Справа № 646/2493/13-к
№ провадження 1-кп/646/115/2015
УХВАЛА
Іменем України
06.01.15р. м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000249 від 21.01.2013р. відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України,

встановив:
В провадженні Червонозаводського районного суду м.Харкова знаходиться вищевказана кримінальна справа.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_6 в ході досудового розслідування було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого був продовжений судом після надходження обвинувального акту у вищевказаному кримінальному провадженні до суду.

На цей час обвинувачений ОСОБА_6 тримається у Селидівській виправній колонії (№82) Управління Державної пенітенціарної служби у Донецькій області, куди був етапований після ухвалення 28.05.2013р. Червонозаводським районним судом м.Харкова вироку у даному кримінальному провадженні, який був залишений без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 29.10.2013р. та в подальшому скасований ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.10.2014р.

18.12.2014р. судом виносилася ухвала про етапування обвинуваченого ОСОБА_6 до Харківського слідчого ізолятору для подальшої доставки до суду для участі у судовому засіданні.

Але вищевказана ухвала суду не виконана з невідомих суду причин.

Згідно зі ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Прокурор у судовому засіданні вважає, що обвинуваченому має бути продовжений строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків вчинення нового кримінального правопорушення та переховування від суду.

Захисник, належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явився.

Вислухавши прокурора, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

У даному випадку наявна розумна підозра у вчиненні обвинуваченим інкримінованого йому злочину (без попереднього висновку про його винуватість).

Окрім цього, суд враховує ступень тяжкості цього злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, а також насильницький характер злочину, об`єктом якого є найвища соціальна цінність життя людини.

Також суд враховує особисту ситуацію обвинуваченого, який не одружений, не має на своєму утриманні неповнолітній дітей чи інших непрацездатних осіб, раніше був неодноразово судимий, у тому числі, за злочин проти життя людини:

- 22.09.1989р. Харківським обласним судом за п. «Ж» ст.93, ч.1 ст.101, 42 КК України 1960р. до 13 років 5 місяців позбавлення волі, 24.01.2002р. був звільнений постановою Перевальського районного суду Луганської області від 15.01.2002р. за ч.2 ст.74 КК України;

- 03.04.2009р. Червонозаводським районним судом м.Харкова за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 31.05.2012р. Червонозаводським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.263 КК України до 150 годин громадських робіт.

Таким чином, оцінивши у сукупності всі вищевказані обставини, які свідчать про наявність ризику переховування від суду та вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, суд приходить до висновку про наявність підстав для продовження строку тримання обвинуваченого під вартою у межах строку, визначеного ст.331 КПК України, оскільки застосування такого запобіжного заходу обумовлено також вимогами суспільного інтересу у справі, який полягає у встановленні істини та недопущенні вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 110, 331 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 28 лютого 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3