Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/3493/14-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.01.2015 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючий-суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисника: ОСОБА_6 , потерпілого: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів кримінальне провадження №0000728 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не одруженого, без освіти, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.186, ч.2 ст.342 КК України та

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, не одруженого, без освіти, раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342 КК України,

В С Т А Н О В И В:

02 вересня 2014 року, близько 19 години, ОСОБА_4 , знаходячись в лісовому масиві на території урочища «Домбошка», кварталу № 62, розташованому за межами населеного пункту Оноцької сільської ради Виноградівського району, під час сварки з майстром лісу Виноградівського лісництва державного підприємства Виноградівського лісового господарства, ОСОБА_7 , яка виникла з приводу проведення правомірності рубки дерев породи «Акація», скориставшись тим, що ОСОБА_5 , в ході даної сварки з метою не повідомлення працівникам міліції про незаконність проведення лісорубних робіт, вибив з правої руки ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Samsung GT-C3322», який впав на землю неподалік ОСОБА_4 , після чого, останній, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер свої дій та їх карність, з метою відкритого викрадення чужого майна, впевнившись у потуранні з боку ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , на яких він розраховував в силу дружніх стосунків, та не очікуючи будь-якої протидії, всупереч волі ОСОБА_7 , відкрито заволодів належним останньому, мобільним телефоном марки «Samsung GT-C3322», вартість якого згідно висновку експерта за № 23/504 від 17.09.2014 року, становить 408,00 гривень, в якому знаходилась сім- карта мобільного оператора зв`язку «МТС», вартість якого становить 15,00 гривень та сім-карта мобільного оператора зв`язку «Діджус», вартістю 15,00 гривень. Після чого, ОСОБА_4 , продовжуючи свої протиправні дії, маючи реальну можливість розпоряджатися відкрито викраденим майном, на неодноразові прохання ОСОБА_9 , повернути мобільний телефон не реагував, натомість втік з місця події, чим самим реалізував свій злочинний намір направлений на відкрите викрадення чужого майна, внаслідок чого спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 438,00 гривень.

Досудовим розслідуванням дії ОСОБА_4 , кваліфіковано за ч.1 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Він же, разом з ОСОБА_5 02 вересня 2014 року, в період часу з 18 по 19 годину, з метою незаконної рубки деревини, зайшли до лісового масиву, що на території урочища «Домбошка», кварталу № НОМЕР_1 , розташованому за межами населеного пункту Оноцької сільської ради Виноградівського району, де за допомогою ручної пили, вирубали 78 дерев породи акації та берези, під час чого були виявлені працівником державної лісової охорони України, який на підставі наказу № 06-1/90-к від 30 вересня 2013 року, перебуває на посаді майстра лісу Виноградівського лісництва державного підприємства Виноградівського лісового господарства, ОСОБА_7 , та перебував при виконанні службових обов`язків, і має статус працівника правоохоронного органу. З метою припинення та фіксації даного правопорушення ОСОБА_7 , намагався затримати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в ході чого останні посягаючи на нормальну діяльність правоохоронних органів та їх авторитет, вчинили фізичну непокору ОСОБА_7 , яка виразилась у нанесенні побоїв та спричинення фізичного болю. З метою уникнення від відповідальності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , погрожували фізичною розправою ОСОБА_7 та намагалися спричинити йому тілесні ушкодження, під час чого ОСОБА_5 вибив з правої руки ОСОБА_7 , мобільний телефон марки «Samsung GT-C3322», котрий впав на землю неподалік ОСОБА_4 . Останній, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер свої дій та їх карність, знаючи, що ОСОБА_10 перебуває при виконанні службових обов`язків, перешкоджаючи законним вимогам працівника правоохоронного органу, який діяв у відповідності до своїх функціональних обов`язків, з метою неповідомлення ОСОБА_7 працівників міліції про вищевказану подію, підняв з землі належний останньому, мобільний телефон марки «Samsung GT-C3322», чим створив перешкоду його використання законним власником.

В подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , не реагуючи на законні вимоги ОСОБА_7 , з місця вчинення правопорушення зникли, що унеможливило виконання ОСОБА_7 своїх службових обов`язків.

Такі дії ОСОБА_4 досудовим розслідуванням кваліфіковано за ч.2 ст.342 КК України, тобто опір представникові правоохоронного органу, під час виконання ним покладених на нього обов`язків.

ОСОБА_5 , будучи раніше судимим Іршавським районним судом Закарпатської області 23.03.2012 року, за ч.3 ст.185 КК України, до трирічного іспитового строку на шлях виправлення не став, а знову скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

02 вересня 2014 року, в період часу з 18 по 19 годину, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , з метою незаконної рубки деревини, зайшли до лісового масиву, що на території урочища «Домбошка», кварталу № НОМЕР_1 , розташованому за межами населеного пункту Оноцької сільської ради, Виноградівського району, де за допомогою ручної пили, вирубали 78 дерев породи акації та берези, під час чого були виявлені працівником державної лісової охорони України, який на підставі наказу № 06-1/90-к від 30 вересня 2013 року, перебуває на посаді майстра лісу Виноградівського лісництва державного підприємства Виноградівського лісового господарства, ОСОБА_7 , та перебував при виконанні службових обов`язків, і має статус працівника правоохоронного органу. З метою припинення та фіксації даного правопорушення ОСОБА_7 , намагався затримати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в ході чого останні посягаючи на нормальну діяльність правоохоронних органів та їх авторитет, вчинили фізичну непокору ОСОБА_7 , яка виразилась у нанесенні побоїв та спричинення фізичного болю. З метою уникнення від відповідальності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , погрожували фізичною розправою ОСОБА_7 та намагалися спричинити йому тілесні ушкодження, під час чого ОСОБА_5 вибив з правої руки ОСОБА_7 , мобільний телефон марки «Samsung GT-C3322», котрий впав на землю неподалік ОСОБА_4 , який діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер свої дій та їх карність, знаючи, що ОСОБА_10 перебуває при виконанні службових обов`язків, перешкоджаючи законним вимогам працівника правоохоронного органу, який діяв у відповідності до своїх функціональних обов`язків, з метою неповідомлення ОСОБА_7 працівників міліції про вищевказану подію, підняв з землі належний останньому, мобільний телефон марки «Samsung GT-C3322», чим створив перешкоду його використання законним власником.

В подальшому ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , не реагуючи на законні вимоги ОСОБА_7 , з місця вчинення правопорушення зникли, що унеможливило виконання ОСОБА_7 своїх службових обов`язків

Такі дії ОСОБА_5 досудовим розслідуванням кваліфіковано за ч.2 ст.342 КК України, тобто опір представникові правоохоронного органу, під час виконання ним покладених на нього обов`язків.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю підтвердив обставини пред`явленого йому обвинувачення та визнав вину у вчиненні кримінальних правопорушень, що йому інкриміновано за ст.186 ч.1 та ст.342 ч.2 КК України. Пояснив, що 02.09.2014 року близько 15 години він разом з братом ОСОБА_11 та ОСОБА_12 поїхали до лісу, що розташований неподалік с.Онок, де рубали дерева та складали до купи. Зрублено було близько 70 дерев. Близько 19 години до них підійшов лісник ОСОБА_13 і повідомив, що вони незаконно вирубують дерева і вдарив ОСОБА_14 . Він хотів також вдарити лісника, взяв його за одяг, в останнього з кишені випав мобільний телефон, і він забрав його, щоб лісник не зателефонував в міліцію.

Обвинувачений ОСОБА_5 повністю підтвердив обставини пред`явленого йому обвинувачення та визнав вину у вчиненні кримінального парвопорушення, що йому інкриміновано за ст.342 ч.2 КК України. Дав покази аналогіні показам обвинуваченого ОСОБА_4 .

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що 02.09.2014 року, здійснюючи обхід своєї території, помітив трьох чоловіків, які здійснювали незаконну вирубку лісу. Під час розмови між ними виникла сварка, в ході якої в нього забрали мобільний телефон. Тілесних ушкоджень нікому не наносив. Претензій до обвинувачених немає.

У відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, так як учасники судового провадження проти цього не заперечили, пояснили, що правильно розуміють зміст цих обставин, їх позиція є добровільною. При цьому судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Крім цього, судом були оголошені в судовому засіданні наступні докази:

- вимога про наявність судимості, згідно якої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не притягувався до кримінальної відповідальності (а.п.149);

- характеристика виконавчого комітету Оноцької сільської ради Виноградівського району Закарпатської області № 02-09/288 від 03.09.2014 року на гр. ОСОБА_4 , згідно якої останній зарекомендував себе з посередньої сторони (а.п.148);

- довідка Виноградівської райполіклініки №832 від 19.09.2014 року, згідно якої ОСОБА_4 , 1986 р.н., на "Д" обліку у лікаря-нарколога, лікаря-фтизіатра та лікаря-психіатра не перебуває (а.п.140);

- вимога про наявність судимості, згідно якої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше притягувався до кримінальної відповідальності (а.п.134);

- характеристика виконавчого комітету Оноцької сільської ради Виноградівського району Закарпатської області № 02-09/289 від 05.09.2014 року на гр. ОСОБА_5 , згідно якої останній зарекомендував себе з посередньої сторони (а.п.133);

- довідка Виноградівської райполіклініки №832 від 19.09.2014 року, згідно якої ОСОБА_5 , 1982 р.н., на "Д" обліку у лікаря-нарколога, лікаря-фтизіатра та лікаря-психіатра не перебуває (а.п.140)

- копія вироку Іршавського районного суду Закарпатської області від 23.03.2012 року у справі №1-705/232/2012 р., яким ОСОБА_5 засуджено за ст.185 ч.3 КК України до позбавлення волі на строк три роки із застосуванням ст. 75 КК України строком на три роки (а.п.135-138).

Суд вирішив, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , мало місце. Це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 Кримінального кодексу України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж). Обвинувачений ОСОБА_4 винен у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Обвинувачений не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності, відсутні.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Цивільний позов не заявлявся.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченого ОСОБА_4 за вчинення даного кримінального правопорушення, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст.65 КК України бере до уваги: ступінь тяжкості вчиненого злочину, що згідно із ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, враховує наслідки та обставини вчиненого злочину (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності), особу винного - його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, посередню характеристику за місцем проживання, за наявності обставини, яка пом`якшує покарання, за відсутності обставин, що обтяжують покарання, тому приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого з обранням покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті за якою кваліфіковано його дії.

Суд вирішив, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , мало місце. Це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342 Кримінального кодексу України - опір представникові правоохоронного органу, під час виконання ним покладених на нього обов`язків. Обвинувачений ОСОБА_4 винен у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Обвинувачений не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності, відсутні.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Цивільний позов не заявлявся.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченого за вчинення даного кримінального правопорушення, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст.65 КК України бере до уваги: ступінь тяжкості вчиненого злочину, що згідно із ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, враховує наслідки та обставини вчиненого злочину (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності), особу винного - його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, посередню характеристику за місцем проживання, за наявності обставини, яка пом`якшує та обтяжує покарання, тому приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого з обранням покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті за якою кваліфіковано його дії.

На підставі ст.70 КК України слід визначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим. Враховуючи тяжкість злочинів, особу винного, а також те, що він щиро розкаявся у вчинених злочинах, суд дійшов до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання і його слід звільнити від відбування покарання з випробування на підставі ст. 75 КК України.

Суд вирішив, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , мало місце. Це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342 Кримінального кодексу України - опір представникові правоохоронного органу, під час виконання ним покладених на нього обов`язків. Обвинувачений ОСОБА_5 винен у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Обвинувачений не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності, відсутні.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Цивільний позов не заявлявся.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченого за вчинення даного кримінального правопорушення, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст.65 КК України бере до уваги: ступінь тяжкості вчиненого злочину, що згідно із ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, враховує наслідки та обставини вчиненого злочину (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності), особу винного - його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, посередню характеристику за місцем проживання, за наявності обставини, яка пом`якшує та обтяжує покарання, тому приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого з обранням покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті за якою кваліфіковано його дії.

Майно, на яке накладено арешт, відсутнє.

Питання про речові докази та документи слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з ОСОБА_4 .

Цивільний позов не заявлявся.

Під час судового розгляду сторони обвинувачення або захисту клопотань про зміну, скасування або обрання запобіжного заходу щодо обвинувачених не заявили.

Керуючись ст.ст. 91, 94, 370, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, що передбачено ч.1 ст.186 Кримінального кодексу України, та призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, що передбачено ч.2 ст.342 Кримінального кодексу України, та призначити покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 Кримінального кодексу України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно до відбуття ОСОБА_4 призначити покарання у вигляді 2 (двох) позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст.76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, що передбачено ч.2 ст.342 Кримінального кодексу України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян -1700 грн. (одна тисяча сімсот гривень).

Вирок Іршавського районного суду Закарпатської області від 23.03.2012 року у справі №1-705/232/2012 р. виконувати самостійно.

Стягнути з ОСОБА_4 , на користь держави витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № від в розмірі 245,70 (двісті сорок п"ять грн. 70 коп.) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 , на користь держави витрати за проведення судово-дактилоскопічної експертизи № від в розмірі 245,70 (двісті сорок п"ять грн. 70 коп.) гривень.

Речові докази:

- три пластикові пляшки, які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Виноградівського РВ УМВС України в Закарпатській області (а.п.127-128) - знищити;

- мобільний телефон марки "Samsung GT-C3322", дві сім-карти мобільних операторів зв"язку МТС та Діджус; коробку до мобільного телефону марки "Samsung GT-C3322" та чоловічу футболу синього кольору (а.п.127-128) - передати ОСОБА_7 , як законному власнику.

Документи залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Виноградівський районний суд Закарпатської області.

Роз`яснити право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

ГоловуючийОСОБА_1