Справа
№ 1 -35/2007 року
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2007 року Автозаводський райсуд м. Кременчука
Полтавської області в складі:

головуючого
судді - Гафяк В.М.

при
секретарі - Матюшиної Ю.О.

з уч.
прокурора - Семеняченко Н.О.

з уч.
захисника - ОСОБА_1. потерпілої - ОСОБА_2представника потерпілої - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Кременчуці кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с Пироги, Глобинського району, Полтавської області, українця,
громадянина України, освіта середня, не одруженого, працюючого водієм в
Кременчуцькій міській станції „Швидкої медичної допомоги",
проживаючого:АДРЕСА_1, не судимого:

у
вчинені злочину, передбаченого ст. 15 ч. 2-115 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

23.05.2006 року підсудний ОСОБА_4., перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, біля 12 години прийшов до дошкільного навчального
закладу № 57, розташованого в м. Кременчуці по провул. Г.Бресту, 61, де
працювала його колишня дружина - потерпіла ОСОБА_2.

Підсудний викликав потерпілу ОСОБА_2. у двір вказаного
закладу, де в процесі сварки на ґрунті особистих неприязних стосунків умисно
став наносити потерпілій хаотичні чисельні удари ножем, який взяв із дому, в
різні частини тіла, в результаті чого заподіяв останній дві рани передньої
поверхні грудної клітки справа, одну рану в ділянці груднини, одну рану в
області лівої молочної залози, одну рану по передній поверхні правого плеча,
три рани в ділянці лівого передпліччя, одне наскрізне поранення в ділянці тенора
лівої кісті, одну рану по долонній поверхні лівої кисті, одну рану по тильній
поверхні другого пальця лівої кисті, одну рану в другому міжпальцьовому
проміжку лівої руки, які за ступенем тяжкості в сукупності відносяться до
середньої тяжкості по критерію тривалого розладу здоров'я і стійкої втрати
загальної працездатності до 1/3.

Підсудний ОСОБА_4. свою вину у вчиненні інкримінованого
йому злочину визнав частково, не оспорюючи при цьому факту заподіяння тілесних
ушкоджень потерпілій ОСОБА_2 за обставин, викладених в описовій частині вироку,
та пояснив, що умислу на позбавлення життя потерпілої ОСОБА_2у нього не було.
Удари ножем наносив на ґрунті особистих неприязних стосунків, які виникли,
через непристойну, на його думку, поведінку його колишньої дружини - потерпілої
ОСОБА_2., яка передувала вчиненню злочину, з якою він проживав в одній
квартирі, при цьому підсудний стверджував, що наносячи удари ножем потерпілій
він усвідомлював небезпечний характер своїх дій, передбачав, що від його дій
можуть настати суспільно небезпечні наслідки, при цьому не бажав їх настання,
оскільки лише бажав налякати потерпілу, але свідомо допускав їх настання.

Цивільний
позов в частині відшкодування майнової шкоди визнав повністю, а в

2

частині відшкодування моральної
шкоди - не визнав.

Суд, давши
належну оцінку показанням підсудного ОСОБА_4., співставивши їх з обставинами
вчинення злочину, встановлених судом, та зібраними по справі доказами вважає,
що винність підсудного у вчиненні встановленого судом злочину повністю
підтверджується повно, всебічно та об'єктивно дослідженими, перевіреними та
співставленими судом слідуючими доказами:

показаннями
потерпілої ОСОБА_2., яка
підтвердила факт заподіяння їй тілесних ушкоджень підсудним за обставин,
вказаних в описовій частині вироку, пояснивши при цьому, що вона під час
нанесення ударів захищалась руками. Підсудний погроз позбавити життя під час
нанесення ударів не висловлював. Просила стягнути з підсудного на її користь
743 грн. майнової шкоди, 100 000 грн. моральної шкоди та 260 грн. за юридичні
послуги. Щодо покарання покладається на розсуд суду, не наполягаючи на
призначенні суворого покарання;

- свідченнями ОСОБА_5., яка
підтвердила, що 23.05.2006 року в обідній час

вона разом з ОСОБА_6. сиділи на подвір'ї дитячого садка та чистили картоплю.

Прийшов підсудний, попросив викликати потерпілу. Остання вийшла і вони

відійшли в сторону та про щось розмовляли. Потім вона почула глухі удари та

крики потерпілої, остання звала на допомогу. Побачивши в руках підсудного
ніж,

вона зупинилась та закричала, що потерпілу б'є підсудний ножем. Вона
вирвала

потерпілу та вони з потерпілою зайшли до приміщення дитячого садка, де
надали

першу медичну допомогу останній. Вона не чула, що підсудний, наносячи удари

ножем, погрожував потерпілій позбавити її життя;

Свідченнями
ОСОБА_7., котра самого моменту нанесення ударів потерпілій підсудним не бачила,
але бачила, як завели окровавлену потерпілу до приміщення дитсадка та як
медсестра надавала їй першу медичну допомогу. Тілесні ушкодження заподіяв
потерпілій підсудний;

·
Свідченнями ОСОБА_8., котра пояснила, що самого факту
нанесення тілесних ушкоджень вона не бачила. Але бачила поранення на тілі
потерпілої, знає, що до останньої на робоче місце приходив підсудний;

·
Свідченнями ОСОБА_9.,
котрий підтвердив, що біля 17 години 23.05.2006 року до нього звернувся
підсудний з проханням дати ножа для відкриття своїх дверей. Він дав йому ніж.
Через деякий час побачив ОСОБА_4., який лежав на полу з ножем в руках, біля
нього була кров, він викликав швидку допомогу;

·
Послідовними та стабільними показаннями підсудного,
даними в ході досудового слідства, згідно яких умислу на позбавлення життя
потерпілої в нього не було, він заподіяв тілесні ушкодження, будучи в
нетверезому стані, на грунті ревнощів до потерпілої;

/а.с.75-76,
86-87, 94-95/

·
Висновками експерта Ширай В.В., котрий стверджував, що на тілі потерпілої виявлено не
проникаючи тілесні ушкодження, рани були хаотично розміщені в різних
анатомічних ділянках тіла. Розташування ран дає змогу говорити, що удари наносились
не цілеспрямовано, а хаотично;

·
Висновками комісійної судово-медичної експертизи № 54 від
02.04.2007 року, згідно з якою, виявлені на тілі потерпілої ОСОБА_2. тілесні
ушкодження відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості по критерію тривалого
розладу здоров'я і стійкої втрати загальної працездатності до 1/3.

Дані тілесні ушкодження не є
небезпечними для життя.

Рани на тілі ОСОБА_2. у відносно
різних анатомічних ділянках (грудна

клітина зліва, грудна клітина
справа, передня поверхня правого плеча і ліве

передпліччя, ліва кисть).
Однотипових ран, як по напрямку їх подовжників на

шкірі, так і по напрямку ранових
каналів (водночас) не виявлено.

Дані
висновки експерта та комісійної експертизи узгоджуються з обставинами

3

вчинення злочину, встановлених
судом .

- а також іншими доказами у їх
сукупності.

Вказані докази є належними,
достовірними та допустимими.

При кваліфікації
дій підсудного ОСОБА_4., суд виходить з того, що ні органами досудового
слідства, ні в ході судового розгляду справи, не здобуто достовірних та
об'єктивних доказів того, що підсудний, під час заподіяння потерпілій тілесних
ушкоджень, діяв з умислом направленим на позбавлення життя останньої. При цьому
суд виходить з того, що нанесення чисельних непроникаючих поранень в різні
частини тіла не може свідчити про наявність умислу на позбавлення життя
потерпілої, а також із сукупності всіх обставин вчиненого злочину, зокрема,
враховує спосіб нанесення тілесних ушкоджень, знаряддя вчинення злочину,
кількість поранень, які є чисельними та непроникаючими, їх характер та
локалізацію, які розташовані, згідно висновку експерта та комісійної
судово-медичної експертизи, в хаотичному порядку, ціленаправлених ударів у
життєво важливі органи з їх пошкодженням підсудним нанесено не було, заподіяні
поранення не є небезпечними для життя, що також свідчить про відсутність умислу
у підсудного на позбавлення життя потерпілої ОСОБА_2.

Разом з тим,
судом встановлено, що підсудний наносячи удари ножем потерпілій усвідомлював
небезпечний характер своїх дій, передбачав настання суспільно небезпечних
наслідків, при цьому не бажав їх настання, але свідомо допускав їх настання,
тобто діяв з непрямим умислом. Тому суд дії підсудного ОСОБА_4. кваліфікує як
умисне заподіяння потерпілій ОСОБА_2 . ушкоджень, які не є небезпечними для
життя і які не потягли за собою наслідків, передбачених ст.121 КК України , але
таких, що спричинили тривалий розлад здоров'я і стійку втрат у працездатності
менш як на одну третину в їх сукупності, за ст. 122 ч. 1 КК України, перекваліфікувавши
зі ст. 15. ч.2 - 115 ч.І КК України з наведених вище підстав.

При призначенні
покарання підсудному ОСОБА_4. суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним
злочину, всі конкретні обставини справи у їх сукупності, дані про особу, те що
підсудний ОСОБА_4 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності
притягується вперше, характеризується позитивно, його відношення до праці, який
працює, сімейний стан та стан здоров'я, а також те, що по справі тяжких
наслідків не наступило, а також думку потерпілої, яка на суворому покаранні не
наполягала.

Обставинами, які
пом'якшують покарання суд визнає часткове визнання вини, щире каяття, сприяння
розкриттю злочину.

Обставинами, які
обтяжують покарання, суд визнає вчинення злочину особою, що перебувала в стані алкогольного
сп'яніння..

Враховуючи
вищевикладене, суд призначає покарання підсудному ОСОБА_4. необхідне та
достатнє для його виправлення та запобіганню вчинення нових злочинів в межах
санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин у виді
обмеження волі.

Підсудному
ОСОБА_4. призначається покарання у виді обмеження волі, тому суд вважає за
необхідне зарахувати в строк відбуття покарання строк перебування під вартою з
06.08.2006 року за правилами ч.І п.1 п.п. "б" ст. 72 КК України.

Потерпілою по
справі ОСОБА_2 заявлено цивільний позов на відшкодування майнової шкоди на суму
743 грн., за надання юридичної допомоги 260 грн. та на відшкодування моральної
шкоди в сумі 100 000 грн.

Суд, розглянувши
вказаний цивільний позов, вважає, що він підлягає частковому задоволенню зі
слідуючих підстав.

Позовні
вимоги потерпілої ОСОБА_2. щодо стягнення майнової шкоди на суму 743 грн. та за
юридичні послуги 260 грн., як такі, що знайшли своє підтвердження в судовому
засіданні підлягають задоволенню в повному обсязі та стягненню з підсудного на
користь потерпілої.

4

Вирішуючи питання щодо стягнення майнової шкоди, суд
враховує ступінь тяжкості вчиненого підсудним злочину, всі конкретні обставини
по справі, а також характер та обсяг страждань, яких зазнала потерпіла
ОСОБА_2., стан її здоров'я, тяжкість вимушених змін у її життєвих та виробничих
стосунках, майновий стан підсудного, і, вважає за справедливе стягнути з
підсудного на користь потерпілої 15 000 грн. моральної шкоди, задовольнивши
позовні вимоги в цій частині частково. Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України,
суд -

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого
ст. 122 ч. 1 КК України, призначивши покарання 2 (два) роки обмеження волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4. взяття під варту -
змінити на підписку про невиїзд, звільнивши з-під варти в залі суду негайно.

В строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_4.
зарахувати строк перебування під вартою з 06.08.2006 року по 28.04.2007 року за
правилами ч.1 п.1 п.п. "б" ст. 72 КК України.

Цивільний
позов потерпілої ОСОБА_2 . задовольнити частково.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4. на користь потерпілої
ОСОБА_2. 743 грн. майнової шкоди та 260 грн. за юридичні послуги.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4. на користь потерпілої
ОСОБА_2. 15000 грн. моральної шкоди.

Апеляція
на вирок може бути подана до апеляційного суду Полтавської області протягом 15
діб з моменту його проголошення, а засудженим ОСОБА_4 . в той же строк з
моменту вручення йому копії вироку.