Провадження № 1-в/331/66/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2015 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі заяву ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання у відношенні
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Пологи, громадянина України, українця, із середньою освітою, який працює в ТОВ «Фірма «Стелсі» кондитером, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, 2004 та 2010 року народження, зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
засудженого за вироком Пологівського районного суду м. Запоріжжя від 07.05.2010 року за ч. 3 ст. 286 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки;

ухвалою Машівського районного суду Полтавської області від 10.06.2013 року засудженого ОСОБА_3 звільнено умовно-достроково від подальшого відбування основного покарання на невідбутий строк 2 роки 4 місяців 14 днів позбавлення волі із залишенням додаткової міри покарання.

за участю:
прокурора ОСОБА_4

представника МВ КВІ ОСОБА_5 ,.
засудженого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
За вироком Пологівського районного суду м. Запоріжжя від 07.05.2010 року засудженого ОСОБА_3 визнано винним за ч. 3 ст. 286 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Ухвалою Машівського районного суду Полтавської області від 10.06.2013 року засудженого ОСОБА_3 звільнено умовно-достроково від подальшого відбування основного покарання за вироком Пологівського районного суду Запорізької області на невідбутий строк 2 роки 4 місяців 14 днів позбавлення волі із залишенням додаткової міри покарання

Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про умовно-дострокове звільнення його від відбування додаткового покарання, оскільки він відбув 2/3 частини призначеного строку, на теперішній час працює, характеризується позитивно, має намір отримувати додатковий дохід, працюючи водієм на підприємстві.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав своє клопотання щодо дострокового його звільнення від відбування додаткової міри покарання у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів з підстав зазначених у його клопотанні та зазначив, що він за місцем роботи характеризується позитивно, проживає разом із дружиною та сином, за час звільнення з місць позбавлення волі ані до кримінальної, ані до адміністративної відповідальності не притягувався, спиртні напої не вживає, бажає отримувати додатковий дохід, працюючи водієм, оскільки його заробітної плати не вистачає на утримання родини та виплати аліментів на першу дитину.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 та представник КВІ ОСОБА_5 не заперечували проти задоволення даної заяви та вважали, що є підстави для його задоволення, оскільки ОСОБА_6 характеризується позитивно, має офіційне місце праці, жодних порушень за час перебування на обліку не допускав.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви виходячи з наступного.
Згідно ч.1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин.

Так, враховуючи, що ОСОБА_3 було засуджено за скоєння необережного тяжкого злочину, тобто за скоєння злочину, який передбачено ч.3 ст. 286 КК України, на момент розгляду заяви ОСОБА_3 відбув більше ніж половину призначеного йому строку додаткового покарання (а саме: два роки), суд вважає можливим застосувати до нього ст. 81 КК України щодо умовно-дострокового звільнення від додаткового покарання.

Крім того, суд враховує ту обставину, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а саме: має постійне офіційне місце роботи, що підтверджується копією трудової книжки. Згідно наданих характеристик, як за місце роботи, так і за місце проживання характеризується позитивно, дисциплінарних стягнень не має. Офіційно одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, що підтверджується копіями свідоцтв про народження. Після звільнення з місць позбавлення волі до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, що підтверджується матеріалами особової справи.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування додаткового покарання, тому суд приймає рішення про умовно - дострокове звільнення засудженого від додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Суд вважає, що застосування до засудженого положення ст. 81 КК України щодо умовно - дострокового звільнення від покарання не суперечить реалізації принципу невідворотності покарання особи за вчинений злочин, даним рішенням суду виконується мета кримінального покарання - як її каральної так і виправної складової.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 12, 81 КК України, ст.ст. 370-372, 537, 539 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Заяву ОСОБА_3 - задовольнити.

ОСОБА_3 , засудженого вироком Пологівського районного суду м. Запоріжжя від 07.05.2010 року за ч. 3 ст. 286 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки, звільнити від додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 3 роки, умовно - достроково на невідбутий строк 1 рік.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Запорізької області через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня оголошення ухвали. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1