Справа № 353/103/15-к
Провадження № 1-кп/353/16/15
В И Р О К
24 лютого 2015 року м.Тлумач
Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора прокуратури Тлумацького району Івано-Франківської області ОСОБА_3
потерпілої-цивільного позивача ОСОБА_4
обвинуваченого-цивільного відповідача ОСОБА_5
встановив:
Обвинувачений ОСОБА_5 , керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілій ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Кримінальне правопорушення було вчинено при наступних обставинах:
24.12.2014 р. приблизно о 16 год. 00 хв. ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «Renault Kengoo PH-4», д.н.з. НОМЕР_1 , порушуючи вимоги п.п. 2.3.б, 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України, розпочинаючи рух заднім ходом з площі Незалежності в напрямку проїзної частини вул.. Незалежності (біля магазину «Каштан») в сел. Обертин Тлумацького району Івано-Франківської області, перед початком руху проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не скористався допомогою сторонніх осіб та вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , яка рухалась узбіччям дороги. У результаті порушення ОСОБА_5 Правил дорожнього руху, відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої потерпіла ОСОБА_4 , згідно висновку експерта, отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, як такі, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення, у вигляді закритого багатоуламкового через суглобового перелому променевої кістки в типовому місці з кутовим зміщенням та перелому шиловидного відростка ліктьової кістки.
У судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 286 КК України визнав повністю та дав суду показання, що дійсно він у зазначений час порушив правила дорожнього руху та вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_4 . У вчиненому розкаюється, просить суворо не карати, зважити на те, що у нього на утриманні перебуває син, який є інвалідом 1 групи. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 , з урахуванням зменшення позовних вимог щодо стягнення з нього моральної шкоди та витрат на правову допомогу, визнав повністю:
погодився з позовними вимогами про стягнення з нього матеріальної шкоди в сумі 1087,22 грн., моральної шкоди в сумі 3000,0 грн. та з вимогами про стягнення з нього витрачених потерпілою витрат на правову допомогу в сумі 900,0 грн.
Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений та потерпіла, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є: щире каяття, визнання вини.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Відповідно до вимог ст. 65 КК, призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Тому при призначенні покарання обвинуваченому суд також враховує те, що кримінальне правопорушення, скоєне обвинуваченим, відноситься до кримінальних правопорушень невеликої тяжкості, обвинувачений характеризується по місцю проживання позитивно, до кримінальної відповідальності притягується вперше, не перебуває на обліку в наркологічному та психіатричному кабінеті, має утриманні інваліда 1 групи, являється пенсіонером.
За викладених обставин суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_5 має бути призначено в межах санкції ст. 286 ч.1 КК України у вигляді штрафу без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Судовий розгляд цивільного позову, заявленого цивільною позивачкою-потерпілою ОСОБА_4 , був проведений в повному обсязі. Під час судового розгляду ОСОБА_4 зменшила позовні вимоги щодо стягнення з цивільного відповідача обвинуваченого ОСОБА_5 моральної шкоди та витрат на правову допомогу, просила стягнути з нього матеріальну шкоду в сумі 1087,22 грн., моральну шкоди в сумі 3000,0 грн. та витрат на правову допомогу в сумі 900,0 грн. Від решти позовних вимог відмовилась.
На обґрунтування своїх позовних вимог цивільна позивачка - потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що її моральна шкода, завдана протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_5 , полягає в її фізичних та моральних стражданнях: вона отримала перелом руки, до цього часу лікується, змушена уже 10 тижнів носити гіпс, протягом цього часу не може доглядати свого тяжкохворого чоловіка, який є онкохворим, внаслідок ДТП та завданої травми у неї порушився сон та нормальні життєві зв`язки, вона не має змоги вести активне соціальне життя. Просила цивільний позов, з врахуванням зменшення позовних вимог, задовольнити в повному обсязі.
Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, суд вважає, що цивільний позов, з врахуванням зменшення позовних вимог, підлягає до повного задоволення.
Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, які її завдала.
Відповідно до частини 1 статті 1195 ЦК України відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, проводиться фізичною або юридичною особою, яка завдала
шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі. Така особа зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані лікуванням та необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.
Отже, з огляду здійснення цивільною позивачкою-потерпілою ОСОБА_4 витрат на лікування та на проїзд до медичних установ, підтверджений розмір яких складає 1087,22 грн, суд вважає, що цивільний позов в цій частині є підставним.
Відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.
При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди у відповідності до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 „Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" суд враховує фізичні та душевні страждання потерпілої ОСОБА_4 , їх характер, тривалість та обсяг, характер немайнових втрат та вважає позов в цій частині, з врахуванням зменшення позовних вимог, обґрунтованим. Враховуючи характер правопорушення, глибину душевних страждань цивільної позивачки, обставини справи, ступінь вини цивільного відповідача та визнання ним цивільного позову, вимоги розумності та справедливості, відшкодування моральної шкоди необхідно встановити в розмірі 3000 грн., оскільки внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_5 потерпіла ОСОБА_4 зазнала моральних страждань, які полягають у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків, порушенні стосунків з оточуючими людьми.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 124 КПК України, уразі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого: на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати та на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Тому, з врахуванням наведеного з ОСОБА_5 слід стягнути процесуальні витрати: на користь держави за залучення експерта для проведення експертизи згідно довідки експертної установи та на користь ОСОБА_4 в сумі, зазначеній нею у цивільному позові з врахуванням зменшення позовних вимог в цій частині.
Підстав для обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 судом не встановлено.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 118,120,124, 126, 127-129, 373-375 КПК України (2012 р.), суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень, без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 491,40 грн. (чотириста дев`яносто одна гривня 40 коп.) процесуальних витрат.
Речові докази по справі, після набрання вироком чинності, а саме: автомобіль марки «Renault Kengoo PH-4», д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_5 , вважати повернутим за належністю.
Цивільний позов ОСОБА_4 , з врахуванням зменшення позовних вимог, задовольнити повністю. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 1087,22 грн. (одна тисяча вісімдесят сім гривень 22 коп.) матеріальної шкоди, 3000 грн. (три тисячі) моральної шкоди та 900 грн. (девятсоті гривень 00 коп.) на відшкодування витрат на правову допомогу.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом

недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано - Франківської області через Тлумацький районний суд Івано - Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Головуюча ОСОБА_1