У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Філатова В.М.

суддів

Таран Т.С., Школярова В.Ф.

за участю прокурора

Яковенко Р.І.

потерпілих:

ОСОБА_4, ОСОБА_3

захисника

ОСОБА_6

засудженого

ОСОБА_2

розглянула в судовому засіданні в
м. Києві 28 серпня 2007 року кримінальну справу за касаційним поданням
прокурора який брав участь в суді першої інстанції; потерпілих: ОСОБА_3,
ОСОБА_4, захисника ОСОБА_5, засуджених ОСОБА_2, ОСОБА_1 на вирок апеляційного
суду

м. Києва від 3 травня 2007 року

Цим
вироком засуджені:

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,

уродженець м. Житомира,

українець громадянин України,

освіта середня-спеціальна,

не працюючий не одружений,

не маючий постійного місця проживання та реєстрації,

не судимий,

- за ст. 115 ч.2 п.п. 1, 12 КК України на 15
(п'ятнадцять) років позбавлення волі.

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2 народження,

уродженець АДРЕСА_1,

Рівненської області, українець громадянин
України,

освіта середня, не працюючий, не одружений,

раніше судимий:

1. 05.06.2002 року місцевим судом м. Кузнецовська,
Рівненської області за ст. 185ч. 2КК України на строк 1 рік позбавлення волі,
із застосуванням ст. 75 КК України з
іспитовим строком на 2 роки.;

2. 27.07.2006 року Кузнецовським міським судом
Рівненської області за ст. 355 ч. 3 КК
України на строк 4 роки позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік,
мешкаючий за адресою: АДРЕСА_2

- за ст. 115 ч.2 п.п. 1, 12 КК України - на
15(п'ятнадцять) років
позбавлення волі;

- за ст. 357 ч. 1 КК України - на 3 (три) роки
позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України призначено ОСОБА_2до відбуття за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого
покарання більш суворим - 15
(п'ятнадцять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України призначено за новим вироком
ОСОБА_2до відбуття за сукупністю вироків шляхом повного приєднання не відбутої
частини покарання за попереднім вироком Кузнецовського міського суду
Рівненської області від 05.06.2002 року -

16 (шістнадцять) років позбавлення волі.

ОСОБА_7,

ІНФОРМАЦІЯ_3 народження, уродженець

м. Житомир, українець,

громадянин України, освіта середня,

не працюючий не одружений мешкаючий

за адресою: АДРЕСА_3. не судимий,

– за ст. 396 ч. 1 КК України - на 3 (три) роки
позбавлення волі.

Строк відбуття покарання постановлено рахувати ОСОБА_7 з
моменту його затримання в залі суду з 3 травня 2007 року.

Стягнуто з ОСОБА_1на користь Державного
Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру 4450 гривень судових
витрат за проведення експертизи.

За вироком суду ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_7 засуджені за
вчинення злочинів за таких обставин.

В 2003 році засуджені ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
потерпілі ОСОБА_8 і ОСОБА_9 працювали різноробочими в ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_4», яке
використовувало огороджену ділянку місцевості розміщену по АДРЕСА_4як виробничу
базу, де знаходились виробничі приміщення та будівельний інвентар.

В неустановлений слідством
один із днів листопада-грудня 2003 року
потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9, прибули до АДРЕСА_5 тобто на вище вказану виробничу базу, де у вагоні пристосованому для проживання розпивали
спиртні напої з наглядно знайомими на той час ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_7

В ході розпиття спиртних напоїв, у невстановлений
слідством час доби, між ОСОБА_1та ОСОБА_8 раптово виникла сварка на грунті
особистих неприязних стосунків. В подальшому, всі засуджені та потерпілі вийшли
з вагону, на відкриту ділянку місцевості виробничої бази, де сварка між ОСОБА_1
і ОСОБА_8 переросла в бійку, в ході якої у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виник злочинний
умисел на вбивство двох осіб. Реалізуючи свій умисел та діючи за попередньою
змовою з

ОСОБА_2, ОСОБА_1, з метою умисного вбивства, ножем наніс
удар ОСОБА_8 в лівосторонню частину спини, від чого останній впав на землю.

ОСОБА_2 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_1,
усвідомлюючи противоправний характер дій, направлених на позбавлення життя двох осіб, спостерігаючи за раптово
виниклими особистими неприязними стосунками між ОСОБА_1 та ОСОБА_8, а в
подальшому бійку між ними та ніж в руці ОСОБА_1, вирішив позбавити життя і
ОСОБА_9.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на
позбавлення життя двох осіб, ОСОБА_2, перебуваючи на вказаній ділянці
місцевості виробничої бази, наніс ножем удар ОСОБА_9 в область грудної клітини,
від чого останній також впав на землю.

Після цього, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_7 продовжили
розпивати спиртні напої. В процесі вживання спиртних напоїв, ОСОБА_1 і ОСОБА_2
вирішили пересвідчитись чи було досягнуто ними злочинного умислу, спрямованого
на позбавлення життя ОСОБА_3 і ОСОБА_9. Виявивши, що потерпілі подають ознаки
життя, вони вступили в попередню змову між собою, з метою позбавлення життя
двох осіб, діючи узгоджено між собою і будучи об'єднаними єдиним умислом,
спрямованим на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 і ОСОБА_9 взяли на ділянці
виробничої бази кувалду і незважаючи на те, що ОСОБА_8 і ОСОБА_9 подають ознаки
життя, обоє засуджених діючи з метою вбивства, нанесли численні удари кувалдою,
по черзі, в область голови та тулубу ОСОБА_8, а потім і ОСОБА_9.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 122/2295/2
від 15.01.2007 року при судово-медичному дослідженні трупу ОСОБА_8 були
виявлені переломи кісток склепіння черепа в тім'япотиличній області, перелом кісток
основи черепа, переломи 6-9 ребер з права по передньопахвинній лінії і 8 лівого
ребра по коло хребтовій лінії. Ушкодження на склепінні черепа утворились від
дії не менше двох разів твердим тупим предметом з обмеженою контактною
поверхнею, можливо прямокутної форми. Ушкодження 6-9 правих ребер являються
конструкційними переломами, які могли виникнути в результаті зжаття грудної
клітини в передньозадньому напрямку. Ушкодження 8 лівого ребра могло бути
утворене травмуючим предметом, наділеним ріжучими властивостями, яким міг бути
клинок ножа.

Тілесні ушкодження виявлені на трупі при його дослідженні
являються прижиттєвими.

Труп ОСОБА_8 на момент проведення судово-медичного
дослідження, знаходився в стані пізніх трупних змін у вигляді скелетування з
повним зникненням внутрішніх органів і м'яких тканин, із-за чого встановити
причину смерті не виявляється можливим, однак враховуючи масивність розрушення
кісток склепіння і основи черепа, а відповідно і головного мозку, вищеописані
ушкодження могли послужити причиною настання смерті.

Згідно висновку судово-медичного експерта №122/2294/2 від 15.01.2007 року
при судово-медичному дослідженні трупу ОСОБА_9 виявлені переломи овальної форми
в області центру склепіння черепа і перелом з правій тім'янопотиличній області.
Ушкодження на склепінні черепа утворились від дії не менше трьох разів тупим
предметом з обмеженою контактною поверхнею, можливо прямокутної форми.

Тілесні ушкодження виявлені на трупі ОСОБА_9 при його дослідженні являються
прижиттєвими.

Труп ОСОБА_9 на момент проведення судово-медичного дослідження, знаходився
в стані пізніх трупних змін у вигляді скелетування з повним зникненням
внутрішніх органів і м'яких тканин, із-за чого встановити причину смерті не
виявляється можливим, однак враховуючи масивність розрушення кісток склепіння і
основи черепа, а відповідно і головного мозку, вищеописані ушкодження могли
послужити причиною настання смерті.

Обставини скоєння вбивства ОСОБА_8 і ОСОБА_9, спостерігав ОСОБА_7, який
заздалегідь не обіцяв ОСОБА_1 і ОСОБА_2 приховувати скоєні ними злочини. Після
вбивства ОСОБА_7, ОСОБА_1 і ОСОБА_2 викопали яму на території виробничої бази,
куди потім всі троє перенесли тіла ОСОБА_8 і ОСОБА_9, та всі разом засипали
тіла потерпілих піском.

В касаційному поданні прокурор не оспорюючи винуватість засуджених у
вчиненні інкримінованих злочинів та правильності кваліфікації їх дій вважає, що
суд призначив м'яке покарання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та суворе ОСОБА_7

Прокурор просить у зв'язку з неправильним призначенням покарання засудженим
вирок скасувати, а кримінальну справу направити на новий судовий розгляд.

В касаційних скаргах та доповненнях до них:

потерпілі ОСОБА_4, ОСОБА_3, стверджують, що вбивство їх дітей засуджені
вчинили з особливою жорстокістю та з користі.

Вони просять вирок щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 скасувати, а кримінальну справу
направити для проведення додаткового досудового слідства.

Захисник ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_2 вважає, що висновки суду
щодо його підзахисного які викладені у вироку не відповідають фактичним
обставинам справи.

Згідно доводів адвоката в матеріалах справи відсутні докази які б свідчили
про те, що засуджені мали умисел на вбивство двох осіб за попередньою змовою.

На переконання захисника в матеріалах справи немає доказів того, що ОСОБА_2
знищив паспорт потерпілого.

Він просить вирок скасувати, а кримінальну справу направити для проведення
нового розслідування.

Засуджений ОСОБА_2 стверджує, що в матеріалах справи нема доказів того, що
він разом з ОСОБА_1 домовився вбити двох потерпілих і що він це зробив.

Згідно доводів засудженого по справі недоведено з яким умислом він вдарив
кувалдою потерпілого ОСОБА_4.

ОСОБА_2 просить вирок скасувати, а кримінальну справу направити для
проведення нового розслідування.

Засуджений ОСОБА_1 стверджує, що у нього не було дружніх стосунків з іншими
засудженими як і не було умислу на вбивство двох осіб за попередньою змовою із
засудженим ОСОБА_2

ОСОБА_1 вважає, що суд виніс щодо нього суворий вирок.

Він просить прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Заслухавши доповідача,
пояснення потерпілих ОСОБА_4, ОСОБА_3, які
підтримали скаргу, пояснення
засудженого ОСОБА_2, адвоката ОСОБА_6, які також підтримали свої скарги,
міркування прокурора, яка подання підтримала частково та вважала, що вирок щодо
засуджених ОСОБА_2 і ОСОБА_1 є м'яким, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи подання та касаційних скарг і доповнення до них, колегія
суддів вважає, що вони не підлягають до задоволення.

Висновки суду щодо винності
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_7 у вчиненні злочинів за які вони засуджені,
відповідають фактичним обставинам і підтверджені доказами, зібраними та
дослідженими в судовому засіданні в передбаченому законом порядку, що не
оспорюється прокурором у поданні.

Твердження потерпілих
ОСОБА_4, ОСОБА_3 про те, що потерпілі були вбиті з особливою жорстокістю та з
користі, позбавлені підстав.

Безпідставні і доводи
засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про те, що у них не було умислу на вбивство двох
осіб за попередньою змовою.

Доводи захисника ОСОБА_5 в інтересах
засудженого ОСОБА_2 про те, що висновки суду, які викладені у вироку щодо його
підзахисного не відповідають фактичним обставинам, що в матеріалах справи нема
доказів про умисел засуджених на вбивство двох осіб за попередньою змовою,
позбавлені підстав.

Твердження захисника про те,
що в матеріалах справи нема доказів того, що ОСОБА_2 знищив паспорт потерпілого
також позбавлено підстав.

Безпідставні і доводи
засудженого ОСОБА_2 про те, що по справі не доведено з яким умислом він вдарив
потерпілого ОСОБА_4 кувалдою.

Суд першої інстанції
проаналізувавши покази засуджених, як на досудовому слідстві так і в суді та
інші докази прийшов до обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_7 вчинили інкриміновані злочини та обґрунтовано засудив їх за вчинене.

В суді засуджений ОСОБА_7 вину в приховуванні особливо тяжкого злочину
вчиненого ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 визнав повністю і підтвердив суду, що влітку
2003 року він влаштувався на роботу зварювальником на Житомирську будівельну
фірму. З м. Житомира його направили на роботу в м. Київ. В Києві він
працював ІНФОРМАЦІЯ_7. На
вказаній базі проживав у
вагончику. На базі познайомився з ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які працювали на
базі і проживали разом із ним у вагончику. Із вказаними особами підтримував
дружні стосунки.

На будівельних об'єктах особисто бачив потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Приблизно наприкінці листопада на початку грудня 2003 року на територію
виробничої бази, де вони проживали, прийшли потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9.
Останні принесли, із собою декілька пляшок
горілки. Потерпілі були вже
напідпитку. Пізніше вони сіли за
стіл у вагончику і
почали вживати спиртне. Під
час вживання спиртного між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 виникла
сварка із-за того, що останній сказав непристойну фразу
на адресу матері ОСОБА_1.

На деякий час
сварка затихла і він разом із ОСОБА_2 вийшов палити цигарки. В цей час між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 знову виникла
сварка. ОСОБА_1 взяв в руку ножа і став погрожувати ОСОБА_8. Через деякий час він почув біля вагончика голосні крики, і побачив, що ОСОБА_8 і ОСОБА_1 б'ються в ході чого потерпілий впав
на землю, а біля нього стояв ОСОБА_1. Він зрозумів, що ОСОБА_1 наніс удар ножем ОСОБА_8, від якого
останній впав на
землю. В цей час підійшов ОСОБА_2 і сказав, що і ОСОБА_9 також прийшов
кінець. Він зрозумів, що ОСОБА_2 вбив товариша ОСОБА_3, оскільки той
продовжував лежати біля складського приміщення виробничої
бази. Після цього вони втрьох: він, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зайшли до
вагончика та продовжили вживати спиртні напої. ОСОБА_1 тоді сказав, що всю відповідальність
за вчинене вбивство візьме на себе, при цьому повідомив, що
зламав ножа, коли наносив удар ОСОБА_8. ОСОБА_2 говорив, що він порізав горло ОСОБА_9. Коли він вийшов з вагончику на вулицю і підійшов до ОСОБА_3, та нахилився над ним
то йому здалося, що той дихає, про що повідомив ОСОБА_2 та ОСОБА_1. ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 вийшли із
вагончика. Пізніше він побачив як ОСОБА_1 взяв біля складу
кувалду, якою вдарив 3-5 разів лежачого ОСОБА_3. Після цього він почув, як
ОСОБА_2 попросив кувалду у ОСОБА_1 і пішов до лежачого біля складу ОСОБА_4. І
знову він почув удари кувалдою, їх було 2-3. Після цього ОСОБА_1 та ОСОБА_2
повернулись до вагончика і сказали, що треба закопати трупи. Всі втрьох вони
пішли в ліс шукати місце де закопати трупи. Він також пішов в ліс, оскільки не
хотів залишатись на базі з трупами. В лісі ОСОБА_2 говорив, що він кувалдою
розбив голову ОСОБА_9. Із розмови зрозумів, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 били ОСОБА_3
та ОСОБА_4 кувалдою.

Потім ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вирішили копати яму на території
виробничої бази. Біля вагончика земля була тверда, тому вони вирішили копати в
дальньому куті виробничої бази, де знаходився смітник. Він вирішив також
копати, щоб не викликати з боку ОСОБА_1
та ОСОБА_2 гніву. Яму копали втрьох. Першого до ями перенесли ОСОБА_3, а
потім перенесли до ями ОСОБА_4. Наступного ранку, на місцях де лежали трупи було багато крові. Тому ОСОБА_1 засипав її піском, в чому йому допомагав ОСОБА_2. ОСОБА_1 також чистив
кувалду, витираючи її ганчірками і землею. Про те, що відбулося на базі, він нікому
не розповідав.

В
судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в умисному вбивстві ОСОБА_3 та ОСОБА_4
визнав і підтвердив суду, що приїхав в м. Київ і став працювати на об'єктах
«Житомирспецбуду».

Влітку
2003 року на території виробничої бази, що по АДРЕСА_5, познайомився з ОСОБА_2.
Він жив в одному вагончику із ОСОБА_2 та став підтримувати з ним дружні
стосунки. Влітку, коли працював на об'єкті, що по вул. Санаторній в м. Києві,
то познайомився з потерпілим ОСОБА_8. Вже тоді у нього виникла неприязнь до
ОСОБА_3, який будучи в нетверезому стані заставляв його декілька разів йти за
пляшкою горілки. На вказаному об'єкті також познайомився і з товаришем ОСОБА_3,
ОСОБА_9.

Приблизно
наприкінці листопада, на початку грудня 2003 року, на базу де він разом із
ОСОБА_2 проживав, приїхав ОСОБА_8 із ОСОБА_9, які привезли не менше 4-х пляшок
горілки. Коли вживали в вагончику горілку, то між ним та ОСОБА_8 виникла
словесна сварка. Сварка виникла із-за нецензурних висловлювань потерпілого на
адресу його матері.

Приблизно
о 22-00 годині ОСОБА_2 та ОСОБА_8 разом із своїм товаришем вийшли на подвір'я
палити цигарки. На подвір'ї ОСОБА_8 та ОСОБА_2 почали боротися, при цьому
ОСОБА_8 декілька разі падав на землю, що його дуже злило. Після цього всі знову
вживали горілку в вагончику. В ході сварки ОСОБА_8 вдарив його кулаком. Він
також відповів і вдарив ОСОБА_8 і тоді між ними розпочалась бійка. Коли він
обмінявся ударами із ОСОБА_8, то в руках останнього побачив кухонного ножа. В
такій ситуації він вивернув руку ОСОБА_8, в якій той тримав ножа і цим же ножем
наніс удар в ліву лопатку останнього. ОСОБА_8 впав на землю на живіт, а ніж
залишився в нього в спині.

Пізніше
він побачив, що ОСОБА_2 йшов йому назустріч від складів. Біля яких було видно,
що на землі лежав товариш ОСОБА_3 - ОСОБА_9. ОСОБА_2 повідомив, що земляку
ОСОБА_3 також прийшов кінець і розповів, що він ОСОБА_9 порізав горло. ОСОБА_7
в цей час знаходився в вагончику і міг бачити, що відбувалось на вулиці.

Приблизно
о 24-00 годині вони вийшли на вулицю. Біля дверей вагончика лежав ОСОБА_8 і не
подавав ніяких ознак життя. Він витягнув ніж із спини ОСОБА_3. Потім із ОСОБА_2
пішли до ОСОБА_4, який лежав на землі на відстані приблизно 15-20 метрів від
ОСОБА_3. Пізніше їм із ОСОБА_2 здалось, що ОСОБА_9 ще живий, тому вони взяли
кувалду і нанесли по черзі удари ОСОБА_8, а потім і ОСОБА_9 і таким чином
добили потерпілих. Вподальшому вирішили трупи сховати. Спочатку всі втрьох
пішли в ліс шукати місце де можна було б закопати трупи. Пізніше вони вирішили
закопати трупи прямо на території бази. Викопали яму в районі смітника, де
земля була не твердою. В яму переносили всі втрьох труп ОСОБА_3, а потім і труп
ОСОБА_4. Наступного дня він біля складу побачив кров, після чого збирав цю кров
та викидав за територію бази.

Підтвердив,
що приблизно влітку чи восени, коли ОСОБА_10копав яму на території виробничої
бази для сміття, то він підходив до нього і говорив, щоб він в цьому місці не
копав яму, тому що там були закопані трупи потерпілих. Не виключає, що міг
розказувати про трупи ОСОБА_11.

В
суді засуджений ОСОБА_2 вину по пред'явленому обвинуваченню визнав і підтвердив
суду, що коли з вересня 2003 року почав працювати зварювальником на промисловій
базі «ІНФОРМАЦІЯ_4», що по АДРЕСА_4, то познайомився з ОСОБА_1 та ОСОБА_7. Він,
ОСОБА_1 та ОСОБА_7 проживали на базі у
вагончику і у них склалися дружні стосунки. Інколи на вказану базу
приїжджали ОСОБА_9 та ОСОБА_8.

Приблизно
наприкінці листопада на початку грудня 2003 року до них на базу приїхали
ОСОБА_8 та його земляк ОСОБА_9. Вони привезли із собою горілку. Між ОСОБА_9 та
ОСОБА_8 виникла сварка в ході якої вони обмінялися ударами. У ОСОБА_3 порвалась
футболка і він продовжував сидіти за столом з голим торсом. Після цього знову
продовжили вживати спиртні напої. Потім усі вийшли на вулицю палити цигарки.
Коли курили, то ОСОБА_8 став із ним боротися головами. ОСОБА_8 був слабший і
програвав йому у боротьбі. Це злило ОСОБА_3, тому він перестав із ним боротися.
На деякий час він відійшов від усіх ближче до лісу. Приблизно через 10 хвилин
його покликав ОСОБА_1, який стояв біля вагончика, а поряд із ним на землі лицем
униз лежав ОСОБА_8 у якого на спині нижче лопатки текла кров.

ОСОБА_1
дав йому ножа і він зрозумів, що йому треба вбити товариша ОСОБА_3, ОСОБА_4.
Він кинув цей ніж, а у вагончику взяв інший, саморобний, лезо якого заточене з
двох сторін. Взявши ножа, підійшов до ОСОБА_4 він наніс йому удар ножем в
область грудей. Викинувши ножа, підійшов
до ОСОБА_1 та став говорити, що трупи треба закопати. Пам'ятає, що кувалдою
наносив удари ОСОБА_8, який лежав на землі біля вагончика, приблизно 2-3
удари. Кувалда була
металева приблизно вагою 2 кг. Після цього, як він наніс удари
кувалдою по голові ОСОБА_3, ОСОБА_1 взяв кувалду і також наніс удари кувалдою
по голові ОСОБА_3, ОСОБА_1 взяв кувалду і теж наніс декілька ударів по корпусу
ОСОБА_3. Після цього ОСОБА_1 пішов із кувалдою до лежачого на землі біля складу
ОСОБА_4 і наніс декілька ударів кувалдою тому по голові. Спочатку вони
підшуковували місце, де можна було закопати трупи в лісі, а потім повернулися
на базу і вирішили закопати трупи в куті бази, в стороні, біля пожежної
частини. Яму копали всі втрьох по черзі приблизно глибиною півтора метра. Після
цього всі втрьох перенесли по черзі трупи спочатку ОСОБА_3, а потім ОСОБА_4.
Коли несли трупи, то вони ознак життя не подавали. В яму вони вкинули і одяг
ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Після цього всі троє закопали трупи ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Наступного
дня ОСОБА_1 прибрав кров, розкидаючи ногами землю на території бази. Того ж дня
вони знайшли лезо ножа, який йому давав ОСОБА_1. Через декілька днів йому на
базі ОСОБА_1 віддав паспорт ОСОБА_4 і попросив знищити. Цей паспорт він викинув
в туалет, що на території бази.

Показання
засуджених, як правильно визнав суд, узгоджуються з даними протоколів огляду
місця події та місцевості, де були закопані трупи. (т. 1 а.с. 132-141).

Згідно
протоколу про явку з повинною від 21.09.2006 року, яку ОСОБА_1 написав власноручно,
він після затримання визнав себе винним у вчиненні умисного вбивства двох осіб,
яких закопали там же на території виробничої бази. (т. 1 а.с. 60-61).

Свідок
ОСОБА_11 підтвердив в судовому засіданні, що приблизно в кінці квітня на
початку травня 2004 року, коли проживав на вищевказаній базі, то під час
вживання горілки у вагончику ОСОБА_1 хвалився перед ним, що з бази пропали два
чоловіки, і що це він їх вбив. Влітку
2004 року його знайомий ОСОБА_10розповідав, що коли він копав яму на території
бази, то до нього підходив ОСОБА_1і говорив, щоб він змістився в сторону,
оскільки в тому місці, де копав яму, були закопані трупи.

В
ході відтворення обстановки і обставин події засуджені ОСОБА_1 та ОСОБА_2
детально розповіли та продемонстрували як і де вбивали потерпілих. (т. 1 а.с.
124-130, 209-216).

Потерпілі
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 підтвердили, що в кінці 2003 року пропали їх сини, з приводу
чого вони звертались в органи міліції по місцю проживання.

Із
висновку судово-медичного експерта-криміналіста № 272-МК від 29.12.2006 року
вбачається, що надані на дослідження кісткові рештки належать скелету одної
людини чоловічої статі у віці 20-25 років, зростом 169-174 см., ототожненого як
ОСОБА_9

На
досліджуваному черепі маються два ушкодження, утворені від ударних дій не менше
трьох разів твердим тупим предметом з обмеженою контактною поверхнею, можливо
прямокутної форми. Таким травмуючим предметом могла бути кувалда, описана і
намальована в протоколах допитів і описовій частині постанови. Послідовність
нанесення ушкоджень встановити не виявляється можливим в силу відсутності
судово-медичних ознак на кістках. Враховуючи масивність розрушення кісток
склепіння і основи черепа, а відповідно і головного мозку, вищеописані
ушкодження не сумісні з життям і могли бути
причиною смерті. Відомостей про ушкодження м'яких тканин і органів шиї
лезом або клинком ножа немає, оскільки відсутні м'які тканини.

Виявлені
на черепі ушкодження спричинені при життєво.

Давність
настання смерті і захоронення наданих кісткових залишків близько 2-5 років.

Висновком
судово-медичного експерта-криміналіста № 273-МК від 25.11.2006 року
встановлено, що надані на дослідження кісткові залишки належать скелету одної
людини чоловічої статі у віці близько 20-25 років, зростом 170-177 см., ототожненого
як ОСОБА_8

На
досліджуваному черепі мається ушкодження, що утворилось від ударної дії на
менше двох разів твердим тупим предметом з обмеженою контактною поверхнею,
можливо прямокутної форми. Таким травмуючим предметом могла бути кувалда,
описана і намальована в протоколах допитів і описовій частині постанови. На
6.7.8.9 правих ребрах виявлено по одному конструкційному неповному перелому,
які могли виникнути як в процесі боротьби, так і в результаті ударів по спині
кувалдою, вказаною в протоколах. На 8-му лівому ребрі мається ушкодження, котре
могло бути утворено травмуючим предметом, що наділений ріжучими властивостями,
яким міг бути клинок ножа, вказаний в протоколах допитів. Послідовність
нанесення ушкоджень установити не виявляється можливим, оскільки відсутні
судово-медичні ознаки на кістках. Враховуючи масивність розрушення кісток
склепіння і основи черепа, а відповідно і головного мозку, вищеописані
ушкодження є несумісними з життям і могли бути причиною смерті.

Виявлені
ушкодження на черепі і ребрах були спричинені при життєво.

Давність
настання смерті і захоронення наданих кісткових залишків близько 2-5 років.

Висновком
судово-медичного експерта-криміналіста № 43-МК від 06.11.2006 року встановлено,
що представлений на експертизу череп належав ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5 народження.

Згідно
висновку судово-медичного експерта-криміналіста № 45-МК від 09.11.2006 року,
доставлений на експертизу череп належав ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6 народження.

Оцінивши
та проаналізувавши зібрані в справі докази, суд обґрунтовано визнав доведеним,
що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вчинили за попередньою змовою між собою групою осіб
умисне вбивство двох осіб.

Як
встановив суд, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 діяли узгоджено щодо двох осіб: ОСОБА_3 та
ОСОБА_4. ОСОБА_1 все зробив, щоб позбавити життя ОСОБА_3 (наніс удар ножем в
спину), а в цей час ОСОБА_2 позбавив життя другого потерпілого - ОСОБА_4.

Суд
першої інстанції зробив правильний висновок, що з урахуванням конкретних
обставин справи та змісту спільного умислу засуджені діяли як співвиконавці.
Підтвердженням наявності в діях засуджених об'єднання між собою єдиним умислом,
спрямованим на позбавлення життя обох потерпілих є встановлений судом факт, що
коли вони виявили, що потерпілі подають ознаки життя, то взявши кувалду ОСОБА_1
та ОСОБА_2 по черзі нанесли удари кувалдою по голові та тулубу ОСОБА_8, а потім
і ОСОБА_9, таким чином остаточно позбавивши життя обох потерпілих.

З
такими висновками погоджується і колегія Верховного Суду України.

Обставини
нанесення ударів ОСОБА_8 та ОСОБА_13, їх кількість, характер та локалізація,
які зафіксовані у висновках судово-медичних експертиз (численні переломи ребер,
черепів) - в сукупності свідчить, що в діях ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був умисел на позбавлення життя обох
потерпілих.

По
справі відсутні переконливі докази, що засуджені вбили потерпілих із особливою
жорстокістю та з користі, тому касаційні скарги потерпілих в цій частині не
підлягають задоволенню.

Як
видно із матеріалів справи, досудове слідство і судовий розгляд проводилися
відповідно до вимог кримінально-процесуального закону.

Порушень норм кримінально-процесуального законодавства, які б тягли за
собою скасування чи зміну вироку, по справі не встановлено.

Дії засуджених ОСОБА_1 за п.п. 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України; ОСОБА_2 за
п.п. 1, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 1 ст. 357 КК України; ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 396 КК
України кваліфіковані правильно.

При призначенні покарання
засудженим ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_7 судом в достатній мірі
враховано характер та ступінь небезпечності вчинених ними злочинів, дані про
особу кожного, конкретні обставини справи, що відповідає вимогам закону.

Твердження прокурора та потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_4 про те, що засудженим
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 призначене м'яке покарання, позбавлене підстав.

Як видно із вироку, суд першої інстанції глибоко і всебічно проаналізував
як обтяжуючі так і пом'якшуючі покарання
обставини ОСОБА_1 і ОСОБА_2 і прийшов до обґрунтованого висновку про те, що по
справі відсутні обставини які б вказували на виключну небезпечність для
суспільства як ОСОБА_1 і ОСОБА_2

З такими висновками погоджується і колегія суддів Верховного Суду України.

Доводи прокурора про те, що суд призначив сурове покарання засудженому
ОСОБА_7 також позбавлене підстав.

Як видно із вироку суд, призначаючи покарання ОСОБА_7 обґрунтовано врахував
конкретні обставини справи і правильно визначив йому покарання в межах санкцій
закону, за який він засуджений.

Підстав для пом'якшення покарання засудженому ОСОБА_7 колегія суддів не
знаходить.

Судова колегія не знаходить підстав і для пом'якшення покарання засудженому
ОСОБА_1, як про це він просить в касаційній скарзі, вважаючи, що обране йому
покарання судом першої інстанції є достатнім і справедливим.

Керуючись ст. ст. 395-396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційне
подання прокурора, який брав участь в суді першої інстанції, касаційні скарги
потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_4; захисника ОСОБА_5; засуджених: ОСОБА_2,
ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок апеляційного суду м. Києва від 3
травня 2007 року щодо ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_7- без змін.

судді:

Філатов В.М. Таран Т.С. Школяров В.Ф.