У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного
Суду України у складі:

головуючого - судді

Селівона О.Ф.,

суддів

Пошви Б.М. і Жука В.Г.,

за участю прокурора захисника потерпілих та їх
представника

Морозової С.Ю., ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4.

розглянула в судовому засіданні у
м. Києві 4 жовтня 2007 року кримінальну справу за касаційною скаргою
засудженого ОСОБА_5 на
вирок Варвинського районного суду Чернігівської області від 25 грудня 2006 року
та ухвалу апеляційного суду
Чернігівської області від 15 березня 2007 року.

Вироком Варвинського районного суду Чернігівської області від 25 грудня
2006 року

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
і жителя смт. Варва, Чернігівської області, раніше не судимого,

засуджено за ч. 3 ст. 286 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати
транспортними засобами строком на 3 роки.

Постановлено стягнути
судові витрати за проведення судових експертиз в сумі 441 грн. Питання речових
доказів вирішено відповідно до вимог ст. 81 КПК України.

За вироком ОСОБА_5 визнано винуватим і засуджено за те,
що ІНФОРМАЦІЯ_2, приблизно о 1 год., в смт. Варва Чернігівської області, він, керуючи автомобілем
“Швидкої допомоги” - УАЗ-3962, д.н. НОМЕР_1, який належить Варвинський центральній районній лікарні,
при виїзді з вул. Ломоносова
(яка є другорядною по відношенню до вул. Шевченка) на вул. Шевченка, порушив вимоги п. 16.11 “Правил
дорожнього руху України”, а саме, не надав дорогу мотоциклу Ява-350,
який рухався по головній дорозі по вул.
Шевченка, що призвело до зіткнення автомобіля УАЗ-3962 з мотоциклом Ява-350 під керуванням ОСОБА_6,
внаслідок чого водій мотоцикла
ОСОБА_6 та його пасажир ОСОБА_7
отримали тяжкі тілесні ушкодження, від яких померли в лікарні.

Ухвалою
колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду
Чернігівської області від 15 березня 2007 року вирок щодо ОСОБА_5 залишено без зміни.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_5 просить судові рішення скасувати, оскільки вважає, що він не винуватий у
вчиненні злочину, за який засуджений, а справу повернути на нове розслідування.

Cтверджує, що його винуватість обґрунтовано доказами, одержаними
незаконним шляхом, всупереч вимогам ст. 62
Конституції України, зокрема, у складанні протоколу огляду місця ДТП
(а.с. 4) участь брав родич потерпілого, який є зацікавленою особою, що
суперечить вимогам ст. 127 КПК України. Зазначені протокол та схеми було використано при проведенні відтворень
обстановки та обставин ДТП, а також при проведенні судових авто-технічних експертиз, (при призначенні яких
він не мав змоги заявити клопотання) що на його думку суттєво вплинуло на їх
висновки.

Крім того, отримані висновки експертиз свідчать про те, що
мотоцикл „Ява-350" перебував у технічно
несправному стані, а водій та пасажир - у стані алкогольного сп'яніння. Водій ОСОБА_6 також порушив ПДР України і його дії знаходяться в причинному зв'язку
з ДТП яка сталася, і її наслідками. Ним допущено лише одне порушення ПДР, на відміну від водія ОСОБА_6, яким порушено
11 пунктів Правил дорожнього руху. Стверджує, що суд без допиту експерта в суді не погодився з
висновками авто-технічних експертиз щодо причинного зв'язку з ДТП водія
ОСОБА_6, що є істотним порушенням кримінально-процесуального закону, оскільки з
висновками експертизи погодилися всі учасники процесу, а суддя не є фахівцем у
галузі авто-технічних досліджень.

Наводить доводи про те, що органами
досудового слідства допущено неповноту з'ясування фактичних обставин справи,
зокрема, щодо відповідальності медичних працівників Варвинської ЦРЛ за
неналежне виконання ними професійних обов'язків по наданню медичної допомоги
потерпілим у ДТП і які перебувають у причинному зв'язку з наслідками ДТП.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, думку прокурора про
залишення скарги без задоволення, пояснення захисника, який підтримав касаційну
скаргу засудженого ОСОБА_5 і потерпілих та їх представника про залишення скарги
засудженого без задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи, наведені у касаційній скарзі, колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Перевіркою встановлено, що суд правильно встановив фактичні обставини
справи. Висновки про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, суд зробив на підставі доказів,
досліджених у судовому засіданні, і детально викладених у вироку.

Вчинення ОСОБА_5 дорожньо-транспортної пригоди внаслідок порушення Правил
дорожнього руху, підтверджується зібраними по справі доказами, яким суд дав
належну оцінку.

Як убачається з показань засудженого ОСОБА_5 у судовому засіданні, він
працював водієм “Швидкої допомоги” і приблизно о 1год. ночі 31.10.2005р. він і
фельдшер ОСОБА_8 виїхали на виклик. Доїхавши до перехрестя з вул. Шевченка, він
повернув наліво на вул. Ломоносова, (яка по відношенню до вул. Шевченка є
другорядною) зупинився, переконався, що дорога вільна і продовжив рух. Доїхавши
до середини дороги та пересікши передніми колесами осьову лінію, виконуючи
маневр повороту вліво, помітив, що з лівого боку на відстані близько ста метрів
світло однієї фари транспортного засобу, розуміючи, що його автомобіль
перешкоджає руху того транспортного засобу, натиснув на важіль газу, щоб
закінчити маневр повороту. У цей момент він побачив, що транспортний засіб,
який рухався назустріч, став повертати вліво і він відчув сильний удар зліва,
від чого вдарився головою і знепритомнів. Після вийшов з автомобіля та побачив,
що відбулося зіткнення з мотоциклом, який лежав біля автомобіля, а біля нього
лежали поранені люди. Фельдшер викликала іншу “Швидку допомогу” та міліцію.

Свідки ОСОБА_9 і ОСОБА_10 показували, що дійсно в ніч з 30 на ІНФОРМАЦІЯ_2
виїжджали на виклик фельдшера ОСОБА_8, яка повідомила, що трапилося ДТП і є
потерпілі. Коли приїхали на місце ДТП, то побачили, що спереду автомобіля лежав
мотоцикл, а біля нього на бетонному покритті дороги лежали два хлопці ОСОБА_6
та ОСОБА_7 Вони їх доставили у лікарню, а пізніше дізналися, що ОСОБА_6 помер
зразу, а ОСОБА_7 - наступного дня.

За висновками судово-медичних експертиз потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_7
спричинено тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок яких наступила їх смерть і які
перебувають у прямому причинно-наслідковому зв'язку з дорожньо-транспортною
пригодою.

За висновками судово - автотехнічної експертизи дії водія ОСОБА_5 не
відповідали вимогам п. 16.11 Правил дорожнього руху України, оскільки ОСОБА_5
мав можливість уникнути зіткнення з мотоциклом Ява-350, якби пропустив
мотоцикл, який рухався по головній дорозі, а потім при відсутності інших
перешкод, виїжджати на дорогу.

Згідно зі встановленими у справі фактичними обставинами матеріальний закон
судом застосовано правильно.

Посилання засудженого ОСОБА_5 на те, що його вину у вчиненні злочину, передбаченого
ч. 3 ст. 286 КК України не доведено, ретельно перевірялися як судом першої
інстанції, так і апеляційним судом, і визнані безпідставними.

Суд апеляційної інстанції перевіряв доводи засудженого ОСОБА_5, які є
аналогічними доводам касаційної скарги, і не знайшов підстав для її
задоволення. Рішення апеляційного суду відповідає матеріалам справи і є
правильним.

Аналіз усіх доказів дає підстави касаційному суду зробити висновок про
доведеність винуватості ОСОБА_5 і правильність кваліфікації його дій за ч. 3 ст. 286 КК України.

Істотних
порушень органами досудового слідства чи судом норм кримінально-процесуального
закону, які були б підставою для зміни або скасування судових рішень, не
встановлено.

Призначаючи ОСОБА_5 покарання, суд урахував ступінь тяжкості вчиненого ним
злочину, дані про його особу та обставини, що пом'якшують та обтяжують
покарання.

Керуючись ст. ст. 395, 396 КПК України, колегія суддів

у
х в а л и л а :

касаційну
скаргу засудженого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Вирок
Варвинського районного суду Чернігівської області від 25 грудня 2006 року та
ухвалу апеляційного суду
Чернігівської області від 15 березня 2007 року щодо ОСОБА_5 залишити без зміни.

С у д д і :

Селівон О.Ф. Пошва Б.М. Жук В.Г.