Провадження № 1-кп/742/76/15
Єдиний унікальний № 742/857/15-к
ВИРОК
Іменем України
24 березня 2015 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі : головуючого судді ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Прилуки кримінальне провадження № 0000352 від 27 грудня 2014 року , про обвинувачення у вчиненні злочину,що передбачає кримінальну відповідальність передбачену ст. 286 ч.2 КК України , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця з середньою освітою,гр. України,

непрацюючого,неодруженого, раніше не судимого ,

за участю інших учасників кримінального провадження : прокурора ОСОБА_4 захисника адвоката ОСОБА_5 потерпілого ОСОБА_6 обвинуваченого ОСОБА_3 В С Т А Н О В И В :

Судом визнано доведеним,що 27 грудня 2014 року близько 11 год. 50 хв. ОСОБА_3 ,керуючи вантажно-пасажирським мікроавтобусом марки Ford Transit державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ,в порушення вимог п. 1.5 Правил дорожнього руху України ,згідно з якими дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху,загрожувати життю або здоровю громадян, завдавати матеріальних збитків,п. 2.3 б ПДР України ,де вказано,що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний бути уважним,стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, п. 101 ПДР України ,де зазначено,що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися,що це буде безпечним та п. 10.9 ПДР України,відповідно до якого під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки руху у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб,здійснюючи рух заднім ходом по підїздній дорозі будинку АДРЕСА_2 ,вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_7 ,в результаті якого заподіяв їй тяжкі тілесні ушкодження,від яких наступила смерть потерпілої. Кримінальне правопорушення ,у вчиненні якого визнається винуватим обвинувачений ОСОБА_3 є ст. 286 ч.2 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою,яка керує транспортним засобом,що спричинило смерть потерпілого . У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчинененому злочині визнав повністю за предявленим органами досудового слідства обвинуваченням. З`ясувавши думку учасників судового розгляду про те, які докази необхідно дослідити, та про порядок їх дослідження, суд визнав недоцільним досліджувати докази стосовно встановлених органами досудового слідства фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, відповідно до положень ст. 349 ч.3 КПК України . Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину і часткове добровільним шляхом відшкодування завданого збитку потерпілому . Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні не встановлено. Крім того, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує те,що він вперше притягується до кримінальної відповідальності за вчинення злочину з необережності та позитивно характеризується за місцем навчання і постійного проживання. Враховуючи тяжкість вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 , злочину, дані про його особу та обставини, що помякшують покарання, суд вважає можливим виправлення і перевиховання обвинуваченого без ізоляції його від суспільства ,тобто звільнити його від відбування покарання призначеного за даним вироком з випробуванням та покладенням на нього зобовязань відповідно до положень ст. 75,76 КК України. По справі потерпілим ОСОБА_6 заявлений цивільний позов про стягнення з Приватного акціонерного товариства ПРОСТО -страхування матеріальної шкоди в сумі 10828 грн. та моральної шкоди у розмірі 14616 грн. і з обвинуваченого ОСОБА_3 витрат,що складають різницю між середньозваженою вартістю памятника в даній місцевості та фактично понесених витрат на памятник. Під час розгляду кримінального провадження в суді обвинувачений ОСОБА_3 відшкодував потерпілому ОСОБА_6 моральну шкоду в сумі 10400 грн. . В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 подав заяву про залишення його позову до ПАТ ПРОСТО страхування і обвинуваченого ОСОБА_3 без розгляду, оскільки він буде звертатися із позовом в порядку цивільного судочинства . За таких обставин, суд вважає можливим позов потерпілого ОСОБА_6 до ПАТ ПРОСТО -страхування та обвинуваченого ОСОБА_3 про стягнення матеріальної і моральної шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням залишити без розгляду , оскільки дані обставини не суперечать вимогам закону і інтересам сторін. Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку передбаченому ст. 100 КПК України . Керуючись ст.ст.349,373,374 КПК України , суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 (один ) рік .

На підставі ст.ст. 75,76 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування основної міри покарання призначеного за даним вироком з випробуванням з іспитовим строком 2 роки ,зобовязати засудженого повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання. Позов ОСОБА_6 до Приватного акціонерного товариства ПРОСТО -страхування та ОСОБА_3 про стягнення матеріальної і моральної шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням залишити без розгляду .

Речові докази по справі автомобіль марки Ford Transit державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ,який знаходиться на зберіганні на майданчику для тимчасового затримання транспортних засобів Прилуцького МВ УМВС України в Чернігівській області повернути в законне володіння і розпорядження засудженого ОСОБА_3 ..

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію

вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити

обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1