АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Чернівці
26 лютого 2008
року колегія суддів
судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

Головуючого: Рулякова
В.І.

Суддів: Колотило
О.О., Давнього В.П.

за
участю прокурора: Єжелева
П.П.

та
адвоката ОСОБА_1

розглянула у
відкритому судовому засіданні
кримінальну справу за апеляціями адвоката ОСОБА_1 в інтересах
засудженого ОСОБА_2. огли та засудженого
ОСОБА_2. огли на вирок Кіцманського
районного суду Чернівецької області від 10 березня 2006 року. Цим вироком

ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженець
м. Кіровабад Республіка
Азербайджан, мешканець АДРЕСА_1 азербайджанець, громадянин України, освіта неповна середня, непрацюючий,
не одружений, раніше не судимий,
- засуджений за ст. 135 ч. 3 КК України на 3 роки позбавлення
волі.

Міру
запобіжного заходу засудженому ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили
залишено підписку про невиїзд.

Стягнуто
з ОСОБА_2 на користь Снятинської ЦРЛ 678, 80 гривен.

Стягнуто
з ОСОБА_2 на користь Наково-дослідного експертно-дослідного центру при УМВС
України в Чернівецькій області 808, 49 гривень.

Вирішено питання
з речовими доказами.

Справа №
11-62/2008р. Головуючий
у І інстанції Литвинюк І.М.

Категорія
cт.
cт.
135 ч .3 Доповідач
Руляков В.І.

КК України

2

Згідно з
вироком ОСОБА_2. огли 01 січня 2005 року
приблизно о 05 годині 30 хв.,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, керуючи автомобілем марки «Москвич-М 21412»
НОМЕР_1та рухаючись по автодорозі сполученням «Снятин-Чернівці» в селі
Оршівці, біля магазину-буру
«Троянда», здійснив наїзд на пішоходів
ОСОБА_3. та ОСОБА_4

Після
скоєння наїзду на пішоходів ОСОБА_2.
огли, не зупинившись, при цьому діючи умисно, з місця пригоди втік, завідомо лишивши без допомоги потерпілих в
небезпечному для життя стані і були позбавлені можливості вжити заходів до
самозбереження в безпорадному стані, в
який їх поставив ОСОБА_2. огли.

Внаслідок
залишення в небезпеці, ОСОБА_3. отримав
тяжкі тілесні ушкодження, від яких
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.

На вказаний
вирок подані апеляції:

- адвокатом ОСОБА_1 в інтересах
засудженого в якій він просить вирок

суду відносно засудженого скасувати,
кримінальну справу відносно нього

закрити у відповідності зі ст. 6 п. 2 КПК України, посилаючись на те, що

вирок незаконний, постановлений
всупереч зібраних по справі доказах.

Згідно
судово-медичної експертизи ненадання потерпілому ОСОБА_3. допомоги на місці
пригоди та несвоєчасна його доставка в лікувальний заклад тільки сприяли
розвитку незворотніх травмопатологічних процесів. Дії засудженого не явились
безпосередньою причиною його смерті. В діях засудженого відсутній прямий умисел
вчинення злочину.

Тяжкі
наслідки наступили від небезпечний дій самих потерпілих, які порушили правила і норми поведінки. Та
обираючи покарання не врахував особу винного.

- засудженого ОСОБА_2 в якій він
просить вирок

суду відносно нього змінити,
призначити більш м»яку міру покарання із

застосуванням ст. 75 КК України, посилаючись на те, що він не мав умислу

скритись з місця події. Він перелякався того, що біля клубу було багато

людей і його могли побити. Він був переконаний, що потерпілим нададуть

допомогу, що і сталося і хоча б він
там і був, то скоріше від цього не було
б.

Суд не
врахував, що він вперше притягується до
кримінальної відповідальності, позитивно
характеризується, оплатив кошти за
похорон та 40 днів. Він хворіє і потребує систематичного лікування.

Від інших
учасників судового процесу апеляцій не надійшло.

Заслухавши
доповідача, прокурора, який вважає,
що апеляції слід відхилити,
захисника, який підтримав
апеляцію, розглянувши матеріали
кримінальної справи, обговоривши доводи
апеляцій захисника і засудженого,
колегія суддів вважає, що вони
задоволенню не підлягають.

Вина засуженого
ОСОБА_2 у завідомо залишенні без допомоги особи, яка перебуває у небезпечному для життя стані
і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок

3

безпорадного
стану в який її поставив засуджений і мав змогу надати їй допомогу, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_3.
доведена зібраними по справі доказами,
які належним чином досліджені судом і яким дана правильна юридична оцінка.

Не
дивлячись на невизнання своєї вини засудженим ОСОБА_2. огли,
вона доведена слідуючим.

Потерпілий
ОСОБА_4 дав суду покази, що 01.01.2005
року біля 05 години разом з ОСОБА_3. в с
Оршівці вийшли з будинку культури і йшли купити сигарет. З цією метою
перейшли дорогу і пішли в напрямку ч. Чернівці по краю дороги, оскільки перед магазином була металічна
огорожа. Потерпілий в цей час побачив світло і зрозумів, що це від фар автомобіля, однак він не встиг обернутися як втратив
свідомість. Прийшовши до свідомості,
відчув біль у лівій нозі. Зрозумів,
що його збив автомобіль, а в
подальшому дізнався, що це зробив
засуджений.

Свідок
ОСОБА_5. дала суду покази, що коли
01.01.2005 року вона вийшла з дискотеки і пішла в сторону бару-магазину
«Троянда», то побачила ОСОБА_5., який лежав на проїжій частині дороги, обличчя було в крові. На місці пригоди нікого
не було. Потерпілий був без свідомості. Зупинивши таксі, вона доставила потерпілого в лікарню.

Свідок
ОСОБА_6 дав покази аналогічні
ОСОБА_5., пояснивши, що він на проїзній частині дороги побачив
потерпілого ОСОБА_4, який пояснив, що його збила машина і в нього болить нога.
Коли він його підняв і вони пішли в напрямку м.
Чернівці, то побачили на дорозі
потерпілого ОСОБА_3., який лежав без
свідомості. Потім свідок ОСОБА_5. зупинила таксі і поїхала з потерпілими в
лікарню.

Свідок
ОСОБА_7 дав
покази суду, що в ніч з 31 грудня 2004
року на 01 січня 2005 року він отримав повідомлення в с. Оршівці скоєно наїзд на пішоходів. Коли вони
приїхали, то потерпілих відправили в
лікарню іншим транспортом. На місці
пригоди вони побачили уламки скла,
шматки фарби. Через деякий час працівники ДАІ затримали автомобіль, в якому знаходився засуджений, який був у нетверезому стані і зізнався, що збив пішоходів. Він пояснив, що дуже злякався, а тому не зупинився.

З
показів свідка ОСОБА_8, досліджених в
судовому засіданні, вбачається, що засуджений ОСОБА_2. огли розповів йому про те, як і де кілька хвилин тому збив людину.

Свідок
побачив розбите вітрове скло, права
передня фара. Свідок порадив засудженому повернутися на місце пригоди, що останній і зробив.

З протоколу
огляду транспортного засобу вбачається,
при огляді автомобіля марки «Москвич-М 21412» НОМЕР_1виявлено, що розбито вітрове скло, права передня фара, розбитий передній бампер з правої
сторони, вм'ятина на передній стойці з
правої сторони, вм'ятина переднього
правого крила (а.с. 9-10).

4

З
протоколу відтворення обстановки і обставин події, вбачається,
що потерпілі були доставлені з місця події до Снятинської райлікарні за
06 хвилин 39 секунд (а.с. 43).

Згідно
висновку комісійної судово-медичної експертизи на тілі трупа ОСОБА_3. виявлено
тілесні ушкодження, серед яких
крововиливи в м»які покриви волосяної частини голови з внутрішньої поверхні, зламу скроневої кістки справа, субдуральних та судрахоїдальних крововиливів, які відносяться до тяжких тілесних
ушкоджень, які є небезпечні для життя
(а.с. 134-139).

Таким
чином суд правильно кваліфікував дії засудженого ОСОБА_2 за ст.
135 ч. 3 КК України.

Вищенаведеним
спростовуються доводи апеляції адвоката ОСОБА_1 про відсутність складу злочину
в діях засудженого ОСОБА_2. огли за ст.
135 ч. 3 КК України. Посилання у апеляції на те, що дії засудженого не являлись безпосередньої
причиною смерті потерпілого, а тільки
сприяли настанню негативних наслідків не відповідають матеріалам справи, а навпаки спростовуються ними.

Як
встановлено в судовому засіданні і це підтвердили ОСОБА_5., ОСОБА_6 , потерпілий ОСОБА_4 на місці події не було
автомобіля, який збив потерпілих і
тільки через деякий час їм вдалося зупинити таксі і доставити потерпілих в
лікарню.

Як
встановлено досудовим слідством так і судом наїзд на потерпілих було здійснено
в 05 годин 30 хвилин і доставлено в Снятинську райлікарню 0 06 год. 05
хвилин, що підтверджено довідкою
Стятинської ЦРЛ (а.с. 22), а також встановлено, що з місця події до лікарні були доставлені
за 06 хвилин 39 секунд (а.с. 43).

Таким
чином спростовуються доводи апеляції адвоката про те, що свідками потерпілому ОСОБА_3. своєчасно
була надана допомога і якщо б засуджений сам йому допоміг, то це не врятувало б потерпілого.

Крім
того, з висновку комісійної
судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_3. вбачається, що смерть останнього настала внаслідок
наростання об'єму внутрішньочерепної гематоми зі стисканням та дислокацією
головного мозку і одним з факторів, який
безпосередньо впливав на розвиток незворотних травматологічних процесів, був часовий фактор, тобто термін між початком розвитку
внутрішньочерепної гематоми і моментом її хірургічного видалення. Ненадання
потерпілому допомоги на місці пригоди та несвоєчасна доставка його в
лікувальний заклад сприяли розвитку незворотних травматологічних процесів в
головному мозку, ступінь розвитку яких
унеможливив позитивний результат наданої кваліфікованої медичної допомоги і
призвів до зупинення життєвих функцій організму (а.с. 134-139).

Невірним є
посилання у апеляції на те, що у
засудженого відсутній прямий умисел вчинення злочину, оскільки тяжкі наслідки настали від

5

необережних
дій потерпілих, а також він покинув
місце події від страху бути побитим і переконанні, що сторонні люди нададуть допомогу
потерпілим.

Як
встановлено досудовим так і судовим слідством і це не заперечував і сам
засуджений, в той час був туман. На
дорозі і коло неї, крім потерпілих
нікого не було. А тому твердження засудженого,
що він боявся побиття людей є лінією захисту з метою уникнути
відповідальності. Про це свідчить і неодноразова зміна своїх показів
засудженим.

Цим же
спростовуються і доводи у апеляції засудженого про те, що у нього не було умислу скритися з місця
події, а тільки переляк побиття його
людьми.

При
призначенні засудженому ОСОБА_2 міри покарання,
суд у відповідності до ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості
вчиненого злочину, особу винного та
обставини, що обтяжують та пом'якшують
покарання.

При
цьому суд врахував і ті обставини на які посилаються у апеляції засуджений та
його захисник, а саме, що він раніше не судимий, позитивно характеризується з місця
проживання, стан його здоров»я, що він надав матеріальну допомогу потерпілій
ОСОБА_3

Разом з
тим, суд врахував як обтяжуючу обставину
засудженому те, що злочин ним скоєно в
стані алкогольного сп'яніння і на думку колегії суддів, правильно прийшов до висновку, що його виправлення і перевиховання неможливе
без позбавлення волі визнавши його необхідним і достатнім для виправлення та
попередження скоєння засудженим нових злочинів.

В
зв'язку з наведеним, колегія суддів не
знаходить підстав для пом'якшення міри покарання засудженому ОСОБА_2.

На
підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляції
адвокатів ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_2. огли та засудженого ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а вирок Кіцманського
районного суду Чернівецької області від 10 березня 2006 року відносно ОСОБА_2 -
без зміни.