У Х В А Л А

2013 року серпня 15 дня
Бабушкінський районний суд м.
Дніпропетровська, одноособово, під
головуванням судді Чулініна Д. Г,

за секретаря -
Дельфонцевої Є. О.,

з участю:
прокурора Чередник І. О.,

інспектора
кримінально-виконавчої інспекції
лейтенанта внутрішньої служби,
Сурмило Д. В,

у відкритому судовому засіданні в
місті Дніпропетровськ у залі суду під
час кримінального провадження з
розгляду подання Бабушкінського
міжрайонного відділу
кримінально-виконавчої інспекції
Управління державної пенітенціарної
служби України у Дніпропетровській
області № 200/10585/13-к з клопотанням про
направлення для відбування
призначеного вироком покарання
звільненого від покарання з
випробуванням засудженого:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина
України, українця за національністю,
народженого у м. Дніпропетровську, з
середньою освітою, не одруженого, який
отримує дохід без оформлення
працевлаштування, із зареєстрованим
місцем проживання в АДРЕСА_1, -

встановив:

Вироком Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська від четвертого січня
2013 року ОСОБА_2 засуджений за ч. 1 ст. 185
КК України до двох років позбавлення
волі, від відбування яких на підставі
ст. 75 КК України звільнений з іспитовим
строком в один рік. Цим вироком на
засудженого покладені обов'язки
відповідно до п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК
України не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції,
повідомляти кримінально-виконавчу
інспекцію про зміну місця постійного
проживання і роботи та періодично
з'являтися для реєстрації в
кримінально-виконавчу інспекцію.

Подане до суду 31.07.2013 подання про
скасування звільнення від відбування
покарання з випробуванням, яке
отримане головуючим другого дня,
відповідно до ч. 2 ст. 166 КВК України
вмотивоване небажанням засудженого,
який не витримав випробування, встати
на шлях виправлення, про що свідчить
систематичне невиконання ним
покладених на нього обов'язків і його
нездатності до самокерованої
поведінки.

Засуджений в судовому засіданні визнав
обґрунтованість подання
кримінально-виконавчої інспекції,
пояснюючи про свою сезонну роботу за
межами міста без оформлення
працевлаштування, у зв'язку з якою він у
травні 2013 року переїхав проживати
переважно у АДРЕСА_2. З його слів, для
реєстрації він не з'являвся через
зайнятість на роботі, бо його
роботодавець вважав достатнім
відпускати його до міста лише раз на
місяць. Як вбачається з пояснень
засудженого, ще до переїзду в село на
роботу, не ставлячи до відома КВІ, він
декілька раз змінював місце свого
постійного проживання, мешкаючи у
близьких родичів у м. П'ятихатках, у
знайомих в м. Дніпропетровську на
вулиці Дегтярьова в будинку, в номері
якого постійно плутався, через що
повідомляв інспектору КВІ неправдиву
адресу.

Суд, вислухавши думку прокурора і
представник кримінально-виконавчої
інспекції, які підтримали подання,
міркування засудженого, дослідивши
особову справу на засудженого № 87/13, у
судовому засіданні за стійким
внутрішнім переконанням дійшов
висновку про необхідність задоволення
подання, виходячи з наступного.

Вирок звернений до виконання 09.04.2013,
після чого засуджений
кримінально-виконавчою інспекцією
ознайомлений під розпис 11.04.2013 з
порядком здійснення контролю над його
поведінкою на час випробування, а також
отримав виклик в кримінально-виконавчу
інспекцію, про що є його письмові
пояснення та розписки. З анкети та
письмових пояснень засудженого,
складених ним власноручно, вбачається,
що на час звернення вироку до виконання
засуджений повідомив про своє постійне
проживання в АДРЕСА_3 без реєстрації в
органах міграції.

Після встановлення днів явки на
реєстрацію за постановою від 11.04.2013
засуджений за даними листка реєстрації
не з'явився сьомого і 13 травня 2013 року,
посилаючись на хворобу без
підтвердження її документально, після
чого до нього 16.05.2013 застосовано
застереження згідно з ч. 1 ст. 166 КВК
України у виді письмового попередження
про неприпустимість подібної
поведінки на майбутнє.

Проте, як підтверджено листком
реєстрації, засуджений не з'явився в
кримінально-виконавчу інспекцію
шостого, 13 і 20 червня 2013 року, не
зазначивши жодної документально
підтвердженої причини, що мала б
визнаватися поважною згідно з ч. 5 ст. 166
КВК України. Засуджений приховав від
кримінально-виконавчої інспекції
істинне місце свого мешкання,
повідомляючи дані про адреси, за якими
ніколи не проживав, що підтверджено
наявним рапортом про вихід інспектора
на місце. Після вжитих розшукових
заходів засуджений був доставлений в
кримінально-виконавчу інспекцію 25.06.2013
для надання письмових пояснень, в яких
власноруч вперше повідомив про зміну
ним місця постійного проживання без
попередження про це інспекції та
зобов'язався надати підтвердження
свого працевлаштування.

Відгуки про схвальну характеристику
засудженого за місцем роботи та
проживання протягом іспитового строку
відсутні, відомостей про створення ним
сім'ї немає. Разом з тим, посилаючись на
зайнятість суспільно корисною працею,
засуджений не надав належно
підтвердження укладення трудового
договору або договору підряду, так само
як не припровадив до пенітенціарної
служби жодного документу, який
характеризував би його ставлення до
праці і рід його діяльності за місцем
роботи.

Відповідно, порушивши порядок і умови
проходження реєстрації в
кримінально-виконавчій інспекції,
засуджений не виправдав проведену з
ним соціально-виховну роботу, що
вбачається з сформованої його
особистої справи, а введенням в оману
службовців кримінально-виконавчої
інспекції з приводу свого місця
проживання і перебування - засвідчив
відсутність будь-якого прагнення до
ресоціалізації. Як наслідок, за стійким
внутрішнім переконанням належить
визнати, що засуджений дійсно проявив
свою нездатність до законослухняної
поведінки та самоконтролю.

Таким чином, за визначенням ч.ч. 2, 3 ст. 166
КВК України засуджений не виконує
покладені на нього судом за вироком
обов'язки з явним небажанням ставати на
шлях виправлення, на підставі чого
згідно ч. 2 ст. 78 КК України підлягає
направленню для відбування
призначеного покарання у
встановленому порядку за статтями 86-88
КВК Україні під вартою.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Подання Бабушкінського міжрайонного
відділу кримінально-виконавчої
інспекції Управління державної
пенітенціарної служби України у
Дніпропетровській області про
скасування звільнення від відбування
покарання з випробуванням, -
задовільнити.

ОСОБА_2 для відбування двох років
позбавлення волі, призначених вироком
Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська від четвертого січня
2013 року, направити до
кримінально-виконавчої установи
закритого типу, ув'язнивши його під
вартою в Дніпропетровському слідчому
ізоляторі № 3 Управління Державної
пенітенціарної служби України в
Дніпропетровській області.

Контроль виконання цієї ухвали
покласти на Бабушкінський РВ
Дніпропетровського міського
управління ГУМВС України в
Дніпропетровській області.

Ухвала підлягає оскарженню до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області шляхом подання через
Бабушкінський районний суд м.
Дніпропетровська апеляційної скарги
протягом семи днів, починаючи з
наступного за днем її оголошення, із
плином яких набирає законної сили.

Головуючий