Дата документу Справа № 320/465/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 320/465/15-к Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11сс/778/587/15 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА

30 червня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
18 червня 2015 року до апеляційного суду надійшла апеляційна скарга захисника адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області, якою було задоволено клопотання старшого слідчого СВ Мелітопольського МВ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_9 та до підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187 КК України ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяця до 11 серпня 2015 року включно.
Слідчий суддя зазначив, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Окрім того, відповідно до ст. 178 КПК України врахував і вагомість наявних доказів на підтвердження вчинення підозрюваним кримінального правопорушення і тяжкість покарання. Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, слідчий суддя прийшов до висновку, що є ризик, що ОСОБА_10 буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою скасувати та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що не згоден з правовою кваліфікацією дій, які інкриміновані ОСОБА_8 , оскільки досудовим слідством не доведено факту попередньої змови.
Стороною обвинувачення не надано доказів того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового слідства та суду, може впливати на потерпілого та вчинити інший злочин.
Посилання слідчого на наявність іншого кримінального провадження є необґрунтованим, оскільки ОСОБА_8 у відповідності до вимог закону про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення не повідомлено.
Як зазначає захисник матеріали кримінального провадження не містили доказів того, що більш м`який запобіжний захід не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею не надано належну оцінку даним про особу підозрюваного та не враховано наявність батька інваліда, дружини, яка має дитину інваліда, не враховано, що підозрюваний має зареєстроване місце проживання.
Захисник вважає, що рішення слідчого судді не відповідає практиці Європейського суду з прав людини, зокрема з приводу того, що одне тільки посилання суду на норму закону без зазначення підстав, з яких він вважає обґрунтованим твердження про те, що нібито заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватись від правосуддя або скоювати новий злочин, не є достатнім для ухвалення рішення про тримання під вартою.
Захисник зазначає, що у порушення ч. 3 ст. 194 КПК України слідчий суддя не визначив розмір застави для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, хоча стороною захисту зазначалось, що у підозрюваного є можливість внести заставу.
При розгляді клопотання слідчий суддя не врахував можливість обрання іншого виду запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під варти.
Вважає, що слідчим суддею було формально розглянуто клопотання, що призвело до істотних порушень вимог кримінального процесуального закону.
З наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчий за погодженням з прокурором звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
У клопотанні слідчий зазначив, що ОСОБА_8 підозрюється в тому, що 6 грудня 2014 року приблизно о 23 годині 00 хвилин, перебуваючи біля магазину «Катюша», розташованого по пр. Б. Хмельницького, 89-а в Мелітополі, ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи за попередньою змовою групою осіб, разом з ОСОБА_11 та невстановленими чоловіками, маючи єдиний умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу, напали на ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . У ході нападу, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_11 та невстановленими чоловіками, нанесли ОСОБА_12 не менше двох ударів руками та ногами по голові, внаслідок чого заподіяли йому середньої тяжкості тілесні ушкодження, що потягли за собою тривалий (понад 21 добу) розлад здоров`я. Також вході нападу ОСОБА_14 разом з ОСОБА_11 та невстановленими чоловіками, нанесли потерпілому ОСОБА_13 не менше чотирьох ударів руками та ногами по голові та грудній клітині, в наслідок чого заподіяли потерпілому легке тілесне ушкодження, що потягло за собою короткостроковий (понад 6 але не більше 21 днів) розлад здоров`я.
Після чого ОСОБА_8 з метою заволодіння будь-яким майном, перевірив кишені одягу ОСОБА_15 , але будь-якого майна не знайшов.
Досудовим слідством ОСОБА_8 підозрюється в тому, що він скоїв напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій) вчинений за попередньою змовою групою осіб, що кваліфікується за ч. 2 ст. 187 КК України.
Заслухавши доповідь судді, адвоката ОСОБА_7 , який підтримав доводи, викладені в його апеляційній скарзі, просив задовольнити апеляційну скаргу та застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту, підозрюваного ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу свого адвоката, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, і наполягав на законності та обґрунтованості ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до статей 177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою - наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
Ухвала слідчого судді від 12 червня 2015 року про застосування щодо ОСОБА_14 запобіжного заходу у виді тримання під вартою відповідає вказаним вимогам закону.

З наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування щодо ОСОБА_14 запобіжного заходу у виді тримання під вартою належним чином перевірені слідчим суддею при розгляді клопотання.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_14 , дані про його особу в їх сукупності, тяжкість покарання що загрожує, а також конкретні обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя встановив, що доводи є обґрунтованими, заявлені у клопотанні ризики на даний час існують.

Зокрема, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_8 офіційно не працевлаштований, офіційного прибутку не має, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на цей час обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного корисливого тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років та який він вчинив під час іспитового строку, будучи звільненим від відбування покарання з випробуванням за вчинення іншого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

З урахуванням наведеного слідчий суддя прийшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_14 може вчинити інше кримінальне правопорушення, може незаконно впливати на потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , свідків вчиненого злочину, з метою ухилення від кримінального покарання буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, чим буде перешкоджати кримінальному провадженню.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, адекватно оцінив ступінь порушення цінностей суспільства у даному кримінальному провадженні та своїм рішенням забезпечив реалізацію мети застосування запобіжного заходу щодо певної особи у кримінальному провадженні.

У зв`язку з цим, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про необхідність застосування щодо ОСОБА_14 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та вважає, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі захисником-адвокатом ОСОБА_7 щодо відсутності підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_14 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є безпідставними.

Доводи захисника щодо порушення закону, яке полягало у не визначенні розміру застави не відповідають закону, оскільки відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12 червня 2015 року, якою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України у кримінальному провадженні № 0005694 ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 2 місяця до 16 години 00 хвилин 11 серпня 2015 року - залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

1)
2. 3.

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4