МІСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І м е н е м
У к р а ї н и

«22» квітня 2008 року м. Ялта

Ялтинський міський суд Автономної Республіки Крим у складі: головуючого
судді Савранської Т.І., при секретарі - Шевчук О.С., за участю прокурора -
Фролова Д.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ялтинського
міського суду скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність прокурора,

В С Т А Н О В И В :

Заявниця звернулась до Ялтинського міського
суду АРК із зазначеною скаргою в порядку норм Кримінально-процесуального
кодексу України і просить суд визнати неправомірними дії та бездіяльність
Прокурора м. Ялта щодо не порушення кримінальної справи, не вирішення звернення
про порушення кримінальної справи і направлення заяви про порушення
кримінальної справи до Військової прокуратури Севастопольського гарнізону, а
також зобов'язати прокурора м. Ялта розглянути заяву про порушення кримінальної
справи у порядку та строки, що встановлені КПК України, з прийняттям
відповідного рішення.

Скаргу заявниця та її представник
обґрунтовують тим, що 8 лютого 2008 року в Прокуратуру м. Ялта надійшла її
заява про порушення кримінальної справи щодо начальника санаторію
„Прикордонник” - військової частини 1487 ОСОБА_2 за ознаками злочину,
передбаченого ст. 382 ч. 1 КК України, проте всупереч вимог ст. ст. 97, 113 КПК
України прокурор, не порушивши кримінальної справи, направив заяву за
належність до Військової прокуратури Севастопольського гарнізону.

Прокурор з доводами скарги не погодився,
зазначивши, що заява про порушення кримінальної справи була направлена до
військової прокуратури у відповідності з вимогами ст. 97 КПК України, ст. 112
КПК України і Накзану Генерального прокурора України № 68 від 29 грудня 2006
року.

Вислухавши пояснення заявниці та її
представника, думку прокурора, дослідивши матеріали поданої скарги, суд дійшов
висновку про таке.

Кримінально-процесуальний кодекс України не
встановлює окремої процедури розгляду скарг на дії та бездіяльність прокурора
при здійсненні ним повноважень на стадіях порушення і розслідування
кримінальних справ, проте згідно з п. 4.2 Рішення Конституційного Суду України
від 23 травня 2001 року № 6-рп/2001, скарги на рішення, дії чи бездіяльність
слідчого, прокурора, що пов'язані зі здійсненням процесуальних дій у
кримінальній справі, підлягають розгляду саме за нормами цього закону, а суд
під час розгляду таких скарг повинен керуватися загальними засадами
кримінального судочинства щодо форми відправлення правосуддя і здійснення
судового контролю, положеннями статті 55 Конституції України і статті 13
Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Конституційний Суд України не поділяє дій і
бездіяльності слідчого або прокурора, законність яких підлягають оцінці за
правилами кримінального судочинства. Рішення Конституційного Суду України є
обов'язковим для виконання усіма судовими ланками, його висновки не можуть буди
поставлені під сумнів їх невиконанням.

З огляду на таке, суд розглядає скаргу
заявника за правилами кримінального судочинства в окремому судовому засіданні.

Судовим розглядом встановлено, що 8 лютого 2008 року в
Прокуратуру м. Ялта надійшла заява ОСОБА_1 про порушення кримінальної справи
щодо начальника санаторію „Прикордонник” - військової частини 1487 ОСОБА_2 за
ознаками злочину, передбаченого ст. 382 ч. 1 КК України.

Зважаючи на вимоги ст. 112 ч. 1 КПК України та Наказу ГПУ
№ 68 від 29 грудня 2006 року заява ОСОБА_1
була правильно направлена за належність до Військової прокуратури
Севастопольського гарнізону, оскільки особа, відносно якої просить порушити
кримінальну справу ОСОБА_1, працює у військовій частині Державної прикордонної
служби України, заявниця наполягає, що злочин вчиняється у зв'язку з виконанням
ним службових обов'язків.

Доводи заявниці та її представника, що за змістом ст. 97
КПК України прокурор має право направити заяву про вчинення злочину за
належністю тільки після порушення кримінальної справи, є хибними.

Та обставина, що тривалий час не виконується рішення
суду, а органи військової прокуратури не порушують за цим фактом кримінальної
справи не може бути предметом даного судового розгляду.

Прокурором було дотримано зазначених вимог процесуального
закону щодо порядку розгляду заяви ОСОБА_1 про злочин, тому скаргу належить
відхилити.

На підставі викладеного і керуючись Рішенням
Конституційного Суду України від 23 травня 2001 року № 6-рп/2001, ст. ст. 2,
97, 112, 236 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії та
бездіяльність прокурора - відмовити.

На постанову судді прокурором, особою, яка
подала скаргу, протягом семи діб з дня
її винесення може бути подана апеляція до Апеляційного суду АРК.

СУДДЯ -