Справа № 349/1751/14-к
Провадження № 11-кп/779/151/2015
Категорія ч.2 ст.309 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 квітня 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь в розгляді справи в суді першої інстанції ОСОБА_7 на вирок Рогатинського районного суду від 05 лютого 2015 року відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч.2 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и л а :
Вказаним вироком ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , неодружений, утриманців немає, з середньою освітою, непрацюючий, раніше судимий Рогатинським районним судом Івано-Франківської області 12 серпня 2014 року за ч.2 ст.307, ч.1 ст.310, ч.1 ст. 317 КК України із застосуванням ст. 69, 75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, громадянина України, -

засуджений за ч.2 ст.309 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України до штрафу в розмірі 850 гривень;

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів до призначеного судом покарання повністю приєднано не відбуте покарання за вироком Рогатинського районного Івано-Франківської області від 12 серпня 2014 року і визначено остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень та позбавлення волі строком на п`ять років із застосуванням ст.75 КК України та від призначеного покарання у вигляді позбавлення волі звільнено з випробуванням строком на два роки.

Згідно ст. 100 КПК України вирішено питання речових доказів.

Як встановив суд, 07 серпня 2014 року обвинувачений ОСОБА_8 після вчинення ним злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.310, ч.1 ст.317 КК України, за які його було засуджено 12 серпня 2014 року із застосуванням ст.ст. 69,75 КК України до п`яти років позбавлення волі з іспитовим строком на два роки, проходячи біля приміщення магазину «Пакко» в м. Рогатині, знайшов шматок тканини, в середині якої знаходилась подрібнена волога речовина з запахом ацетону. Знаючи, що це наркотичний засіб, він підібрав її та вирішив принести до себе за місцем проживання, в подальшому висушив її та подрібнив але пізніше був затриманий працівниками міліції і при огляді в нього було виявлено відрізок тканини в середині якої знаходилась подрібнена речовина коричневого кольору з різким запахом розчинника, що згідно висновку фізико-хімічної експертизи є особливо небезпечним наркотичним засобом обіг якого заборонено - маковою соломкою вагою 29,817 грама, яку незаконно придбав, носив та зберігав без мети збуту.

У своїй апеляційній скарзі прокурор, який брав участь в розгляді справи в суді першої інстанції, не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації дій обвинуваченого, вважає вирок Рогатинського районного суду від 05 лютого 2015 року незаконним з підстав неправильного застосування Закону України про кримінальну відповідальність. Просить вирок суду змінити та вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.2 ст.309 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривен. Відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України вказаний вирок і вирок Рогатинського районного суду від 12 серпня 2014 року, яким ОСОБА_8 , засуджено за ч.2 ст.307, ч.1 ст.310, ч.1 ст. 317 КК України із застосуванням ст. 69, 75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, з урахуванням положень ч.3 ст.72 КК України виконувати самостійно.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити та привести вирок у відповідність закону.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Даних вимог закону суд першої інстанції в повній мірі не дотримався.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи і його висновок про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України ґрунтується на належно зібраних і досліджених по справі достовірних доказах і не оспорюється в апеляційній скарзі. Окрім цього, судом вірно призначено покарання передбачене санкцією ч.2 ст.309 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, тобто нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті.

Доводи апеляційної скарги прокурора про неправильність застосування закону про кримінальну відповідальність є обґрунтованими, оскільки при призначенні покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції в мотивувальній частині вироку відносно ОСОБА_8 вмотивував своє рішення щодо самостійного виконання покарань, проте в резолютивній частині цього ж вироку не послався на ч.3 ст.72 КК України та не вказав про самостійне виконання покарань за вироками Рогатинськьго районного суду від 12 серпня 2014 року та від 05 лютого 2015 року, що є підставою для зміни вироку в силу ст.ст.409,413 КПК України.

Таким чином, судом першої інстанції у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 неправильно застосований Закон України про кримінальну відповідальність, що призвело до призначення покарання, яке не відповідає вимогам ст.ст. 50,65 КК України.

Враховуючи наведене колегія суддів вважає, що необхідно вирок суду першої інстанції в частині неправильного призначення обвинуваченому покарання змінити та привести вирок суду у відповідність закону, застосувати ч.3 ст. 72 КК України, тобто вказати те, що основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно, при цьому не змінюючи правової кваліфікації і призначеного покарання, тобто не погіршуючи становище обвинуваченого, призначені покарання за кожним вироком окремо допустити до самостійного виконання в силу ч.3 ст.72 КПК України.

За таких обставин апеляційна скарга прокурора є обґрунтованою, і наведені в ній доводи дають підстави для її задоволення в частині призначення покарання.

Керуючись ст.ст. 405, 407,409, 413, 418,420 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, ОСОБА_7 - задовольнити.

Вирок Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 05 лютого 2015 року щодо ОСОБА_8 змінити в частині призначеного йому покарання.

Залишити призначене покарання ОСОБА_8 за ч.2 ст. 309 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України штраф у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України цей вирок і вирок Рогатинського районного суду від 12 серпня 2014 року, яким ОСОБА_8 засуджено за ч.2 ст.307, ч.1 ст.310, ч.1 ст. 317 КК України із застосуванням ст. 69, 75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, з урахуванням положень ч.3 ст.72 КК України виконувати самостійно.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

На ухвалу може бути подано касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту його проголошення через Апеляційний суд Івано-Франківської області.

Головуючий ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_4
Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_2