Справа №162/2153/13-к
Номер провадження 1-кс/162/75/2013

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2013 року смт. Любешів

Слідчий суддя Любешівського районного суду Волинської області Труш В.О.,

за участю секретаря Гичук О.М.,

прокурора Комзюк Н.Н.

начальника СВ Любешівського РВ УМВС ОСОБА_1

скаржника ОСОБА_2,

розглянув скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 подав до суду скаргу на бездіяльність СВ Любешівського РВ УМВС, що стосується відмови у внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 122, 125, 126, 384 КК України.

В своїй скарзі зазначає, що 22 лютого 2013 року в с. Невір Любешівського району ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 безпричинно посеред вулиці близько обідньої пори дня накинулись на нього: ОСОБА_3 з ножем, ОСОБА_4 з палицею та ОСОБА_5 зі штахетом, завдавши ножове поранення та тілесні ушкодження із застосуванням кілка та штахети у різних частинах тіла, внаслідок чого його було доставлено до Любешівської центральної районного лікарні та госпіталізовано.

Про дану подію було повідомлено орган досудового розслідування Любешівський РВ УМВС, розпочато слідство за ст.122 КК України, у справі винесено підозру лише ОСОБА_3.

В ході судового розгляду кримінального провадження щодо обвинувачення ОСОБА_3 , яке розглядається на даний час Любешівським районним судом (суддя Хомич В.І..), показаннями потерпілого ОСОБА_2 стверджено, що йому наносили удари, окрім ОСОБА_3 ще особи, які є рідними братами обвинуваченого ОСОБА_3 - ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

16.09 та 30.09.2013 року в ході судового розгляду були допитані в якості свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та неповнолітні ОСОБА_10 та ОСОБА_11. Вказані свідки повністю підтвердили факти нападу та побиття ОСОБА_2 спеціальними предметами кілками, а також ногами ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Крім того 16 вересня 2013 року допитані в якості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, ОСОБА_12 показали, що на місці події 22.02.2013 року їх не було, чим дали неправдиві покази.

На захист своїх прав та інтересів він звернувся з певною заявою до Любешівського РВ УМВС та районної прокуратури, та у своїй заяві описав обставини події.

Проте прокурор Любешівської районної прокуратури вказану заяву скерував для розгляду до Любешівського РВ УМВС для вирішення .

Між тим ним було подано заяву про кримінальне правопорушення, яке невідкладно, але не пізніше 24 годин, має бути внесено до ЄРДР та розпочато досудове розслідування.

На даний час орган досудового розслідування цього не зробив, а у своїй відповіді послався на те, що відносно такого кримінального провадження обвинувальний акт розглядається Любешівським районним судом, що не відповідає дійсності . Обвинувальний акт Любешівським районним судом розглядається відносно ОСОБА_3.

Заява про злочин була подана відносно конкретних осіб - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щодо побиття групою осіб та нанесення тілесних ушкождень ОСОБА_2 та в подальшому дачі неправдивих показів у суді.

Відтак орган досудового розслідування вказану заяву не вніс в ЄРДР та не розпочав досудове розслідування як того вимагає ст.214 КПК України.

Стаття 2 КПК України визначає завдання кримінального провадження якими є захист особи, суспільства, держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура

На даний час вважає необхідним вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за дачу завідомо неправдивих показів та заподіяння йому тілесних ушкоджень із застосуванням предметів (кілків)

У зв"язку з цим просить припинити бездіяльність СВ Любешівського РВ УМВС та зобов"язати внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.122,125,126,384 КК України відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 для початку досудового розслідування.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_2 скаргу підтримав та дав пояснення аналогічні тим, що вказані в її описовій частині.

Прокурор Комзюк Н.Н. та начальник СВ Любешівського РВ УМВС ОСОБА_1 скарги не визнали, пояснили, що на сьогоднішній день внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_2, а кримінальне провадження знаходиться на розгляді в Любешівському районному суді. Зазначили також, що питання про відповідальність свідків може бути вирішено лише після завершення судового розгляду вказаного кримінального провадження.

Заслухавши пояснення скаржника, прокурора та начальника СВ Любешівського РВ УМВС, дослідивши матеріали скарги, приходжу до висновку, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1ст.303 ЦПК України під час досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Частиною 1 ст.214 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов"язаний внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

В судовому засіданні встановлено, що 17 жовтня 2013 року ОСОБА_2 звертався в прокуратуру Любешівського району із заявою про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за дачу завідомо неправдивих показань як свідків, а також за нанесення останніми йому ударів і тілесних ушкоджень із застосуванням предметів (кілків).

Супровідним листом прокурора Любешівського району №26р від 21.10.2013 року дану заяву було скеровано для вирішення по суті начальнику Любешівського РВ УМВС.

Згідно повідомлення заступника начальника Любешівського РВ УМВС №М-57 від 22.10.2013 року заява ОСОБА_2 була залишена без задоволення.

Враховуючи, що при вирішенні заяви ОСОБА_2 Любешівським РВ УМВС не були дотримані положення ч.1 ст.214 КПК України, тому скаргу слід задовольнити.

У відповідності до ч.2 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування слідчий суддя постановляє ухвалу про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

2) зобов"язання припинити дію;

3) зобов"язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 214, 303, 307 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність СВ Любешівського РВ УМВС задовольнити.

Зобов"язати СВ Любешівського РВ УМВС внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань по заяві ОСОБА_2 від 17 жовтня 2013 року про вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:/підпис/ ОСОБА_13

Оригіналу відповідає:

Суддя Любешівського

районного суду ОСОБА_13