У Х В А Л А
Справа № 569/7876/15-к
23 червня 2015 року
Рівненський міський суд Рівненської області
в особі слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю: заявника скарги ОСОБА_3 ,
його представників - ОСОБА_4 та ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6 , слідчого ОСОБА_7
розглянувши у судовому засіданні в м. Рівне скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження, -
У скарзі та доповненнях до неї вказує на свою незгоду з оскаржуваною постановою та доводить, що більше року тому працівниками ДАІ йому було запропоновано «співпрацю». Відмовившись від такої пропозиції, працівники ДАІ використовуючи своє службове становище відкрили на нього «полювання», пообіцяли розвалити його бізнес, спаплюжити ім`я у місті та як наслідок склали п`ять фіктивних протоколів, про те, що він керуючи транспортним засобом перебував з наявними ознаками наркотичного сп`яніння. При складанні протоколів працівники ДАІ всюди використовували його паспортні дані, зазначали одне і теж про перебування його в стані наркотичного сп`яніння, використовували фіктивних свідків. Такі дії працівників ДАІ призвели до психологічної травми, він втратив імідж порядної людини серед колег по своїй підприємницькій діяльності та серед друзів. У зв`язку з вилученням водійського посвідчення, він позбавлений можливості виконувати договори з іноземними партнерами в Польщі та Німеччині щодо поставки продуктів харчування в Україну.
Під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, ним ( ОСОБА_3 ) до слідчого неодноразово подавались клопотання щодо здійснення слідчих дій, в тому числі про допит свідків працівників ДАІ, інших осіб, які були присутніми під час складення протоколів, перевірки пояснень цих же свідків, перехресний допит свідків з його участю, в задоволення яких було відмовлено, або залишені без реагування. Крім цього, слідчим не взято до уваги, що ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 18 травня 2015 року, його було визнано потерпілим по кримінальному провадженню, і зазначено про злочинні дії проти нього. Незважаючи на все, слідчий прийняв передчасне та необґрунтоване рішення про закриття кримінального провадження, яке розцінює як таке, що завідомо виправдовує неправомірні дії працівників міліції.
В судовому засідання ОСОБА_3 та його представники вимоги скарги підтримали з викладених у ній підстав та доповненнях, просили її задоволити.
Прокурор та слідчий вважають скаргу необгрунтованою.
Заслухавши думку ОСОБА_3 та його представників, прокурорів, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
18.05.2015 на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду від 12.05.2015 ОСОБА_3 визнано потерпілим по кримінальному провадженні, а відтак, останній має право звернутись до суду зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України ( а.с.9-10 матеріалів скарги).
6 лютого 2015 року до ЄРДР внесено відомості про кримінальне правопорушення передбачене частиною 1 статті 366 КК України . Згідно фабули - 28 жовтня 2014 року інспектор ДПС УДАЇ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_9 склав відносно ОСОБА_3 протокол по справі про адміністративне правопорушення передбачене частиною 3 статті 130 КУпАП України. За результатами розгляду протоколу, 5 січня 2015 року Рівненським міським судом закрито провадження по справі за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення ( а.с.1 крим. провадження).
Підставою для внесення відомостей до ЄРДР були, зокрема, показання свідка ОСОБА_10 про те, що 28 жовтня 2015 року коли автомашину зупинили працівники ДАЇ за кермом автомашини був не ОСОБА_3 а ОСОБА_10 тому на ОСОБА_3 було складено протокол по справі про адміністративне правопорушення безпідставно ( а.с.8, 132-136 крим. провадження) .
Під час кримінального провадження було встановлено, що ОСОБА_10 дав завідомо неправдиві показання про те, що він а не ОСОБА_3 при вище вказаних обставинах керував транспортним засобом, тому вироком Рівненського міського суду від 02 червня 2015 року було затверджено угоду про визнання винуватості укладену 13.05.2015 між старшим прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури області радником юстиції ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_10 , відповідно до якої останнього засуджено за ч. 1 ст. 384 КК України (а.с.53-56 матеріалів скарги).
У вироку зазначено, що під час допиту в якості свідка ОСОБА_10 , він же показав, що в ніч з 27 на 28 жовтня 2014 року дійсно перебував за межами України, обставини складання працівниками УДАІ УМВС України в Рівненській області протоколу про адміністративне правопорушення серії АВ2 № 443001 від 28.10.2014 стосовно ОСОБА_3 йому відомі зі слів останнього та надати неправдиві показання його підбурив ОСОБА_3 .
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та під час допиту як свідка ( т.1 а.с. 106-111 крим. провадження) інспектор ОСОБА_9 дав показання, що 28 жовтня 2014 року він знаходився на чергуванні. Бачив, що саме ОСОБА_3 , стан якого вказував на те, що він знаходиться у стані наркотичного сп`яніння і сам він не заперечував того, що вживає наркотичний засіб, керував транспортним засобом при обставинах вказаних у протоколі по справі про адміністративне правопорушення. У присутності свідків: ОСОБА_11 та ОСОБА_12 запропонував пройти медичне обстеження для встановлення або спростування стану наркотичного сп`яніння, однак ОСОБА_3 відмовився від проходження обстеження.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та під час допиту як свідка (т.1 а.с.122-126 крим. провадження) свідок ОСОБА_11 підтвердив достовірність відомостей зазначених у протоколі по справі про адміністративне правопорушення, а саме, що поведінка ОСОБА_3 вказувала на те, що він знаходиться у стані наркотичного сп`яніння і останній відмовився від проходження обстеження його стану. Крім цього, у протоколі допиту як свідка підтвердив достовірність відомостей викладених у поясненні до протоколу по справі про адміністративне правопорушення, яке складене інспектором ОСОБА_9 .
Свідок ОСОБА_12 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не допитувався. Допитаний по кримінальному провадженню ( а.с.127-131 крим. провадження) підтвердив достовірність відомостей зазначених у протоколі по справі про адміністративне правопорушення, а саме, що поведінка ОСОБА_3 вказувала на те, що ОСОБА_3 знаходиться у стані наркотичного сп`яніння і останній відмовився від проходження обстеження його стану .
Відповідно до відомостей розстановки сил і засобів дорожньо-патрульної служби ОСОБА_9 заступив на чергування у ІІ зміну 27 жовтня 2014 року, а саме з 19 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв (т.1 а.с. 83 - 84). Відповідно до даних НАІС «Адмінпрактика» наданих прокурором під час судового засідання у вигляді картки обліку адміністративного правопорушення - інспектором ДПС взводу ДПС ВДАІ з обслуговування м. Рівне сержантом міліції ОСОБА_9 , 28.10.2014 о 01 год. 15 хв. у м. Рівне по вул. Грушевськго, 22 відносно громадянина ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення серії АВ2 443001 за ч. 3 ст. 130 КУпАП ( а.с. 57 матеріалів скарги).
З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що датою, часом та місцем складання протоколу є саме 01 год. 15 хв. 28.10.2014 у м. Рівне по вул. Грушевськго, 22. Указане також підтверджується клопотанням, наданим в ході розгляду справи, ОСОБА_3 від 29.12.14 (т.2, а.п. 181) на ім`я судді ОСОБА_13 в якому ОСОБА_3 указує, що саме 28.10.2014 о 01 год. 15 хв. під час зупинки його автомобіля та складання відносного нього протоколу про адміністративне правопорушення серії АВ2 443001 за ч. 3 ст. 130 КУпАП водієм був ОСОБА_10 та керував указаним автомобілем (т.2 а.с. 181).
Відповідно до статті 166 КК України відповідальність настає за складання, видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів .
Під час розгляду скарги не знайшло свого підтвердження, що посадова особа склала завідомо неправдивий офіційний документ, внесла до офіційного документів завідомо неправдиві відомості, чи вчинила інше підроблення офіційних документівсклала, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення серії АВ2 443001 за ч. 3 ст. 130 КУпАП .
Як на підставу для скасування постанови слідчого скаржник подав пояснення свідка ОСОБА_14 ( а.с.28 , 38-40 матеріалів скарги в подальшому м.с.), пояснення свідка ОСОБА_15 ( а.с.30 м.с.), ОСОБА_16 ( а.с.33 м.с.).
Пояснення свідка ОСОБА_14 не стосується вище вказаного кримінального провадження, тому що ОСОБА_14 був свідком події, що мала місце 2 травня 2014 року, протокол складено працівником ДАЇ ОСОБА_17 ( т.2 а.с.79 крим. провадження).
Пояснення свідка ОСОБА_15 стосується протоколу по справі про адміністративне правопорушення серії АБ2№055828 - подія мала місце 14 червня 2014 року.
Пояснення свідка ОСОБА_16 стосується протоколу по справі про адміністративне правопорушення серії АБ2№064600 подія мала місце 21 серпня 2014 року ( т.2 а.с.107 крим. пров).
23 червня 2015 року ОСОБА_3 подав доповнення до скарги ( а.с.78 скарги) в якому зазначив про невідповідність показань свідка ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Як вище наведено свідок ОСОБА_10 засуджений за за ч. 1 ст. 384 КК України, вирок суду не оскаржував, тому слід вважати його показання під час розгляду кримінального провадження щодо нього правдитиви та такими, що не потребують усунення розбіжностей між іншими свідками.
Свідок ОСОБА_11 підтвердив достовірність відомостей зазначених у протоколі по справі про адміністративне правопорушення, про що вище зазначено.
Підстав для проведення одночасного допиту між працівниками ДАЇ та ОСОБА_3 і ОСОБА_20 немає, тому що в клопотанні не зазначено, між якими працівниками ДАЇ слід провести одночасний допит, а саме головне, які питання слід з"ясовувати під час одночасного допиту.
Як вище наведено свідок ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 дали детальні показання щодо обставин складання протоколу по справі про адміністративне правопорушення.
Свідки ОСОБА_21 , ОСОБА_17 ( т.1 а.с.117-121 крим. пров.) , ОСОБА_22 ( т.1 а.с.112-116 крим. провадж.) та свідок ОСОБА_20 ( т. 1 а.с.138-142 крим .пров) дали аналогічні та детальні показання, стосовно того хто після складання протоколу по справі про адміністративне правопорушення сів за кермо автомобіля і поїхав з місця пригоди.
Доповнення до скарги не містить відомостей (прізвища, імені) про друзів, знайомих та родичів які перебували із ОСОБА_3 у авто під час зупинки і яких слід було допитати слідчому, тому дане твердження про необхідність проведення слідчих дій є необгрунтованим.
У дпопвненні до скарги ( пункт 6) не зазначено за якою процедурою слід було "описати" відео матеріали, адже у самому клопотанні зазначено, що ці відео матеріали є доказом, тобто відповідають критеріям передбаченим статею 85 та 86 КПК України і заперечень, щодо належності і допустимості їх як доказу слідчому судді не подано.
Доповнення до скарги не містить відомостей в чому полягає розбіжність у часі, тому належним чином не вмотивована і не є підставою для скасуваання постанови слідчого.
З матеріалів кримінального провадження слідує, що при вище вказаних обставинах автомобілем керував ОСОБА_3 .. Цей висновок обгрунтований показаннями свідка ОСОБА_9 та відомостями внесеними в протокол по справі про адміністративне правопорушення та іншими доказами . Показанням скаржника та свідка ОСОБА_10 про те, що за кермом автомашини був останній, були спростовані, тому ОСОБА_10 був засуджений за частиною 1 статті 384 КК України, за завідомо неправдиве показання , вирок набрав сили закону, тому що не оскаржувався останнім, скаржникові за штучне створення доказів, 5 червня 2015 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального порушення передбаченого частиною 2 статті 384 КК України.
Щодо того, що інспектор ДАЇ ОСОБА_9 не склав відносно скаржника протокол по справі про адміністративне правопорушення за дрібне хуліганство, то в доповненні до скарги не вказано, які дії скаржника вказували на вчинення ним адміністративного провопорушення передбаченого статтею 173 КпАП України, та чи інспектор ДАЇ не є суб"єктом у повноваження якого входить складання такого протоколу.
Та обставина, що протокол допиту ОСОБА_9 ( особи яка складала протокол по справі про адміністративне правопорушення) не містить відомостей про те, яким чином він вніс відомості про його анкетні дані до протоколу по справі про адміністративне правопорушення не є підставою для скасування постанови слідчого, адже скаржник не заперечує достовірність відомостей викладених у протоколі.
Так як у доповненні до скарги ( п.12) не містяться відомості в чому показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_3 та ОСОБА_20 є "різнопланові", тому підстав для скасування постанови слідчого немає.
В пункті 13 доповнення до скарги скаржник вказує, що слідчий не перевірив обставини складання відносно нього протоколу по справі про адміністративне правопорушення АВ2№443002 за частиною 3 статті 126 КпАП України, не взято до уваги показання свідка ОСОБА_23 , що цьому протоколі відсутні відомості про передачу керування іншій особі і підписи ОСОБА_3 у протоколі. Як вище зазначено предметом дослідження у кримінальному провадженні по якому подана скарга був протокол по справі про адміністративне правопорушення передбачене частиною 3 статті 130 КпАП України. За результатами розгляду якого, 5 січня 2015 року Рівненським міським судом закрито провадження по справі за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення. Крім цього скаржником не подано доказів, що він не був згідний з протоколом АВ2№443002 за частиною 3 статті 126 КпАП України та іншими протоколами ( а.с.81 матеріалів скарги) і постанови винесені по вказаним протоколам оскаржувались у встановленому порядку.
Враховуючи вище наведене, оскаржувана постанова слідчого винесена з дотриманням вимог статті 2 та 9 КПК України і підстав для її скасування немає.
За наведених обставин, суд приходить до переконання про відмову у задоволенні скарги.
Керуючись ст.ст. 303, 307 КПК України, слідчий суддя -
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів до апеляційного суду Рівненської області.
Слідчий суддя ОСОБА_1