№ 5 - 3138 ск 15
Ухвала

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого - судді ОСОБА_4,

суддів - ОСОБА_5., ОСОБА_6,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 лютого 2015 року та на ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 08 квітня 2015 року щодо нього,

В С Т АН О В И Л А:

Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 лютого 2015 року,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1, не працюючого, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, раніше судимого - 23 травня 2011 року вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України - до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, звільненого 31 липня 2013 року по відбуттю строку покарання,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_1 на користь потерпілого ОСОБА_2 5 000 гривень спричиненої моральної шкоди.

Вирішено питання про речові докази.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_1, визнано винуватим у вчиненні хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень. Так, 02 листопада 2014 року, близько 18 години 30 хвилин, ОСОБА_1, спільно з особою, справа щодо якої виділена в окреме провадження, перебуваючи в приміщенні супермаркету «ПАККО» по вул. Ковельській, 68, м. Луцьк, в присутності інших відвідувачів, умисно, з хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок, нецензурно висловлювався до ОСОБА_3 та ОСОБА_2, після чого безпричинно наніс останньому один удар лобною ділянкою голови в область носа, спричинивши йому фізичний біль, а в подальшому поблизу цього супермаркету наніс один удар долонею руки в обличчя ОСОБА_3

Після цього ОСОБА_1 самостійно, без попереднього узгодження з особою, справа щодо якої виділена в окреме провадження, дістав із-за пояса штанів пневматичний пістолет калібру 4,5 мм невстановленої марки та моделі, який ним був заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень, та з хуліганських мотивів, здійснив близько 3-4 пострілів в ОСОБА_2, влучивши в лобну ділянку голови останнього, внаслідок чого спричинив тілесне ушкодження у вигляді непроникаючого поранення лобної ділянки справа, що за ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров'я.

Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 08 квітня 2013 року вказаний вирок суду щодо ОСОБА_1 залишено без зміни.

В касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1 просить оскаржувані судові рішення, в частині призначення йому покарання, змінити та призначити йому м'яке покарання.

В обґрунтування своїх вимог засуджений зазначає, що судами обох інстанцій не враховано того, що він має на утриманні малолітню дитину, яка хворіє та потребує постійного догляду і лікування. В касаційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що його дружина, офіційно не працює, так як здійснює догляд за дитиною, а також просить взяти до уваги те, що з рідних у нього залишилась тільки сестра та її четверо малолітніх дітей. Крім того, автор звертає увагу на позитивну характеристику за місцем проживання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши додані до скарги судові рішення та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення касаційної скарги немає, з огляду на що у відкритті провадження слід відмовити.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах санкції закону, з урахуванням ступеню тяжкості злочину, даних про особу засудженого та обставин, що пом'якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як вбачається з вироку, при призначенні покарання засудженому ОСОБА_1 суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, особу винного, а його щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину визнано обставинами, що пом'якшують покарання. До обставин, що обтяжують покарання суд відніс рецидив злочинів.

Крім того, судом враховано те, що ОСОБА_1 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисного корисливого злочину, судимість за який не знята та не погашена у встановленому законом порядку, відбував реальну міру покарання, вчинив злочин через незначний проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення і підвищену суспільну небезпечність.

Доводи засудженого про неврахування судом всіх пом'якшуючих обставин, які істотно знижують суспільну небезпечність скоєного засудженим злочину є безпідставними. Так, відповідно до ст. 66 КК України, врахування тієї чи іншої обставини, яка пом'якшує покарання, при призначенні покарання винній особі, є правом, а не обов'язком суду.

Отже, доводи щодо неврахування судами ряду обставин, як таких що пом'якшують призначене ОСОБА_1 покарання, не є достатнім для зміни судових рішень, як про те просить засуджений в своїй скарзі.

З висновками суду першої інстанції обґрунтовано погодився і апеляційний суд, який переглянув вирок суду, постановлений відносно ОСОБА_1, і виніс мотивовану ухвалу, яка відповідає вимогам ст. 419 КПК України з наведенням підстав, з яких апеляційні скарги засудженого та його захисника про пом'якшення покарання визнано необґрунтованими.

Таким чином, з касаційної скарги, наданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення касаційної скарги, зміни судових рішень щодо ОСОБА_1 та пом'якшення призначеного йому покарання немає, у зв'язку з чим у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Враховуючи наведене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 лютого 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 08 квітня 2015 року, щодо нього, - відмовити.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_4 ОСОБА_6 ОСОБА_5