Справа № 1-29
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Заліщицький
районний суд Тернопільської області
19 травня 2008 року

в складі: головуючого суду Дудяка С.В.

при секретарі Богдану
В.М.

з участю прокурора Лазенги О.М.

підсудного ОСОБА_1

потерпілих ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Заліщики справу про обвинувачення
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця та жителя с.Касперівці Заліщицького району,
із повною вищою освітою, українця, громадянина України, працюючого директором
ВАТ “Заліщицьке АТП-16148”, одруженого,
на утриманні неповнолітній син, раніше не судженого, в скоєнні злочину
передбаченого ст.ст.172 ч.1, 175 ч.1,
364 ч.2, 366 ч.2 КК України

встановив:

ОСОБА_1, працюючи директором ВАТ
“Заліщицьке АТП-16148”, будучи службовою особою, зловживаючи службовим
становищем, діючи умисно з корисливих мотивів в інтересах очолюваного ним
підприємства, з метою збільшення розміру грошових коштів, які поступали з
державного бюджету за перевезення
пільгових категорій пасажирів, в період з квітня 2005 року по квітень 2006 року
складав завідомо неправдиві документи- розрахунки, в яких вказував завищену
кількість перевезених пасажирів пільгових категорій, внаслідок чого заподіяв
державі шкоди на суму
20236 гривень 32 копійки,
спричинивши тяжкі наслідки.

В період з 1 січня 2007 року по 1 березня
2008 року ОСОБА_1, в порушення вимог ст.115 КЗпП України безпідставно не
виплачував заробітну плату потерпілим ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та протягом
2006-2007 років не нараховув та не виплачував індексацію грошових доходів
працівникам ВАТ “Заліщицьке АТП-16148” на загальну суму 793 гривні 26 копійок.

Винність
підсудного ОСОБА_1 знайшла своє повне ствердження в судовому засіданні, як
показами самого підсудного, який пояснив, що він працював на посаді директора
ВАТ “Заліщицьке АТП-16148” з 30.04.1999 року. 20.03.2003 року між Заліщицькою
райдержадміністрацією та ВАТ “Заліщицьке АТП-16148” укладено договір на
перевезення пасажирів автомобільним транспортом терміном дії до 20.03.2006
року, згідно якого АТП-16148 зобов'язалось здійснювати безкоштовні перевезення
пільгових категорій пасажирів в кількості 6 чоловік на 1 рейс. В кінці кожного
місяця складався розрахунок витрат на перевезення пільгових категорій пасажирів
на приміських та міжміських маршрутах
для відшкодування затрат з державного бюджету. З метою збільшення розміру
відшкодування, він вносив у розрахунки неправдиві відомості про кількість
перевезених пасажирів пільгової категорії, внаслідок чого протягом квітня 2005
року по квітень 2006 року на рахунок ВАТ “Заліщицьке АТП-16148” з державного
бюджету було виділено і перераховано 20236 гривень 32 копійки, які він
використав на погашення боргів підприємства. Крім цього, він пояснив, що
заробітна плата працівникам підприємства виплачується нерегулярно у зв'язку з
важким фінансовим становищем, доходів підприємства не вистачає на покриття
видатків, заборгованість по заробітній платі погашається по мірі поступлення
коштів.

Стверджується вина підсудного ОСОБА_1 показами потерпілих ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, які пояснили, що за час їхньої роботи у ВАТ “Заліщицьке АТП-16148”
заробітна плата виплачувалась не регулярно та в неповному обсязі. На даний час
заробітна плата ОСОБА_3 виплачена повністю, а ОСОБА_2 заробітна плата повністю
не виплачена, про те, що їм не нараховувалась індексація грошових доходів вони
не знали.

Винність підсудного ОСОБА_1 стверджується показами свідка ОСОБА_5, яка пояснила, що працюючи
на посаді бухгалтера ВАТ “Заліщицьке АТП-16148”, вона завіряла своїм підписом
розрахунки витрат на перевезення пільгових категорій пасажирів для
відшкодування витрат з державного бюджету. Про те, що у вказаних розрахунках
завищена кількість перевезених пасажирів пільгової категорії їй відомо не було.

Стверджується вина підсудного ОСОБА_1 показами свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, які пояснили, що за час їхньої
роботи у ВАТ “Заліщицьке АТП-16148” заробітна плата виплачувалась не регулярно
та в неповному обсязі. На даний час заробітна плата виплачена їм повністю, про
те, що їм не нараховувалась індексація грошових доходів вони не знали.

Винність підсудного ОСОБА_1 також стверджується і матеріалами кримінальної
справи, а саме: актом перевірки КРВ у Заліщицькому районі від 22 червня 2007
року № 18-21/41, відповідно до якого ВАТ “Заліщицьке АТП-16148” з квітня 2005 року по
квітень 2006 року незаконно одержало з державного бюджету 20236 гривень 32
копійки а.с.14-50, актом перевірки
№ 19-06-010/0311 від 24.03.2008 року інспекції праці Заліщицького
району, відповідно до якого по ВАТ “Заліщицьке АТП-16148” виявлено заборгованість по заробітній платі
на суму 38,9 тис. гривень та не нарахування індексації грошових доходів
працівникам на суму 793,26 гривень а.с.172-180.

А, тому, виходячи із встановленого в
судовому засіданні, суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_1 правильно
кваліфіковано за ст.ст.364 ч.2, 366 ч.2, 172 ч.1, 175 ч.1 КК України так, як
він, будучи службовою особою, зловживаючи службовим становищем, умисно з
корисливих мотивів, заподіяв тяжкі наслідки державі, вніс до офіційних
документів завідомо неправдиві відомості, склав і видав завідомо неправдиві
документи, що спричинило тяжкі наслідки, безпідставно не виплатив заробітну
плату працівникам більше ніж за один місяць, а також грубо порушив
законодавство про працю.

Призначаючи міру покарання
підсудному ОСОБА_1, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, а
саме: те, що скоєний злочин є тяжким, особу підсудного, а саме: те, що він
вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується по місцю
проживання, те, що на його утриманні неповнолітній син.

Обставини, які пом'якшують покарання підсудному, суд враховує, його щире
каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування
заподіяних збитків.

Обставин, які
обтяжують покарання підсудному, суд не вбачає. А, тому, приходить до переконання, що міру покарання підсудному слід
призначити: за ст.ст.172 ч.1, 175 ч.1 КК України у вигляді штрафу в дохід
держави, за ст.ст.364 ч.2,
366 ч.2 КК України із застосуванням ст.69 КК України більш м'яку, ніж
передбачає санкція вказаних статтей, а саме: у вигляді штрафу в дохід держави з
позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю,
застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Керуючись ст.ст. 323,324 КПК
України суд

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого
ст.ст.172 ч.1, 175 ч.1, 364 ч.2, 366 ч.2 КК України та призначити йому за
даними статтями покарання:

за ст.172 ч.1 КК України у вигляді 850 (вісімсот п'ятдесят) гривень
штрафу в дохід держави;

за ст.175 ч.1
КК україни у вигляді 1700 (однієї тисячі сімсот) гривень штрафу в дохід
держави;

за ст.364 ч.2
КК України із застосуванням ст.69 КК
України у вигляді 5000 (п'ять
тисяч) гривень штрафу в дохід держави з
позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю строком
на три роки;

за ст.366
ч.2 КК України із застосуванням
ст.69 КК Україниу вигляді 3000
(три тисячі) гривень штрафу в дохід держави з позбавленням права обіймати певні
посади чи займатися певною діяльністю строком на два роки.

На підставі ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_1 призначити шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим у вигляді 5000 (п'ять тисяч) гривень штрафу в
дохід держави з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю
строком на три роки.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 залишити попередню - у вигляді підписки про
невиїзд із постійного місця проживання.

На вирок може
бути подано апеляцію протягом 15 діб в апеляційний суд Тернопільської області через
Заліщицький районний суд.

Головуючий:
підпис

Копія вірна:

Голова Заліщицького районного суду:
С.В.Дудяк