Справа №1-5-61/10 27.04.2010 27.04.2010 27.04.2010
Справа № 11-229-2010 р. Головуючий суду 1 інстанції
Категорія: ст.186 ч.2, 304 ОСОБА_1
КК України Доповідач апеляційного суду
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі :

головуючої: Погорєлової Г.М.

суддів: Дзюби Ф.С., Пустовара М.Л.

за участю прокурора Данчука В.М.

захисників: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

ОСОБА_5, ОСОБА_6

засуджених ОСОБА_7, ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали кримінальної справи за апеляціями засуджених ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, законних представників - ОСОБА_11, ОСОБА_12, захисників ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 лютого 2010 р., яким засуджено

ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше не судимого

за ст.186 ч.2 КК України на 6 років позбавлення волі, за ст. 304 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення меш суворого покарання більш суворим ОСОБА_10 визначено 6 років позбавлення волі.

ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше не судимого

за ст.186 ч.2 КК України на 4 роки позбавлення волі. За ст. 357 ч. 3 КК України ОСОБА_13 виправдано (підстави виправдання не зазначені).

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5

Новоодеського району Миколаївської області, раніше не судимого

за ст. 186 ч.2 КК України на 4 роки позбавлення волі.

ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше не судимого

за ст. 186 ч.2 КК України на 4 роки позбавлення волі.

Постановлено стягнути у відшкодування заподіяної злочином майнової шкоди:

-з засуджених ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_8 у солідарному порядку 1725 грн. на користь ОСОБА_14;

-з засуджених ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_8 у солідарному порядку 627 грн. на користь ОСОБА_15;

-з засуджених ОСОБА_10, ОСОБА_13, ОСОБА_7, ОСОБА_8, у солідарному порядку 3900 грн. на користь ОСОБА_16;

-з засуджених ОСОБА_13 і ОСОБА_7 у солідарному порядку 552 грн. на користь ОСОБА_17

Постановлено стягнути у відшкодування заподіяної злочином моральної шкоди:

- з засуджених ОСОБА_10, ОСОБА_13, ОСОБА_7, ОСОБА_8 у солідарному порядку 20000 грн. на користь ОСОБА_16

За вироком суду 25.04.2008 р., приблизно о 3 год., ОСОБА_10, в стані алкогольного спяніння, діючи з наміром на відкрите викрадення чужого майна за попередньою змовою з неповнолітніми ОСОБА_8, ОСОБА_7 та невстановленою особою, на перехресті вулиць Наваринської та Адміральської в м. Миколаєві, зупинили в грубій форми ОСОБА_14 Застосував до нього насильство, яке не є небезпечним для його життя і здоровя, вони нанесли йому удари руками та ногами по тілу. Продовжували його побиття ногами після падіння на землю. Заподіяли потерпілому легкі тілесні ушкодження у виді припухлості мяких тканин та саден в області крижі, на спині і по центру, синців в лобній області, під правим оком, за правою вушною раковиною.

Під час застосування насильства, вони відкрито заволоділи майном ОСОБА_14 на загальну суму 1725 грн., а саме курткою та мобільним телефоном марки «Nokia 6230 1» зі стартовим пакетом оператора мобільного звязку «Київстар», а також заволоділи майном ОСОБА_15 - матері потерпілого, яке було у нього, на загальну суму 627 грн., а саме мобільним телефоном «Nokia 6060» зі стартовим пакетом оператора мобільного звязку»Київстар», з грошима на рахунку.

Загальна сума майна, яким вони захолодили зазначеним способом, становить 2352 грн.

З викраденим вони зникли з місця події та розпорядилися ним на власний розсуд.

За зазначених обставин, ОСОБА_10, достовірно знаючи про неповнолітній вік ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, з метою втягнення їх в злочинну діяльність, запропонував їм вчинити відкрите викрадення майна ОСОБА_14, керував ними на місці вчинення злочину, віддавав розпорядження щодо необхідності заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, пошуку в кишенях одягу цінного майна.

Розпорядження ОСОБА_10 неповнолітні ОСОБА_8 та ОСОБА_7 виконували добровільно, здійснюючи спільний злочинний намір на відкрите заволодіння майном ОСОБА_14

08.05.2008 р., приблизно о 23 год. 50 хв., ОСОБА_10, реалізуючі намір на відкрите заволодіння чужим майном, за попередньою змовою з ОСОБА_18, неповнолітніми ОСОБА_8, ОСОБА_7, в районі готелю «Турист» та льодового катку в м. Миколаєві, наздогнали ОСОБА_19 Застосував до нього насильство, яке не є небезпечним для його життя і здоровя, вони нанесли йому удари руками та ногами в спину. Продовжували його побиття руками та ногами після падіння на землю. Заподіяли потерпілому легкі тілесні ушкодження у виді синця на верхній повіки правого ока, крововиливу на білочній оболонці правого ока.

Під час застосування насильства, вони відкрито заволоділи майном ОСОБА_19 на загальну суму 1904 грн. 50 коп., а саме мобільним телефоном марки «Nokia 6233», з сим-картою оператора мобільного звязку «Лайф», з грошима на рахунку, шкіряним гаманцем, грошима в сумі 2 грн. та 130 доларами США, що за курсом НБУ України еквівалентно 656 грн. 05 коп., а також пластиковими картками банків, пенсійним посвідченням інваліда 2 групи, студентським квитком.

З викраденим вони зникли з місця події та розпорядилися ним на власний розсуд.

12.05.2008 р., опівночі, ОСОБА_13, реалізуючі намір на відкрите заволодіння чужим майном, за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_7, знаходячись у дворі гуртожитку по вул. Паризької комуни, 26/3 в м. Миколаєві, наздогнали ОСОБА_17. Застосував до нього насильство, яке не є небезпечним для його життя і здоровя, вони нанесли йому удари ногами в обличчя. Продовжували його побиття руками та ногами після падіння на землю.

Під час застосування насильства, вони відкрито заволоділи майном ОСОБА_17 на загальну суму 852 грн., а саме мобільним телефоном марки «Nokia 1112», з сим-картою оператора мобільного звязку «Діджус», грошима в сумі 60 грн., срібними ланцюжком, срібляним кулоном, а також ключами від автомобіля.

З викраденим вони зникли з місця події та розпорядилися ним на власний розсуд.

В апеляціях:

- засуджений ОСОБА_10 просить вирок скасувати, справу закрити.

За епізодом пограбування ОСОБА_14 посилається, що судом прийняті до уваги показання потерпілого, його матері, свідків ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, які містять суперечності, а інших доказів його вини немає. Зазначає, що за даним епізодом вину не визнали засуджені ОСОБА_24, ОСОБА_7, а четверта особа не встановлена. При проведенні впізнання у потерпілого ОСОБА_14 були сумніви щодо їх причетності до злочину, а замість ОСОБА_13 органом досудового слідства записана невстановлена особа. Вказує, що не встановлено, мобільний телефон якого потерпілого придбав свідок ОСОБА_20 та походження зарядного пристрою до нього, який викраденим не був. Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні не підтвердив показань на досудовому слідстві стосовно того, що бачив у ОСОБА_10 в м. Нова Одеса мобільний телефон «Nokia 6060». Засуджений ОСОБА_8 свої показання на досудовому слідстві щодо причетності до злочину пояснив застосуванням незаконних методів слідства з боку працівників міліції ОСОБА_22, ОСОБА_23

Вважає неконкретним предявлене йому обвинувачення за цим злочином. Оспорює наявність обставини, яка обтяжує покарання вчинення цього злочину в стані алкогольного спяніння.

Також оспорює втягнення ним неповнолітніх ОСОБА_8 і ОСОБА_7 в злочинну діяльність при пограбуванні ОСОБА_14, посилаючись на обмову з їх боку через неприязні відносини.

За епізодом пограбування ОСОБА_19 засуджений ОСОБА_10 посилається, що суд взяв до уваги показання інших засуджених, які містять суперечності і що вони показали лише про його присутність на місці події. Стверджує на наявність у нього неприязних відносин з іншими засудженими, які його обмовили.

- захисник ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_13 просить вирок змінити, покарання засудженому помякшити, обрати його не повязане з ізоляцією від суспільства. Посилається, що ОСОБА_13 вчинив злочин в молодому віці, має незадовільний стан здоровя, навчався, працевлаштувався, являвся за викликом до слідчого и до суду, раніше не притягувався до кримінальної і адміністративної відповідальності, частково добровільно відшкодував шкоду потерпілій ОСОБА_19 (у сумі 500 грн.) характеризується позитивно, а не задовільно, як вказав суд у вироку.

Тому, на думку апелянта, ОСОБА_13 встав на шлях виправлення та є достатнім час його перебування в слідчому ізоляторі.

- засуджений ОСОБА_7, його законний представник ОСОБА_12 та захисник ОСОБА_4 в інтересах засудженого, просять вирок змінити, обрати покарання ОСОБА_7 з застосуванням ст. 75 КК України. Посилаються на надмірну суворість покарання та на недостатнє неврахування судом вчинення злочину ОСОБА_7 в неповнолітньому віці, внаслідок збігу важких сімейних обставин, повязаних з хворобою малолітнього брата та з перебуванням матері з ним в лікарні, внаслідок чого був послаблений контроль за поведінкою неповнолітнього ОСОБА_7

Також вказують на повне визнання вини та щире розкаяння ОСОБА_7 у злочинах, на часткове відшкодування потерпілому майнової шкоди, на важкі сімейні обставини у даних час внаслідок смерті малолітнього брата.

Законний представник ОСОБА_12, крім того, вказує на інші складні сімейні обставини, які на думку апелянта, вплинули на поведінку ОСОБА_7 на той час, на його щире каяття, намір повністю відшкодувати шкоду та зазначає, що з моменту вчинення злочину минуло понад 2 роки, протягом яких ОСОБА_7 вів нормальний спосіб життя.

- засуджений ОСОБА_8, його законний представник ОСОБА_11 та захисник ОСОБА_6 в інтересах засудженого, просять вирок суду змінити, обрати покарання ОСОБА_8 з застосуванням ст. 75 КК України. Посилаються на явку з повинною ОСОБА_8 за епізодом пограбування ОСОБА_19, на часткове відшкодування потерпілій ОСОБА_16 майнової шкоди в сумі 500 грн.

Вважають, що суд безпідставно врахував як обтяжуючу покарання обставину вчинення ОСОБА_11 злочину в стані алкогольного спяніння, чим на їх думку вийшов за межі предявленого обвинувачення та погіршив становище засудженого, вказавши у вироку, що ОСОБА_11 не працює, хоча він навчався в Новоодеському професійному аграрному ліцеї.

Захисник ОСОБА_6 крім того вважає, що покарання ОСОБА_11 призначено занадто суворе тому, що суд вбачав причинний звязок між діями засуджених з пограбування ОСОБА_19 08.05.2008 р. та настанням смерті потерпілого 14.08. 2008 р., що матеріалами справи не підтверджено. Просить врахувати визнання вини ОСОБА_11 в судовому засіданні в повному обсязі, вчинення злочину в неповнолітньому віці, позитивні характеристики, що на думку апелянта судом враховано недостатньо.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засуджених ОСОБА_8, ОСОБА_25, захисників ОСОБА_3, ОСОБА_26, ОСОБА_4, ОСОБА_6 на підтримку апеляцій, думку прокурора про залишення вироку без зміни, вивчивши матеріали кримінальної справи та додатково надані захисниками, обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляція засудженого ОСОБА_10 підлягає частковому задоволенню, а інші апеляції задоволенню, з таких підстав.

Дослідженими судом доказами, аналіз яких наведено у вироку, підтверджується участь ОСОБА_10 в пограбуванні потерпілих ОСОБА_14, ОСОБА_19, вчиненому групою осіб та у втягненні неповнолітніх ОСОБА_8, ОСОБА_7 в пограбування ОСОБА_14 за вказаних у вироку обставин.

За епізодом пограбування в ніч на 25.04.2008 р., потерпілий ОСОБА_14 в судовому засіданні показав, що на вулиці його зустріли четверо молодих чоловіків. ОСОБА_10 сказав йому стояти на місці. Інші стали наносити удари. Обшукували кишені одягу. Вирвався від них, залишивши куртку, в якій знаходилися 2 мобільних телефони марки «Nokia».

Потерпілий ОСОБА_14 також показав, що як він памятає, його куртка з мобільними телефонами залишилася в руках ОСОБА_10 та що саме ОСОБА_10 першим підійшов до нього на місці події, вказав на нього та сказав іншим, щоб вони його обшукали.

З протоколу від 29.05.2008 р. впізнання особи вбачається, що ОСОБА_14 впізнав ОСОБА_10, як учасника його пограбування (т. 1 а.с.114).

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні показав, що на Центральному колгоспному ринку до нього з пропозицією купити мобільний телефон марки «Nokia» підходили ОСОБА_10 та ОСОБА_8 Тримав мобільний телефон в руках ОСОБА_10 Придбав у них цей телефон за 200-300 грн. Потім цей телефон продав. Впізнав їх на досудовому слідстві як осіб, які продали йому мобільний телефон.

Зазначене підтверджується також даними протоколу від 26.05.2008 р. впізнання ОСОБА_10 та ОСОБА_8 свідком ОСОБА_20 (т.1 а.с. 71).

Засуджений ОСОБА_8 показання свідка ОСОБА_20 в судовому засіданні підтвердив.

За епізодом пограбування від 08.05.2008 р., з показань засуджених ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_13 в судовому засіданні вбачається, що проїжджаючи разом з ОСОБА_10 на автомобілі під його керуванням, вони побачили в районі вул. Спортивної раніше невідомого їм ОСОБА_19, який користувався мобільним телефоном. З метою його пограбування усі залишили автомобіль, наздогнали ОСОБА_19, застосували фізичне насильство, обшукали його одяг, відібрали мобільний телефон та гаманець з грошима, в якому також знаходилися документи.

Засуджений ОСОБА_13 також підтвердив, що ОСОБА_10 наносив удари потерпілому в обличчя.

Засуджений ОСОБА_8 підтвердив, що мобільнім телефоном потерпілого він деякий час користувався, а потім разом з ОСОБА_10 телефон продали, гроші поділили на чотирьох.

З досліджених в судовому засіданні показань потерпілого ОСОБА_19 видно, що 08.05.2008 р., у нічний час, на вул. Спортивній, його наздогнали декілька молодих чоловіків, які його побили, заволоділи його мобільним телефоном, гаманцем з грошима та з документами (т. 2 а.с. 12-13).

Представник потерпілого ОСОБА_16 в суді показала, що про пограбування сина ОСОБА_19 їй відомо з його слів. Бачила у нього тілесні ушкодження на обличчі. Син помер 14.08.2008 р. через набряк головного мозку. У нього були слабкі судини.

Наведене свідчить, що досліджені судом докази не містять істотних протиріч щодо участі ОСОБА_10 в пограбуваннях ОСОБА_14 і ОСОБА_19, а також у втягненні неповнолітніх ОСОБА_8 і ОСОБА_7 в злочинну діяльність при вчиненні пограбування ОСОБА_14 Тому доводи апелянта в цій частині є безпідставними. Стверджуючи про обмову його іншими засудженими, ОСОБА_10 будь-яких конкретних даних з цього приводу не навів.

Обвинувачення, предявлене ОСОБА_10, відповідає вимогам ст. 132 КПК України, тому безпідставні й доводи апелянта в цій частині.

З огляду на наведене суд правильно кваліфікував дії ОСОБА_10 за ст.ст. 186 ч.2, 304 КК України.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що при призначенні покарання суд безпідставно врахував як обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_10 та ОСОБА_13 вчинення злочину в стані алкогольного спяніння, оскільки докази цього у вироку відсутні.

Також є лише міркуваннями суду, які не ґрунтуються на законі, посилання у вироку на те, що визнання вини в повному обсязі ОСОБА_18, ОСОБА_8, ОСОБА_7 наприкінці судового розгляду справи та часткове відшкодування ними шкоди потерпілим не є щирим, а є лише спробою зменшити свою вину.

Тому наведене підлягає виключенню з вироку.

Колегія суддів також вважає, що при призначені покарання засудженому ОСОБА_10 за ст. 186 ч.2 КК України суд не в повній мірі виконав вимоги ст. 65 КК України, згідно з якими покарання має бути достатнім для виправлення особи. Достатнім для виправлення ОСОБА_10 з огляду на вчинення ним злочинів вперше, обсягу обвинувачення, позитивних даних про особу, буде менший строк позбавлення волі. Тому покарання, призначене йому за ст. 186 ч. 2 КК України та на підставі ст. 70 ч. 1 КК України підлягає помякшенню.

У відношенні засуджених ОСОБА_13, ОСОБА_7, ОСОБА_8 колегія суддів дійшла висновку про можливість їх виправлення без відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку на підставі ст. 75 КК України та з покладенням певних обовязків з числа передбачених ст. 76 КК України.

При цьому колегія суддів приймає до уваги, що ОСОБА_13, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до кримінальній відповідальності притягуються вперше, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 злочини вчинили в неповнолітньому віці і у вчинення першого епізоду пограбування були втягнуті дорослим ОСОБА_10

ОСОБА_13, ОСОБА_7, ОСОБА_8 характеризуються виключно позитивно, навчалися в учбових закладах, продовжили навчання та протягом майже 2 років, доки тривало провадження у справі будь-яких правопорушень не вчинили, а тому мають позитивну суспільну спрямованість.

Їх каяття у вчиненому колегія суддів вважає щирим, про що свідчить відшкодування шкоди потерпілим в значному обсязі.

Колегія суддів також враховує стан здоровя ОСОБА_13 і ОСОБА_8 та що ОСОБА_7 виховувався в багатодітній родині.

Викладене не було враховано судом в повній мірі, а тому вирок суду в частині покарання у відношенні ОСОБА_13, ОСОБА_7, ОСОБА_8 , а також у відношенні ОСОБА_10 з підстав, наведених вище, підлягає зміні.

Керуючись ст.ст.365,366 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію засудженого ОСОБА_10 задовольнити частково, апеляції засуджених ОСОБА_8, ОСОБА_9, законних представників ОСОБА_11, ОСОБА_12, захисників ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 лютого 2010 р. у відношенні ОСОБА_10, ОСОБА_13, ОСОБА_7, ОСОБА_8 змінити.

ОСОБА_10 помякшити покарання, призначене за ст. 186 ч. 2 КК України, до 4 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів, передбачених ст. 186 ч.2, 304 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.

ОСОБА_13 на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання у виді 4 років позбавлення волі, призначеного за ст. 186 ч. 2 КК України, з випробуванням протягом іспитового строку 2 роки, з покладенням обовязків: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти про зміну місця роботи, проживання або навчання, періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію відповідно до п.п. 2,3,4 ч.1 ст. 76 КК України.

ОСОБА_7 на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання у виді 4 років позбавлення волі, призначеного за ст. 186 ч. 2 КК України, з випробуванням протягом іспитового строку 2 роки, з покладенням обовязків: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти про зміну місця роботи, проживання або навчання, періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію відповідно до п.п. 2,3,4 ч.1 ст. 76 КК України.

ОСОБА_8 на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання у виді 4 років позбавлення волі, призначеного за ст. 186 ч. 2 КК України, з випробуванням протягом іспитового строку 2 роки, з покладенням обовязків: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти про зміну місця роботи, проживання або навчання, періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію відповідно до п.п. 2,3,4 ч.1 ст. 76 КК України.

Виключити з мотивувальній частини вироку посилання суду на обставину, яка обтяжує покарання ОСОБА_10 та ОСОБА_13 вчинення злочину в стані алкогольного спяніння, а також посилання суду на те, що визнання вини в повному обсязі ОСОБА_18, ОСОБА_8, ОСОБА_7 наприкінці судового розгляду справи та часткове відшкодування ними шкоди потерпілим не є щирим, а є лише спробою зменшити свою вину.

Звільнити з-під варти засуджених ОСОБА_13, ОСОБА_7, ОСОБА_8.

Засуджених ОСОБА_7, ОСОБА_8. з- під варти звільнити в залі суду.

В решті вище зазначений вирок суду залишити без зміни.

Головуюча:

Судді: