Справа № 11a - 2655
2007 рік Головуючий у 1-й
інстанції Соболева І.П.
ч.2 ст. 121 КК України Доповідач Вишнивецький ІД.
УХВАЛА

Іменем України

31
серпня 2007 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах
Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого - Вишнивецького І.І.

суддів - Калашникова В.М.

Брагіна І.Б. з
участю:

прокурора Єроклінцевої
Н.С.

потерпілої ОСОБА_1

засудженого ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Донецьку справу за апеляцією прокурора, який приймав участь у розгляді справи в суді
першої інстанції, засудженого ОСОБА_2 на
вирок Авдіївського міського суду Донецької області від 17 травня 2007 року,

встановила:

Вироком
Авдіївського міського суду Донецької області від 17 травня 2007 року засуджений

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженець м. Авдіївка Донецької
області, громадянин України, який не працює, раніше не судимий, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

за ч.2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення
волі.

Стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди
20000 гривень.

ОСОБА_2 визнаний винним у тому,
що 01.09.2006 року, приблизно з
6-00 по 7-00 годину, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння у квартирі своєї співмешканки ОСОБА_4, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, на ґрунті неприязнених стосунків, які раптово виникли, умисно,
завдав останній тяжкі тілесні ушкодження, від яких вона померла.

В
апеляції прокурор просить вирок суду скасувати,
та постановити свій вирок, яким
призначити ОСОБА_2 більш суворе покарання.

Згідно з
доповненням до апеляції прокурор просить скасувати вирок і направити справу на
новий судовий розгляд

В
обґрунтування апеляційних вимог прокурор вказує на невідповідність призначеного
судом першої інстанції покарання тяжкості злочину, а також відношення засудженого до скоєного. В
доповненні до апеляції прокурор посилається на невідповідність вироку вимогам ст. . 334 КПК України.

В
апеляції засуджений посилається на незаконність вироку, і що злочин,
за який його засуджено, він не
вчиняв. Зазначає, що висновки суду не
відповідають фактичним обставинам справи.

Заслухавши
доповідь судді, думку прокурора, який підтримав доводи апеляції та заперечував
проти апеляції засудженого, засудженого, який наполягав на задоволенні своєї
апеляції, а також потерпілої, яка заперечувала проти задоволення
апеляцій, перевіривши матеріали справи, колегія суддів доходить висновку, що апеляції не підлягають задоволенню з таких
підстав.

Суд
першої інстанції, встановивши фактичні
обставини по справі, дійшов правильного
висновку щодо об'єму та доведеності вини засудженого ОСОБА_5 , вірно кваліфікувавши його дії за ч.2 ст. 121 КК України, призначив йому законне й справедливе
покарання у відповідності зі ст. 65 КК
України.

Висновки суду
підтверджені наведеними доказами.

Так в
своїх показаннях, які давав ОСОБА_2 під
час допиту у якості обвинуваченого (а.с.
84) він пояснив, що дійсно
01.09.2006 року у помешканні ОСОБА_4 між ними виникла сварка, під час якої він штовхав потерпілу на
ліжко, бив її руками в обличчя, а також,
наздогнавши останню на площадці 8 поверху трусив її за плечі від чого
вона декілька разів билася головою об стіну.

Такі ж показання
він давав під час відтворення обстановки та обставин події (а.с. 57-67).

Ці
показання суд обґрунтовано визнав такими,
що відповідають дійсності,
оскільки вони узгоджуються з висновками судово-медичної експертизи, згідно з якими тілесні ушкодження, які були виявлені під час обстеження трупа
потерпілої, могли бути спричинені при
обставинах, на які посилається
засуджений під час відтворення ним обстановки й обставин події.

Суд дав
належну оцінку зібраним по справі доказам у їх сукупності і навів їх у вироку.

Посилання
ОСОБА_2 на те, що він не причетний до
інкримінованого йому злочину колегія суддів вважає безпідставними, та таким його доводам суд першої інстанції
дав належну оцінку у своєму вироку.

Що
стосується апеляції прокурора і доповнення до неї, то вона не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Суд
першої інстанції, призначаючи ОСОБА_2
вид та міру покарання врахував ступінь тяжкості скоєного ним злочину, особу винного, обставини які пом'якшують та обтяжують
покарання, а саме: скоєння злочину в
стані алкогольного сп'яніння, а також
те, що злочином були спричинені тяжкі
наслідки.

Суд дав
належну оцінку вказаним обставинам призначивши покарання у межах установлених у
санкції ч.2 ст. 121 КК України.

Апеляційний
суд також не може погодитися з доводами апеляції про невідповідність вироку
вимогам ст. 334 КПК,
оскільки з його тексту вбачається,
що в мотивувальній частині міститься формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним з зазначенням
місця, часу, способу вчинення та наслідків, форми вини та мотивів злочину. Також наведені
обставини, які визначають ступінь
тяжкості вчиненого злочину , та
докази, на яких ґрунтується висновок
суду, зазначені мотиви, з яких він відкидає інші докази, зокрема показання підсудного про його
непричетність до злочину.

Виявлені
апеляційним судом недоліки вироку мають суто редакційний характер і не
впливають на його законність і обґрунтованість. Вони не можуть бути підставами
для скасування вироку.

Враховуючи
викладене, доводи апеляції прокурора
щодо невідповідності призначеного судом першої інстанції покарання внаслідок
його м'якості, та порушення
кримінально-процесуального закону є необгрунтованими та не підлягають
задоволенню. Призначене ОСОБА_2 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім для його
виправлення, а також попередження скоєння
ним злочинів у майбутньому. Підстав для його зміни, так і для скасування вироку колегією суддів
не вбачається.

На підставі
викладеного та керуючись ст. ст.
366, 378 КПК України колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляції
прокурора та засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Вирок
Авдіївського міського суду Донецької області від 17 травня 2007 року у
відношенні ОСОБА_2 залишити без змін.