Справа № 405/3999/15-к
1-кп/405/169/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2015 року Ленінський районний суд міста Кіровограда Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника адвоката ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кіровограді кримінальне провадження № 0000015 у відношенні:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Олевськ Олевського району Житомирської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, працюючого програмістом в ТОВ «ДВАКОМ», раніше не судимого, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,
ВСТАНОВИВ:
З 05 грудня 2013 року ОСОБА_5 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , як військовозобов`язаний. Так, 09 лютого 2015 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 на виконання Указу Президента України № 15/2015 від 14 січня 2015 року «Про часткову мобілізацію» для проведення призову за мобілізацією та відправлення у військову частину прибув військовозобов`язаний ОСОБА_5 .
Однак, всупереч вимог законодавства, військовозобов`язаний ОСОБА_5 ,близько 12-40 години 09 лютого 2015 року в приміщенні Кіровоградського ОМВК Кіровоградської області за адресою: м. Кіровоград, вул. В. Чміленко, 47 з метою ухилитися від призову за мобілізацією, будучи придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, відкрито в усній формі відмовився отримувати мобілізаційне розпорядження та повістку про виклик за призовом на військову службу у Збройні Сили України за частковою мобілізацією, що зобов`язувала його з`явитись 09.02.2015 року о 14-20 годині на пункт збору Кіровоградського ОМВК.
Крім того, 06.04.2015 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 на виконання Указу Президента України № 15/2015 від 14 січня 2015 року «Про часткову мобілізацію» для проведення призову за мобілізацією та відправлення у військову частину прибув військовозобов`язаний ОСОБА_5 .
Однак, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, всупереч вимог законодавства, військовозобов`язаний ОСОБА_5 близько 16-00 години 06.04.2015 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: м. Кіровоград, вул. В. Чміленко, 47 з метою ухилитися від призову за мобілізацією, будучи придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, відкрито відмовився отримувати мобілізаційне розпорядження та повістку про виклик за призовом на військову службу у Збройні Сили України за частковою мобілізацією, що зобов`язувала його з`явитись 07.04.2015 року на пункт збору Кіровоградського ОМВК. Разом з цим, ОСОБА_5 власноруч написав заяву від 06.04.2015 року про те, що відмовляється отримувати від працівників військового комісаріату мобілізаційне розпорядження про призов за мобілізацією.
Таким чином, військовозобов`язаний ОСОБА_5 09.02.2015 року близько 12-40 години та 06.04.2015 року близько 16-00 години в приміщенні Кіровоградського ОМВК, будучи придатним до військової служби за станом здоров`я, не маючи відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», права на відстрочку від призову на військову службу за мобілізацією, в порушення ст. 65 Конституції України, Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 15/2015 від 14 січня 2015 року, який затверджений Законом України від 15 січня 2015 року № 113-VII та Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ігноруючи попередження працівників військового комісаріату, умисно відмовився від отримання мобілізаційного розпорядження та повістки про виклик за призовом на військову службу за мобілізацією, та про що 06.04.2015 року власноруч написав заяву, тобто ухилився від призову за мобілізацією.
Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразилися в ухиленні від призову за мобілізацією, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України.
Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості, укладена 29 травня 2015 року між старшим прокурором прокуратури міста Кіровограда юристом 3-го класу ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000015, з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_5 , з іншого боку. Відповідно до зазначеної угоди підозрюваний ОСОБА_5 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та зобов`язується беззастережно визнати вину у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, у судовому провадженні. Сторони погодились на призначення ОСОБА_5 за ст. 336 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки та в силу ст. 75 КК України на звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік, поклавши на останнього в силу ст. 76 КК України наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винним у скоєнні злочину за обставин, вказаних в обвинувальному акті. Після роз`яснення йому прав та особливостей оскарження в апеляційному та касаційному порядку вироків на підставі угоди, наслідків затвердження угоди про визнання винуватості, характеру обвинувачення, виду покарання, пояснив, що усвідомлює обмеження права оскарження вироку і що затвердження угоди призведе до відмови від здійснення деяких процесуальних прав, розуміє характер обвинувачення, вид покарання за угодою. При укладенні угоди він діяв добровільно, будь-якого впливу для укладення угоди на нього не здійснювалося. Наполягав на затвердженні угоди.
Прокурор в судовому засіданні наполягав на затвердженні угоди і просив призначити покарання, погоджене в угоді.
Захисник в судовому засіданні наполягав на затвердженні угоди і просив призначити покарання, погоджене в угоді.
Суд, заслухавши думку прокурора, пояснення захисника та обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає встановленим наступне.
Укладення угоди про визнання винуватості є добровільним. При цьому обвинуваченому було роз`яснено і суд впевнився в тому, що він розуміє свої права у кримінальному провадженні відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені ст. 473 цього Кодексу; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.
Суд, перевіривши угоду на відповідність Кримінальному процесуальному кодексу України, дійшов висновку, що вона відповідає закону. Угода складена в присутності захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , яким перевірено достовірність змісту даної угоди та її відповідність волевиявленню підозрюваного ОСОБА_5 . Судом не встановлено визначених частиною 7 статті 474 КПК України підстав для відмови в затвердженні угоди, а саме не встановлено, що: умови угоди суперечать вимогам КПК України та/або закону, в тому числі, допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; умови угоди не відповідають інтересам суспільства; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
Так, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_5 вчинив умисні дії, що виразилися в ухиленні від призову за мобілізацією. Зазначені дії вірно кваліфікуються за ст. 336 КК України і відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості. Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України в даному випадку угода про визнання винуватості може бути укладена.
Узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, а саме пропонується у межах встановлених в санкції частини статті Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, а також обставини, які пом`якшують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не значиться, за місцем проживання характеризується виключно з позитивного боку.
Обставиною, яка пом`якшує покарання, є щире каяття обвинуваченого.
Обставин, які обтяжують покарання не встановлено.
За таких обставин, зазначена угода підлягає затвердженню і підлягає призначенню покарання, узгоджене сторонами угоди.
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 органом досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.
Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлений.
Речові докази в даному кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373-376, 474-475 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29 травня 2015 року між старшим прокурором прокуратури міста Кіровограда юристом 3-го класу ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000015, з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_5 з іншого боку.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, зобов`язавши його не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.
Іспитовий строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 обчислювати з дня проголошення вироку.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_5 не обирався.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ленінського районного
суду м. Кіровограда ОСОБА_1