Справа № 11-475/ 07 Головуючий:
ст.ст. 115 ч. 1, 185 ч.1 КК України у 1 інстанції:
Докладчик: Борзаниця В.І.
УХВАЛА

Іменем України

2007 року
квітня 27 дня
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Луганської
області в складі: Головуючого: Борзаниці В.І. Суддів:Рябчун О.В., Шмігельського
І.В.

За участю
прокурора: Дамаскіної Л.В. Захисника адвоката: ОСОБА_2 потерпілої: ОСОБА_3.
засудженого: ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Луганську
кримінальну справу за апеляціями старшого помічника прокурора Сватівського
району, засудженого ОСОБА_1 та його захисника адвоката ОСОБА_2 на вирок
Сватівського районного суду Луганської області від 16 листопада 2006 р.

Цим вироком

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с. Лантратовка
Троїцького району Луганської області, громадянина України, раніше в силу
ст. 89 КК
України не судимого,

засуджено за ст.
115 ч. 1 КК України на 10 років
позбавлення волі;

за ст. 185 ч. 1 КК України
ОСОБА_1 виправдано за відсутністю в діях складу злочину.

Вироком постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3. на
відшкодування матеріальної шкоди -
2049 грн. і моральної шкоди -
20 000 грн., судові витрати на користь НДЕКЦ при УМВС України в
Луганській області в сумі 353
грн. 10 коп.

ОСОБА_1
засуджено за умисне вбивство ОСОБА_4.

Як визнав суд між ОСОБА_1 та ОСОБА_4. виникли особисті
неприязні стосунки у зв'язку із інтимними відносинами ОСОБА_1 з жінкою
останнього, неодноразовими погрозами потерпілого про застосування фізичного
насильства щодо членів родини ОСОБА_1 У зв'язку з цими неприязними стосунками 8 квітня 2005 р. близько 23 год. 30 хвилин ОСОБА_1
приїхав на велосипеді із заготовленим мотузком для вбивства ОСОБА_4. в село
Бабічево Троїцького району Луганської області. Зайшовши в будинок АДРЕСА_2, де спав
ОСОБА_4., ОСОБА_1 з метою вбивства накинув на шию потерпілого мотузок і з силою
стягнув його доти, доки не настала смерть ОСОБА_4.

У апеляції прокурор, який приймав участь у розгляді
справи, порушив питання про скасування вироку і направлення справи на новий
судовий розгляд, оскільки суд допустив

2

неповноту судового слідства
невідповідність викладених у вироку висновків фактичним обставинам справи та
призначив занадто м'яке покарання засудженому ОСОБА_1

Захисник адвокат ОСОБА_2 і засуджений ОСОБА_1 у апеляціях доводили, що суд
неправильно застосував кримінальний закон, оскільки на їх думку, дії ОСОБА_1 по
позбавленню життя ОСОБА_4. виникли внаслідок неправомірних дій потерпілого і
були вчинені ним у стані сильного душевного хвилювання. Тому як захисник так і
засуджений просили перекваліфікувати дії ОСОБА_1 на ст. 116 КК України.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора, який лідтримав апеляцію з
доповненнями, пояснення засудженого ОСОБА_1 та його захисника адвоката ОСОБА_2,
в яких вони просили скасувати вирок щодо ОСОБА_1 і направити справу на новий
судовий розгляд, колегія суддів перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи апеляції з доповненнями та змінами до них, вважає, що вони підлягають
задоволенню, а вирок скасуванню з таких підстав.

На порушення вимог ст. 22
КПК України слідчі органи та суд неповно з'ясували обставини, що мають
значення для правильного вирішення справи, в тому числі дані про особу ОСОБА_1,
допустили інші порушення кримінально-процесуального закону.

З обставин справи вбачається, що між ОСОБА_1 і потерпілим були неприязні
стосунки, які виникли через особисті зв'язки засудженого із жінкою потерпілого,
неодноразових погроз остатнього про застосування фізичного насильства до дочки
ОСОБА_1

Однак ні слідчі органи, ні суд не з'ясували звідки чи від кого засуджений
дізнався про те, що потерпілий приїхав до своїх батьків в с Бабічево і
залишився в їх будинку один.

Суд оцінив у вироку дії ОСОБА_1 як осудні без будь-яких змін. Разом з тим
судом не досліджені всебічно дані про особу ОСОБА_1

Як доказ осудності засудженого суд послався на дані амбулаторної комісійної
судово-психіатричної експертизи, згідно висновку якої емоційне збудження
суттєво не вплинуло на свідомість і поведінку ОСОБА_1

У висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи
зазначено, що ОСОБА_1 знаходився в стані вираженого емоційного напруження яке
суттєво вплинуло на свідомість і дії ОСОБА_1 в момент вчинення ним протиправних
дій.

У судовому засіданні як свідка було допитано
експерта-психіатра ОСОБА_5 (т. 3 а.с. 151-152),
який не брав участь у проведенні зазначених експертиз. Він висловив думку
про те, що з урахуванням даних про емоціонально-психічний стан та інтелект і її
об'єм пам'яті ОСОБА_1 в момент вчинення правопорушення він знаходився в стані
фізіологічного ефекту.

Відповідно до ч. 6
ст. 75 КПК
України, коли висновок експерта буде визнано необгрунтованим чи таким, що
суперечить іншим матеріалам справи, або виникають сумніви в його правильності,
може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експерту або
експертам.

За наявності таких істотних суперечностей між висновками
зазначених судово-психіатричних експертиз та іншими доказами щодо психічного
стану ОСОБА_1 суд повинен був їх усунути, допитавши в судовому засіданні
експертів-психіатрів, які дали такий висновок, і в разі необхідності призначити
повторну експертизу. Не зробивши цього, суд тим самим допустив неповноту
судового слідства.

Зазначені вище обставини є підставою для скасування
вироку і направлення справи на новий судовий розгляд, під час якого суд повинен
допитати судових експертів, які дали висновок стаціонарної судово-психіатричної
експертизи з метою усунення суперечностей щодо психічного стану ОСОБА_1 і в
разі необхідності призначити для з'ясування

3

цього питання повторну
судово-психіатричну експертизу; дати належну оцінку зібраним доказам та
ухвалити у справі законне й обгрунтоване рішення.

На підставі
наведеного, керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів-

УХВАЛИЛА:

Вирок Сватівського районного суду Луганської області від 16 листопада 2006 р. щодо ОСОБА_1
скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд тому ж суду в іншому
складі суддів.

Апеляції зі змінами та доповненнями старшого помічника
прокурора Сватівського району, захисника адвоката ОСОБА_2. та засудженого
ОСОБА_1 задовольнити.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_1
залишити без зміни у вигляді тримання під

вартою.