Номер справи: 1-115
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17
грудня 2007 року Маневицький
районний суд Волинської області

в
складі: головуючого - судді Покидюка
М.В.

при
секретарі Каращук
B.C.

з
участю: прокурора Матюка
A.M.

потерпілої ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у смт. Маневичі справу по обвинуваченню
ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і мешканця АДРЕСА_1, українця, громадянина
України, з професійно-технічною освітою, розлученого, робітника приватного
підприємцяОСОБА_2. с Старий Чорторийськ Маневицького району,
військовозобов'язаного, згідно ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_2.,
усвідомлюючи свій обов'язок, згідно виконавчого листа Маневицького районного
суду № 2-330 від 29 липня 2002 року, сплачувати на користь ОСОБА_1. аліменти на
утримання неповнолітніх дочокОСОБА_3., ІНФОРМАЦІЯ_2,ОСОБА_4., ІНФОРМАЦІЯ_3, в
розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 1/2 неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян на одну дитину щомісячно, починаючи з 22 липня 2002
року та до їх повноліття, на протязі тривалого часу, а саме з 22 липня 2002
року по 1 лютого 2005 року та з 31 травня 2006 року по даний час, від сплати
даних коштів злісно ухиляється, бажаючи цього. Так ОСОБА_2., будучи
безробітним, працездатним, не маючи обмежень по стану здоров'я, ніде офіційно
не влаштовувався і не влаштовується на роботу, на усні звернення стягувача
ОСОБА_1., сплачувати аліменти, не реагує і в категоричній формі сплачувати
аліменти відмовляється. З метою знайти роботу та працевлаштуватись ОСОБА_2. на
облік в Маневицький районний центр зайнятості населення не звертався, роботу
ніде не шукав. Ухиляючись від сплати встановлених рішенням суду коштів на
утримання неповнолітніх дітей, ОСОБА_2. ігнорував виклики в державну виконавчу
службу Маневицького РУЮ. Після проведених працівниками ДВС бесід про можливість
притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_2. будь-яких дій спрямованих
на сплату, встановлених рішенням суду, аліментів та погашення заборгованості не
вчинив, в результаті чого заборгованість постійно зростала. Внаслідок злісного
ухиленняОСОБА_2. від сплати встановлених рішення суду коштів на утримання
неповнолітніх дітей станом на 1 листопада 2007 року утворилась заборгованість
по сплаті аліментів на суму 3239 грн. 19 коп.

Підсудний ОСОБА_2. в
судовому засіданні вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю,
показав, що йому відомо про обов'язок сплачувати аліменти згідно виконавчого
листа № 2-330 від 29 липня 2002 року, однак через відсутність роботи, вказаних
коштів не сплачував. Підтвердив, що матеріальної допомоги дітям не надавав та
не цікавився їх вихованням. Визнав, що знаючи та будучи попередженим при
кримінальну відповідальність за ухилення від сплати обов'язкових платежів на
утримання дітей, свідомо ухилявся від їх сплати, в чому щиро розкаюється і
просить суворо не карати, обіцяв погасити заборгованість найближчим часом.

Потерпіла ОСОБА_1. в
судовому засіданні пояснила, що неодноразово просила підсудного допомагати
сім'ї матеріально, крім того, він неодноразово попереджувався відділом ДВС
Маневицького РУЮ про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати
аліментів, однак продовжував ухилятись від їх сплати. Просить не притягувати
підсудного до відповідальності пов'язаної з реальним позбавленням волі.

Покази підсудногоОСОБА_2.
відповідають фактичним обставинам справи, які ним не оспорюються.

Крім повного визнання
підсудним ОСОБА_2. вини в інкримінованому йому злочині, його вина у вчиненому
підтверджується іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні та
встановленими під час досудового слідства по даній кримінальній справі,
зокрема, копією виконавчого листа 2-330 від 29.07.2002 року, яким
підтверджується, що зОСОБА_2. стягнено аліменти на користь ОСОБА_1. в розмірі
1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 1/2 неоподатковуваного мінімуму
доходів громадян на одну дитину щомісячно, починаючи з 22 липня 2002 року та до
досягнення дітьми повноліття (а.с. 21); поданням ВДВС Маневицького РУЮ (а.с.
18-19), протоколом про обставини вчиненого злочину від 21 листопада 2007 року
(а.с. 9-11), протоколом усної заяви ОСОБА_1. від 14.11.2007 року (а.с. 12), які
свідчать про злісне ухиленняОСОБА_2. від спати аліментів на користь ОСОБА_1.;
довідкою ВДВС Маневицького РУЮ про нарахування аліментів, з якої встановлено,
що станом на 1 листопада 2007 року заборгованість по сплаті аліментів уОСОБА_2.
перед ОСОБА_1. становить 7944,23 грн. (а.с. 20); попередженнями ВДВС
Маневицького РУЮ від 15.05.2007 року, від 01.09.2007 року та від 20.10.2007
року, якими доведено, що підсудному неодноразово пропонувалось влаштуватися на
роботу і добровільно сплачувати аліменти, а також попереджено про кримінальну
відповідальність у разі ухилення від сплати даних обов'язкових щомісячних
платежів; трудовою книжкоюОСОБА_2. (а.с. 32), повідомленням з Маневицького РЦЗН
від 20.11.2007 року (а.с. 44), з яких встановлено, що ОСОБА_2., з метою
сплачувати аліменти, на облік як безробітний не ставав, роботу не шукав;
висновком наркологічної експертизи № 804 від 26.11.2007 року, згідно якого
ОСОБА_2. хворіє хронічним алкоголізмом 11 ст. стан ремісії, примусового
протиалкогольного лікування на даний час не потребує так як перебуває в стані
ремісії.

Аналізуючи зібрані та
досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності суд вважає, що підсудний
ОСОБА_2. вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 164 КК України, оскільки злісно
ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів (аліментів) на утримання
своїх неповнолітніх дітей.

При призначенні покарання
суд враховує, що підсудний ОСОБА_2. вчинив злочин невеликої тяжкості.

Разом з тим, суд приймає до
уваги дані про особу підсудного, а саме: посередню характеристику з місця
проживання, будучи працездатним ніде офіційно не працював, але на даний час працевлаштувався,
раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

До обставин, що пом'якшують
відповідальність підсудногоОСОБА_2., суд відносить його щире каяття та активне
сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують
покарання підсудного, суд не вбачає.

Виходячи з наведеного, суд
вважає, що виправлення підсудногоОСОБА_2., а також запобігання вчиненню нових
злочинів, як засудженим, так і іншими особами можливе лише при призначенні йому
покарання без ізоляції від суспільства у вигляді виправних робіт в межах
санкції статті, по якій він притягується до кримінальної відповідальності, з
відбуванням покарання за місцем роботи.

Оскільки підсудному
призначається покарання не пов'язане з реальним позбавленням волі, то міру
запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу йому слід залишити попередню
- підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Керуючись ст.ст. 323,324
КПК України, суд,

ПРИСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у
вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, призначивши покарання
- 1 (один) рік виправних робіт за місцем роботи з відрахуванням в доход держави
20 % заробітку щомісячно.

Міру запобіжного заходу
засудженому ОСОБА_2. залишити попередню - підписку про невиїзд з постійного
місця проживання.

На вирок може бути подана
апеляція до апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд
протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.