ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/163/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" липня 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого-судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, освіта середня, незаміжньої, працюючої в Благодійному фонді «Віра» кур`єром, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої: 18.10.2011 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 4-х років позбавлення волі, 30.04.2014 року звільнена умовно-достроко з невідбутим строком 1 рік 2 місяці 24 дні; 30.04.2015 року Подільським райсудом м. Києва за ч.2 ст. 185, 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ :
20.11.2014 року близько 20год.00хв., ОСОБА_5 , перебуваючи в магазині «Престиж» за адресою: м. Київ, вул. Срібнокільська, 21, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна повторно, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, переконавшись та вважаючи, що за її діями ніхто не спостерігає, підійшла до ОСОБА_6 та скориставшись тим, що остання приміряла взуття, повторно таємно викрала сумку синього кольору вартістю 350 гривень, що лежала на лавці, в якій знаходився паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , водійське посвідчення ОСОБА_6 та водійське посвідчення ОСОБА_7 , техпаспорт на автомобіль марки Нексія, грошова картка Ощадбанку, договір на кредит «Дельта банку», ключі від квартири та автомобіля, гаманець зеленого кольору вартістю 250 грн., в якому знаходились гроші в сумі 1300 грн., мобільний телефон «Нокіа» чорного кольору в чорному шкіряному чохлі вартістю 400 грн., а всього майна на загальну суму 2300грн. та із місця вчинення злочину зникла, завдавши потерпілій матеріальних збитків .
Будучи допитаною в судовому засіданні, обвинувачена ОСОБА_5 вину у скоєнні злочину визнала повністю, щиро розкаялася та показала, що 20.11.2014 року біля 20год. вона прийшла до магазину по АДРЕСА_2 , щоб придивитися собі взуття. Перебуваючи у відділі взуття, вона побачила жіночу сумку, власниця якої перебувала в іншому кінці торгового залу і не дивилася за нею. Тоді у Ячмінь виник умисел на викрадення сумки, оскільки вона хворіла на той час і потребувала грошей на лікування. Узявши сумку, вона вийшла з магазину та громадським транспортом поїхала у своїх справах. По дорозі вона роздивилася що знаходиться у сумці і виявила в ній документи на автомобіль, паспорт громадянина, водійське посвідчення, ключі від автомобіля та квартири, гаманець, в якому знаходилося 1300грн., телефон «Нокіа». Після чого, вона, усвідомивши, що скоїла злочин, вирішила якимось чином повернути речі потерпілій, про що попросила свого знайомого. Наступного дня при передачі викраденої сумки, вона була затримана працівниками міліції.
Інші докази по справі відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України не досліджувалися.
Визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченою ОСОБА_5 змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності її позиції, роз`яснивши їй, що у такому випадку вона буде позбавлена права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, суд вважає, що ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто злочин , передбачений ч.2 ст.185 КК України і її вина у вчиненні злочину повністю доведена в судовому засіданні.
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 суд визнає: щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, її особу, що вину визнала повністю, щиро розкаялася, її поведінку після вчинення злочину, а саме бажання повернути речі потерпілій, що раніше судима неодноразово за умисні корисливі злочини, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем роботи, і вважає необхідним призначити їй покарання у виді позбавлення волі , та у відповідності до вимог ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, оскільки даний злочин скоєний нею до засудження її 30.04.2015 року Подільським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 185, 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі.
Цивільний позов не заявлено.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 366-368 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_8 визнати винуватою у скоєнні злочину , передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, до покарання призначеного цим вироком частково приєднати покарання, призначене вироком Подільського районного суду м. Києва від 30.04.2015 року у виді 1 року позбавлення волі, і остаточно до відбуття ОСОБА_5 призначити 3 (три) роки позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 відраховувати з 21 квітня 2015 року.

Запобіжний захід ОСОБА_5 тримання під вартою в Київському СІЗО управління Державної пенітенціарної служби в м. Києві та Київській області до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Речові докази: жіночу сумку з речами та документами залишити у потерпілої ОСОБА_6 , ДіВіДі диск залишити при матеріалах справи.
Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва з моменту його проголошення.
СУДДЯ: