Справа №577/332/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/201/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Хуліганство
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 квітня 2015 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001916 від 07 листопада 2014 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 16 лютого 2015 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Митченки, Бахмацького району, Чернігівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останнього разу 23 червня 2008 року Конотопським міськрайсудом за ч.4 ст.296, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.296, ч.2 ст.345 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
До апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 , в якій він не оспорюючи доведеності вини та кваліфікації своїх дій, просить вирок суду щодо нього змінити в частині призначеного покарання та пом`якшити його і призначити покарання не пов`язане з реальним позбавленням волі.

Даним вироком ОСОБА_7 визнано винним у пред`явленому обвинуваченні, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.296, ч.2 ст.345 КК України та призначено покарання:

-за ч.3 ст.296 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки;

-за ч.2 ст.345 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 залишено тримання під вартою.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати в сумі 430 грн. 43 коп.

Стягнуто з ОСОБА_7 на корить держави 1203 грн. 79 коп. витрат на лікування потерпілого ОСОБА_8 у Конотопській ЦРЛ.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України.

В обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги обвинувачений зазначає, що в ході досудового розслідування між ним та потерпілими по справі була укладена угода про примирення, однак суд безпідставно відмовив у її задоволенні та не визначив йому узгоджену міру покарання. Також ОСОБА_7 вказує, що навіть за умови відмови в затвердженні вказаної угоди, суд мав всі підстави призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі, оскільки таку думку висловлювали і потерпілі, також він відшкодував завдані збитки, і потерпілі претензій до нього не мають, створив сім`ю, до затримання мав постійну роботу, щиро розкаявся у скоєному та повністю визнав свою вину.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Як визнав доведеним суд першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_7 , будучи особою, раніше судимою за хуліганство, 07 листопада 2014 року, близько 16 год. 40 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на території автостанції «Конотоп» за адресою м. Конотоп, вул. Клубна,8., що є громадським місцем, заважав посадці пасажирів на автобус маршрутом «Конотоп-Короп», та при цьому знаходився в салоні автобусу без квитка, на що водій автобуса « ОСОБА_9 , зробив йому зауваження. На що ОСОБА_7 , незважаючи на оточуючих громадян та виражаючи до них явну неповагу, грубо порушуючи громадський порядок, почав голосно ображати водія нецензурною лайкою. Потім, вийшовши з салону автобуса, ОСОБА_7 продовжуючи хуліганські дії з особливою зухвалістю, почав тягати водія ОСОБА_9 за одяг, який пошкодив, та при цьому гучно виражався нецензурною лайкою та погрозами в його адресу. Хуліганські дії ОСОБА_7 помітив старший дільничний інспектор Конотопського МВ УМВС України в Сумській області майор міліції ОСОБА_8 , який ніс службу на закріпленій за ним дільниці, і зробив зауваження обвинуваченому з метою припинення протиправних дій, на що ОСОБА_7 зреагував протиправно, заподіявши працівнику міліції умисне легке тілесне ушкодження.

Разом з цим, обвинувачений ОСОБА_7 07 листопада 2014 року близько 16 год 50 хв, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння на території автостанції «Конотоп» за адресою м. Конотоп, вул. Клубна,8., що є громадським місцем, і, вчинивши протиправні дії відносно водія автобуса ОСОБА_9 , порушивши громадський порядок і спокій громадян, будучи агресивно налаштованим та невдоволеним зауваженнями у свою адресу, в той час, коли до нього підійшов старший дільничний інспектор міліції Конотопського МВ УМВС України в Сумській області майор міліції ОСОБА_8 ,який ніс службу на закріпленій за ним адміністративній зоні і, виконуючи свій службовий обов`язок по охороні громадського порядку, зробив зауваження ОСОБА_7 вийти з автобуса, на що ОСОБА_7 усвідомлюючи, що ОСОБА_8 є працівником міліції та перебуває у форменному одязі, вхопив його за комір бушлату, пошкодивши його, а потім умисно кулаком руки наніс один удар в обличчя, від чого ОСОБА_8 впав , а обвинувачений продовжуючи свій злочинний намір виражаючись при цьому нецензурною лайкою в адресу потерпілого з приводу займаної ним посади та висловлював погрози стосовно життя і здоров`я. Протиправні дії обвинуваченого відносно працівника правоохоронного органу були припинені водіями маршруток автостанції «Конотоп».

Під час хуліганських дій ОСОБА_7 умисно заподіяв працівникові правоохоронного органу ОСОБА_8 , який виконував свій службовий обов`язок із забезпечення охорони громадського порядку та намагався припинити протиправні дії обвинуваченого, легкі тілесні ушкодження у вигляді садна на нижній губі справа, ЗЧМТ, струс головного мозку та цефалічного синдрому.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 на підтримку поданої обвинуваченим апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 яка просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги обвинуваченого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом правильно встановлено фактичні обставини кримінального провадження та зроблений обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Кваліфікація дій обвинуваченого за ч.3 ст.296, ч.2 ст.345 КК України не оспорюється.

Що стосується призначеного ОСОБА_7 покарання, яке, на його думку, є надто суворим, то з цими доводами погодитися не можна.

Так, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як убачається з вироку, ці вимоги кримінального закону суд виконав.

Суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_7 урахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, у тому числі за хуліганство, схильний до зловживання спиртними напоями. Врахував суд й ті обставини, про які обвинувачений зазначає у поданій апеляційній скарзі, зокрема, щире каяття у вчинених злочинах, активне сприяння розкриттю злочинів, добровільне відшкодування завданих збитків. Ці обставини суд відніс до тих, що пом`якшують покарання винного. До обставин, що обтяжують покарання судом обґрунтовано віднесено рецидив злочинів та вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Судом також було звернуто увагу і на відсутність претензій до ОСОБА_7 з боку потерпілих.

Таким чином, з врахуванням всіх обставин кримінального провадження, суд прийшов до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання саме у виді позбавлення волі, однак визначивши його в розмірі, наближеному до мінімального.

Суд у вироку навів мотиви необхідності призначення обвинуваченому покарання саме у виді позбавлення волі.

На думку колегії суддів, такий вид покарання буде якомога ефективніше сприяти виправленню обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 щодо безпідставної відмови судом першої інстанції в затвердженні угоди про примирення, укладеної між ним та потерпілими ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , не є предметом перевірки даного апеляційного розгляду, тому колегія суддів не бере їх до уваги.

Жодних істотних порушень вимог кримінального процесуального чи кримінального законів, які тягнуть за собою безумовне скасування чи зміну судового рішення, у провадженні не встановлено.

Таким чином, підстав для скасування або зміни вироку суду щодо обвинуваченого ОСОБА_7 не вбачається, а тому його апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 16 лютого 2015 року відносно ОСОБА_7 залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4