Справа № 340/230/13-к
Номер провадження № 1-кп/340/25/13
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2013 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого- судді Токарука В.І.

з участю:секретаря Пікула М.Й.

прокурора Гнип'юка Д.Д.

потерпілої та цивільного позивача ОСОБА_2

представника потерпілої ОСОБА_3

цивільного відповідача ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в селищі Верховина кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця селища Верховина, жителя АДРЕСА_1 українця, громадянина України, освіта середня, тимчасово не працює, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

що ОСОБА_4 наніс ОСОБА_7 умисне легке тілесне ушкодження.

Кримінальне правопорушення вчинив при наступних обставинах: 04 березня 2013 року близько 14 години обвинувачений ОСОБА_4 на присадибній ділянці дочки потерпілої ОСОБА_2, з якою перебував в неприязнених відносинах із - за користування дорогою, вчинив із нею сварку, а потім декілька разів ударив кулаками та ногами в різні ділянки тіла, чим наніс їй тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянках правого та лівого плечей і передпліч, правового плечевого пояса, грудної клітки та правого стегна, які відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе в пред'явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 125 КК України не визнав, суду пояснив, що 04 березня 2013 року близько 14 години він проходив по дорозі, якою постійно користувався та яка проходить між земельними ділянками потерпілої. Він відштовхнув огорожу, яка перегорожувала дорогу і в цей час до нього із криками підбігла ОСОБА_2 та вдарила декілька разів палкою по плечах. Потім до неї приєднався її чоловік, ОСОБА_8 і вони намагалися зятягнути його на подвір'я, щоб там продовжувати бити, але він вирвася від них, залишивши в їхніх руках куртку і светер і так голим по пояс він повернувся на центральну дорогу, що веде із села Красник та чекав приїзду працівників міліції. Через деякий час до нього під'їхав ОСОБА_9 і дав йому куртку, щоб він одівся. В цей же час підїхали працівники міліції і забрали його освідчити на стан алкогольного сп'яніння.

Просить його оправдати та відмовити в задоволенні цивільного позову.

Вина підсудного у вчиненні кримінального правопорушення, незважаючи на заперечення, доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так потерпіла ОСОБА_2 дала суду показання, що вона розвішувала штори у будинку своєї дочки і побачила, як ОСОБА_4 штовхнув огорожу і тоді вона вийшла з будинку та зробила йому зауваження. Обвинувачений виразився в її адрес нецензурною лайкою, розламав хвіртку та підбіг до неї на подвір'я, схопив за руки, повалив на земля і наносив удари ногами по руках і ногах. Вона почала сильно кричати і на її крик надбіг чоловік. Побачивши чоловіка, ОСОБА_4 втік, залишивши куртку на хвіртці. Вона визвала працівників міліції, які забрали ОСОБА_4, а на слідуючий день звернулася із заявою до райвідділу міліції та пройшла освідчення на побої у судмедексперта. Вважає, що цивільний позов підлягає до задоволення, оскільки в неї із - за неправомірних дій обвинуваченого по знищенню огорожі загострилися хвороби шлунка і вона змушена була звертатися в обласну клінічну лікарню та понесла затрати на купівлю бензину на дорогу, а також на купівлю ліків, а всього на суму 797 грн. 93 коп.. Вважає також, що діями обвинуваченого їй спричинено також моральну шкоду, яку вона оцінює в сумі 5000 грн.. Просить застосувати до обвинуваченого таке покарання, щоб він не допускав у майбутньому подібних вчинків та задовольнити цивільний позов в повному обсязі.

Показання потерпілої щодо нанесення їй побоїв обвинуваченим підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_10, яка підтвердила, що бачила, як на подвір'ї ОСОБА_3 шарпав за руки ОСОБА_2, показанями свідка ОСОБА_8, який пояснив, що він працював у майстерні і почув крики своєї дружини. Він вибіг із майстерні, перестрибнув через огорожу і побіг до місця, де ОСОБА_3 був із дружиною. Побачивши його ОСОБА_3 втік, зачепився курточкою за хвіртку та залишив її на хвіртці. Свідок захисту ОСОБА_9 дав суду показання, що він бачив сутичку між ОСОБА_2 і ОСОБА_4, але щоб він наносив їй удари, не бачив. Вважає, що сутичка виникла із- за того, що ОСОБА_2 незаконно перегородила дорогу, що перешкоджає жителям села, в тому числі і обвинуваченому, користуватися нею. Він є депутат сільської ради і питання користування дорогою розглядалося сільською радою та було запропоновано ОСОБА_2 не чинити перешкоди жителям села у її користуванні.

Показання потерпілої про нанесення їй побоїв ОСОБА_4 також підтверджуються висновком експерта № 44 від 07 березня 2013 року 9 (а. с. 34 кримінального провадження 0000088) згідно якого, при судово - медичній експертизі ОСОБА_2 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянках правого та лівого плечей і передпліч, правового плечевого пояса, грудної клітки та правого стегна, які спричинені від дії інших твердих тупих предметів, якими могли бути кулаки рук, носки взуття, а також від дії інших твердих предметів, можуть відповідати терміну, вказаному у постанові та відносяться до легких тілесних ушкодженнь. У висновку експерт також зазначає, що беручи до уваги розташування тілесних ушкоджень, малоймовірно, що вони могли бути спричинені внаслідок падіння на площині та ударів до твердих тупих предметів.

Показання свідків захисту ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 про нанесення побоїв ОСОБА_4 ОСОБА_2 суд не може взяти до уваги, оскільки вони не були очевидцями події і їхні свідчення є похідними від розповіді ОСОБА_4 щодо зазначеної події.

При таких обставинах, аналізуючи і оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про наявність вини ОСОБА_4 в нанесенні ОСОБА_2 тілесних ушкоджень, оскільки це знайшло своє підтвердження в судовому засіданні.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки він умисно наніс ОСОБА_2 легке тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, що вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується по місцю проживання та відсутність обтяжуючих обставин.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку про застосування до обвинуваченого покарання у виді громадських робіт.

Вирішуючи питання цивільного позову суд приходить до висновку, що він підлягає частковому задоволенню тільки в частині вимог про стягнення моральної шкоди. Що стосується відшкодування матеріальної шкоди то суд виходить із того, що ОСОБА_2 консультувалася у гастроентеролога і їй призначено лікування від хронічного захворювання шлунка. При цьому нею не доведено причинного зв'язку між даним захворюванням і нанесеними їй тілесними ушкодженнями.

Вирішуючи цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди суд бере до уваги, що згідно зі статтею 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням її прав, якщо моральна шкода полягала у болю і стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

В судовому засіданні знайшло своє підтвердження ушкодження здоров'я ОСОБА_2 від протиправних дій ОСОБА_4 та з врахуванням характеру правопорушення, глибини фізичних і моральних страждань, а також вимог розумності і справедливості суд визначає розмір моральної шкоди в сумі 1000 грн.

Речових доказів по справі немає.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 532 КПК України та на підставі ст 23 Цивільного кодексу України суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді громадських робіт тривалістю 80 (вісімдесять) годин.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов'язання залишити до вступу вироку у законну силу.

Цивільний позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 1000 грн відшкодування моральної шкоди в користь ОСОБА_2.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Верховинський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий: В.І.Токарук