66).
Згідно висновку експерта № 2094 від 29.04.2014 року, рульове управління, тормозна система і ходова частина автомобілю тягача ДАФ н.з НОМЕР_6 та напівпричепа на момент дослідження події ДТП знаходились в робочому стані, забезпечували водію прямолінійний стійкий рух без будь-яких несправностей, що могли б раптово виявитися та вплинути на працездатність гальм та стійкість транспортного заходу при його русі в ходовій частині. Також водій міг контролювати рух транспортного засобу, забезпечивши технічну можливість гальмування з відомою йому ефективністю та за допомогою рульового управління контролювати напрямок руху без несправностей, що могли потягти раптовий увід автомобілю в бік (а.с. 44-46).
За даними висновку трасологічної експертизи від 20.06.2014 року, проведено дослідження слідової інформації з контактування автомобілю ДАФ з напівпричепом із велосипедистом ОСОБА_6 (а.с. 22-27).
За висновком судової авто-технічної експертизи № 750 від 31.10.2014 року по дослідженню обставин зіткнення автомобілю ДАФ з велосипедом під керуванням ОСОБА_6 , то в даних дорожніх умовах водію автомобілю ДАФ ОСОБА_5 необхідно було діяти згідно вимог п.п. 10.1 та 13.3 Правил дорожнього руху України, згідно яких, після виявлення попереду автомобілю КАМАЗ перестроїтися в правий бік, дотримуючись особливих правил перестроєнням для автопоїзда (а саме: при виконанні маневру водій повинен враховувати габаритний коридор при наростанні швидкості руху автопоїзду, віляння причепу та зниження стійкості) та при випередженні велосипедиста обрати необхідний безпечний боковий інтервал не менше 1,1 м.
Технічна можливість попередження пригоди визначалася виконанням водієм ОСОБА_5 вимог п.п. 10.1 та 13.3 ПДД, для чого у ситуації що склалася у нього не було перешкод технічного характеру. Не виконання даних вимог Правил дорожнього руху знаходяться в причинному зв`язку з наїздом на велосипедиста (а.с. 85- 89).
За даними висновку судово-медичної експертизи № 22 від 21.01.2014 року у ОСОБА_6 мали місце тілесні ушкодження у виді фрагментарного перелому лівої плечової кістки зі зміщенням, лівостороннього пневмотораксу, що відносяться до категорії середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. Вказані тілесні ушкодження могли виникнути від дії тупих твердих предметів по механізму удару, можливо в строк і при обставинах, що вказані в постанові, тобто в момент ДТП, що мало місце 04.12.2013 року.
В момент ДТП потерпілий був обернений лівою половиною тіла до автомобілю. При токсикологічному дослідженні крові ОСОБА_6 етиловий спирт не виявлено.
За характером ушкоджень, що зазначені у медичних документах, експерт дійшов висновку, що останні могли виникнути внаслідок травматичної дії виступаючих частин автомобілю, що рухався, в область лівої половини тіла (а.с. 77-78).
Аналізуючи зібрані за справою докази, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у порушенні Правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесні ушкодження, та дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковано органом досудового розслідування за ч.1 ст. 286 КК України.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, його позитивну характеристику за місцем проживання, враховує його щире каяття у вчиненому, скоєння кримінального правопорушення, що не є умисним, та приходить до висновків про можливість виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним інших кримінальних правопорушень без ізоляції від суспільства із застосуванням ст. 75 КК України. З урахуванням вищевикладеного, а також враховуючи, що відсутні обставини, які б обтяжували відповідальність обвинуваченого, що можливість працевлаштування обвинуваченого пов`язана із його професією водія, суд вважає можливим призначити йому покарання без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Вирішуючи питання щодо заявлених цивільних позовів, суд дійшов наступного висновку.
За даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 , виданого Миколаївським відділом реєстраційно-екзаменаційної роботи УДАІ УМВС 20.12.2008 року, власником автомобілю ДАФ, модель ТЕ 95 ХF 430, тип транспортного засобу вантажний тягач-Е, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить ОСОБА_8 (а.с. 83).
За договором (найму) оренди від 28.04.2010 року, вказаний автомобіль було орендовано у власника ОСОБА_8 товариством з обмеженою відповідальністю «АЛЛЮР-ТРАНС» (а.с. 96).
Відповідно до договору транспортного засобу від 01.10.2013 року ТОВ «С.В.-Євротранс» передав в оренду транспортний засіб марки EUER, 1989 року випуску, тип ТЗ напівпричіп рефрижератор-Е, реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с. 94).
Відповідно до страхового полісу № АЕ/ 0588667 від 16.01.2013 року, ТОВ «С.В. Євротранс» застрахувало свою цивільно-правову відповідальність внаслідок ДТП за участю застрахованого автомобілю - марки EUER, 1989 року випуску, тип ТЗ напівпричіп рефрижератор-Е, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Страховиком виступило публічне акціонерне товариство «Гарант-Авто» Миколаївська філія (а.с. 90).
Товариством «Аллюр-Авто» відповідно до страхового полісу № АС / 2848578 від 22.05.13 року проведено страхування цивільно-правової відповідальності внаслідок ДТП за участю застрахованого автомобілю ДАФ номерний знак НОМЕР_1 страховиком ПАТ УСК «Гарант-Авто» Миколаївська філія (а.с. 19).
Відповідно до ст. 1187 ЦК України - Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Як зазначено вище автопоїзд ДАФ з напівпричепом знаходився в оренді ТОВ «Аллюр-Авто», та у трудових відносинах із яким перебуває ОСОБА_5 , отже відповідно до ст. 1172 ЦК України, вданому випадку має місце цивільна відповідальність ТОВ «Аллюр-Авто».
Товариством «Аллюр-Авто» проведено страхування своєї цивільно-правової відповідальності внаслідок ДТП за участю застрахованого автомобілю.
Як встановлено судом, вищевказана дорожньо - транспортна пригода відбулася за участю застрахованого автомобілю ДАФ з напівпричепом.
Згідно з п.22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до ст. 23 цього ж Закону - шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.
Згідно ст.1194 ЦК України, особа яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зобов`язана відшкодувати лише різницю між фактичним розміром завданої шкоди і страховою виплатою у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування потерпілому шкоди.
Згідно розділу 4 Полісу страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 100 тис. грн., за шкоду заподіяну майну 50 тис. грн.
А отже, передбачена умовами договору страхова сума є достатньою для відшкодування заподіяної потерпілому ОСОБА_6 документально підтвердженої суми матеріальної шкоди, пов`язаної із лікуванням внаслідок завданих йому тілесних ушкоджень від вищевказаної ДТП, в розмірі 8805 грн.
Щодо заявлених ОСОБА_6 вимог про стягнення із страховика та ОСОБА_5 моральної шкоди, то відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України - Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає в тому числі, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.
Згідно приписів ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , Страховиком (а у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.
Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди потерпілий зазнав фізичного болю від отриманих травм та страждання через погіршення стану його здоров`я, а тому його вимоги щодо стягнення моральної шкоди обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Разом з тим, визначаючи розмір цього відшкодування, суд приймає до уваги перенесені потерпілим фізичний біль та тривалість лікування, при цьому враховуючи принципи розумності та справедливості, що вказані травми потерпілий отримав внаслідок неумисних дій, а з необережності обвинуваченого, та вважає можливим стягнути на користь потерпілого у відшкодування моральної шкоди 20 тис. грн., з яких 1000 грн. підлягає відшкодуванню зі страховика, а решта з обвинуваченого.
Вимоги прокурора щодо стягнення з ОСОБА_5 на користь департаменту фінансів Миколаївської міської ради витрати медичної установи на лікування потерпілого ОСОБА_6 в сумі 4769,24 грн., з урахуванням положень ст. 1206 ЦК України та Порядку обчислення розміру і фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою КМУ №545 від 16.07.1993 року, документально підтверджені (а.с. 79), обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Долю речових доказів вирішити відповідно до приписів ст. 100 КПК України.
На підставі ст. 124 КПК України з обвинуваченого підлягає стягненню на користь експертної установи процесуальні витрати з залучення експертів в загальному розмірі 3031,65 грн. При цьому, зменшуючи розмір процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням автотехнічної експертизи № 750 від 31.10.2014 року, суд виходив з того, що на вирішення експертів, окрім іншого, були поставлені питання та відповідно проведені дослідження як з обставин вищевказаної ДТП, так і обставин зіткнення автомобілю КАМАЗ із автопоїздом ДАФ, що не має доказового значення у вказаному кримінальному провадженні.
Керуючись ст. ст. 366, 367, 374 КПК України, суд -
ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років обмеження волі без позбавлення права керування транспортними засобами.
На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання звільнити, якщо він на протязі двох років іспитового терміну не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
На підставі п.3 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 повідомляти органи кримінально виконавчої системи про зміну місця проживання чи роботи.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_5 не обиралася.
Речові докази по справі: автомобіль «КАМАЗ» з причепом, переданий ОСОБА_9 та автомобіль ДАФ з напівпричепом, переданий ОСОБА_5 , повернути власникам.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_6 у відшкодування моральної шкоди 19 000 (дев`ятнадцять тисяч) грн.
Стягнути з ПАТ УСК «ГАРАНТ-АВТО» на користь потерпілого ОСОБА_6 у відшкодування моральної шкоди 1000 (одна тисяча) грн. та у відшкодування матеріальної шкоди - 8805 (вісім тисяч вісімсот п`ять) грн.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно вручити засудженому, прокурору та потерпілим.

Не пізніше наступного дня з дня винесення, направити копію вироку страховій компанії ПАТ УСК «Гарант-Авто».

Суддя ОСОБА_1