Ухвала

іменем україни

14 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_5,

суддів: ОСОБА_6, ОСОБА_7,

при секретарі ОСОБА_8,

розглянувши кримінальне провадження, в режимі відеоконференції, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001026, щодо

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця м. Нижньовартовськ, РФ,

який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України,

за касаційними скаргами захисника ОСОБА_2 і засудженого на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21 липня 2014 року та ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Чернівецької області від 16 вересня 2014 року,

за участю прокурора ОСОБА_9,

засудженого ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції),

в с т а н о в и л а:

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_2, не погоджуючись із судовими рішеннями, ухваленими щодо ОСОБА_1, через невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі її підзахисного внаслідок суворості, просить їх змінити та пом'якшити призначене останньому покарання. Свої вимоги захисник мотивує тим, що суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, при призначенні ОСОБА_1 покарання в достатній мірі не врахував усіх обставин, що його пом'якшують.

Засуджений ОСОБА_1 у касаційній скарзі, не погоджуючись із судовими рішеннями, ухваленими щодо нього, через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та його особі, просить їх скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Свої вимоги засуджений мотивує тим, що його не було ознайомлено з обвинувальним актом та з кримінальним провадженням. Посилається на те, що не застосовував до потерпілого небезпечного насильства. Також вказує на те, що згоди на скорочений порядок судового розгляду він не надавав, відсутній аудіозапис судового розгляду в суді першої інстанції. Зазначає, що робота захисника була неякісною. Крім того, стверджує, що судом при призначенні покарання не були враховані усі обставини, що пом'якшують покарання.

Вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21 липня 2014 року, залишеним без зміни ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 16 вересня 2014 року, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 роки,

- за ч. 2 ст. 186 КК України - у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

За вироком суду 05 квітня 2014 року, знаходячись у приміщенні магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2» по АДРЕСА_2, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю уваги з боку сторонніх осіб, повторно, таємно із шухляди торгівельного прилавку викрав грошові кошти в сумі 1 000 грн., заподіявши ОСОБА_3 матеріальної шкоди на вказану суму.

Крім того, 03 травня 2014 року ОСОБА_1, знаходячись біля буд. АДРЕСА_3, із застосуванням до ОСОБА_4, яка заходила в під'їзд вказаного будинку, насильства, яке не є небезпечним для її життя чи здоров'я, повторно, відкрито викрав майно потерпілої на загальну суму 1 800 грн.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого, який підтримав подані ним та захисником скарги, але просив з наведених мотивів при можливості пом'якшити йому покарання, пояснення прокурора про часткове підтримання касаційної скарги та призначення нового розгляду в суді першої інстанції через допущені істотні порушення кримінального процесуального закону, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені у касаційних скаргах, колегія суддів дійшла висновку, що скарга засудженого підлягає задоволенню, скарга захисника - частковому задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до вимог п. 7 ч. 2 ст. 412 КПК України судове рішення в будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.

За змістом ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового розгляду провадження є обов'язковим.

Положенням ч. 3 ст. 349 КПК України визначено, що суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з'ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз'яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Однак, вищезазначених норм кримінального процесуального закону судом першої інстанції під час судового розгляду кримінального провадження дотримано не було.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції, розглядаючи кримінальне провадження, здійснював фіксування судового розгляду за допомогою технічних засобів. Проте на долученому до матеріалів кримінального провадження носії відсутній аудіозапис судового засідання за 21 липня 2014 року, коли обговорювалось з учасниками процесу питання можливості проведення судового слідства без дослідження зібраних доказів.

Проводячи у вказаному кримінальному провадженню скорочене судове слідство, суд першої інстанції за згодою, як зазначено у вироку, учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів відносно тих обставин, які ніким не заперечуються.

Однак, таке посилання суду не може бути перевіреним, а доводи касаційної скарги засудженого про безпідставність розгляду кримінального провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України - спростованими, через відсутність повного аудіозапису судового розгляду.

За таких обставин вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 не можна вважати законним й обґрунтованим, а тому він підлягає скасуванню, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Оскільки суд апеляційної інстанції, переглядаючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_1 за апеляційними скаргами захисника та засудженого, на вищезазначені порушення кримінального процесуального закону, допущені судом першої інстанції, уваги не звернув, підлягає скасуванню й ухвала суду апеляційної інстанції.

Під час нового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції необхідно повно й всебічно, з дотриманням вимог кримінального та кримінального процесуального закону проаналізувати докази, надані сторонами, перевірити інші доводи, викладені у касаційних скаргах захисника та засудженого, й відповідно до вимог ст. 370 КПК України ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.

Крім того, колегія суддів залишає ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, виходячи з конкретних обставин кримінального провадження, тяжкості обвинувачення та даних про його особу, до часу проведення судом першої інстанції підготовчого судового засідання.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 задовольнити, касаційну скаргу захисника ОСОБА_2 задовольнити частково.

Вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21 липня 2014 року та ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Чернівецької області від 16 вересня 2014 року щодо ОСОБА_1 скасувати й призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Запобіжний захід ОСОБА_1 залишити у вигляді тримання під вартою до проведення судом першої інстанції підготовчого судового засідання, але не більше ніж на 60 діб.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_12 ОСОБА_11 ОСОБА_10