У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати Верховного Суду України

у кримінальних справах у складі:

головуючого-судді

Кравченка К.Т.,

суддів

Канигіної Г.В., Пошви В.Б.

розглянула
у судовому засіданні у м. Києві 19 липня 2007 року кримінальну справу за
касаційною cкаргою засудженої ОСОБА_1. на вирок Ясинуватського районного суду Донецької
області від 5 липня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від
12 вересня 2006 року.

Вироком місцевого суду

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженку
м. Донецька,

жительку
м. Ясинувата Донецької області,

раніше судиму:

- 6
серпня 1999 року Кіровським районним судом м. Донецька за ст.ст.1081,
45 КК України на один рік позбавлення волі, умовно, з іспитовим строком 1 рік
та штрафу в сумі 170 грн. Постановою Кіровського районного суду від 10 серпня
1999 року ОСОБА_1 звільнена від відбування покарання на підставі п. “б” ст.1
Закону України “Про амністію” від 16 липня 1999 року;

- 4
вересня 2001 року Кіровським районним судом за ч.3 ст.141, ст.44 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.6 Закону
України “Про амністію” від 5 липня 2001 року звільнена умовно-достроково на 1
рік із виплатою штрафу у сумі 680 грн.;

- 8 листопада
2004 року Кіровським районним судом м. Донецька за ч.1 ст.296 КК України до
штрафу в сумі 8 500 грн.,

засуджено:

- за ч.2 ст.185 КК України на три роки обмеження волі;

- за ч.2 ст.186 КК України на чотири роки позбавлення волі;

- за ч.2 ст.187 КК України на сім років позбавлення волі з конфіскацією
всього майна, яке є її особистою власністю.

На підставі ст.70 КК України ОСОБА_1за
сукупністю злочинів призначено сім років позбавлення волі з конфіскацією всього
майна, яке є її особистою власністю.

У справі вирішено цивільні позови.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_2 судові
рішення щодо якого не оскаржуються.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької
області від 12 вересня 2006 року апеляцію ОСОБА_1 залишено без задоволення, а
вирок Ясинуватського районного суду Донецької області від 5 липня 2006 року -
без зміни.

Як визнав суд, 23 липня 2005 року, у
проміжок часу з 17 до 18 години, ОСОБА_1, перебуваючи у стані алкогольного
сп'яніння, у квартирі АДРЕСА_1, таємно викрала майно потерпілого ОСОБА_3. на
загальну суму 792 грн. 20 коп.

18 серпня 2005 року, приблизно о 13
годині, ОСОБА_1, за попередньою змовою із ОСОБА_2. та іншою особою, матеріали
щодо якої виділено в окреме провадження, перебуваючи на базарі м. Ясинувата,
відкрито заволоділи майном ОСОБА_4. на загальну суму 100 грн.

Крім того, 19 серпня 2005 року,
приблизно після 20 години 30 хвилин,

ОСОБА_1,
за попередньою змовою із ОСОБА_2. та іншою особою, матеріали щодо якої виділено
в окреме провадження, перебуваючи на подвір¢ї будинку
АДРЕСА_2, із застосуванням насильства, небезпечного для здоров¢я потерпілого,
завдаючи удари руками та ногами по різних частинах тіла потерпілого та
використовуючи проти нього сльозогінний газ,
напали на ОСОБА_5 і заволоділи його майном на загальну суму 645 грн.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що висновки суду не
відповідають фактичним обставинам справи, оскільки злочинів вона не вчиняла і
попередньої змови з іншими особами на вчинення злочинів у неї також не було. Крім того, вважає, що справу щодо
неї сфальшовано, а також було порушено її право на захист. Разом із тим,
ОСОБА_1 вказує, що призначене їй покарання не відповідає ступеню тяжкості
вчинених злочинів та даним про її особу через суворість.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи скарги засудженої, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.

Висновок суду щодо доведеності винності ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, за які
її засуджено, стверджується сукупністю зібраних та досліджених у судовому
засіданні доказів, і є правильним.

Так, на обгрунтування свого висновку, суд підставно послався на показання
потерпілих ОСОБА_3., ОСОБА_4, ОСОБА_5., які послідовно та детально повідомили
про вчинення злочинів щодо них ОСОБА_1., у тому числі й за попередньою змовою
із ОСОБА_2. таОСОБА_6. Суд послався й на
показання свідків ОСОБА_7.,ОСОБА_8., ОСОБА_9., ОСОБА_10. котрі повністю
викривають ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, за які її засуджено. Їх пояснення
узгоджуються між собою та іншими доказами, тому підстав вважати показання цих
потерпілих та свідків неправдивими, немає.

Крім того, суд належним чином перевірив у судовому засіданні та поклав в
основу обвинувального вироку й дані, що є у протоколах очних ставок,
відтворення обстановки та обставин події, висновку судово-медичної експертизи
та інших доказах у справі.

За таких обставин вважати, що висновки суду не відповідають фактичним
обставинам справи, а так само й те, що матеріали справи сфальшовано, немає
підстав.

Сукупність зібраних та досліджених у
судовому засіданні доказів, дала суду усі підстави зробити обґрунтований висновок
щодо винуватості ОСОБА_1 та кваліфікувати її злочинні дій за ч.2 ст.185, ч.2
ст.186, ч.2 ст.187 КК України.

Що стосується посилання засудженої на порушення її права на захист, то воно
було предметом перевірки, і не знайшло свого підтвердження.

Призначене ОСОБА_1покарання, відповідає
вимогам ст.65 КК України. При цьому, суд належним чином урахував ступінь
тяжкості вчинених злочинів та дані про особу засудженої.

Належним чином умотивувавши своє рішення, суд дійшов обґрунтованого
висновку щодо обрання винній міри покарання саме у виді позбавлення волі.
Призначене ОСОБА_1покарання є мінімальним. Підстав для застосування ст.69 КК
України чи звільнення засудженої від відбування покарання з випробуванням, не
знайдено.

Не вбачаючи підстав для задоволення скарги засудженої,
керуючись ст.394 КПК
України, колегія суддів,

у х в а л и
л а:

у
задоволенні касаційної скарги засудженій ОСОБА_1 -
відмовити.

Судді:

Кравченко
К.Т.
Канигіна Г.В. Пошва Б.М.