Справа № 1-294/2007 р.
Категорія ст.366 КК України.
В И Р О К

І м е н е м У к
р а ї н и

18 серпня 2008 року Крюківський районний суд м.Кременчука
Полтавської області в складі:

головуючого судді -
Дядечко І.І.,

при секретарі - Монт А.Ю., Бучинській І.М.,

за участю прокурора -
Рябиха С.В., Яроменка Р.О.,
Мацко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м.Кременчуці кримінальну справу по звинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м.Ніжин, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого,
ветерана праці, проживаючого: АДРЕСА_1, раніше не судимого,

в скоєнні злочинів,
передбачених ч.2 ст.366 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, будучи призначеним протоколом зборів учасників
товариства від 01.11.2003 року на посаду директора товариства з обмеженою
відповідальністю «Вігро», діючи на підставі статуту товариства, являючись
службовою особою, в повноваження якої входить поточне управління дільністю
товариства, керівництво та інші організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські
обов'язки, вчинив службове підроблення, що спричинило тяжкі наслідки, за
наступних обставин:

Так, 24.11.2005 року
ОСОБА_1 звернувся до Кременчуцької ОДПІ з письмовою заявою про виключення ТОВ
«Вігро» з реєстру платника податку на додану вартість. 25.11.2005 року
товариство було виключено з реєстру податку на додану вартість, про що ОСОБА_1
було достовірно відомо.

30.11.2006 року між ТОВ
«Вігро» в особі директора ОСОБА_1 та філією «Ізмаїльська ДЕД «ДП «Одеський
облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» в особі начальника ОСОБА_6
укладено договір № 2 про поставку та передачу у власність товару для установки
ДС-168 в кількості 35 штук на суму 283427 грн.

В цей же день було
укладено договір підряду № 2 між ТОВ «Вігро» в особі директора Грек І.Є.,
матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, та філією «Ізмаїльська
ДЕД» в особі начальника ОСОБА_6 про виконання робіт по монтажу нагрівача
рідкого теплоносія, договірна ціна робіт складає 283427 грн.

Після укладення
вищевказаних угод 04.12.2006 року ОСОБА_1, достовірно знаючи про те, що ТОВ
«Вігро» не являється платником ПДВ, в порушення ст.7.2.4 Закону України «Про
податок на додану вартість», склав та видав представнику філії «Ізмаїльська ДЕД
«ДП «Одеський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» завідомо
неправдивий офіційний документ - податкову накладну № 2 від 04.12.2006 року, де
вказав суму податку на додану вартість - 14171, 33 грн. за продаж частини
товару відповідно до вищевказаного договору.

18.12.2006 року між ТОВ «Вігро»
в особі директора ОСОБА_1 та філією «Ізмаїльська ДЕД «ДП «Одеський облавтодор»
ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» в особі начальника ОСОБА_6, укладено
контракт № 5 про поставку запчастин асфальтозмішувальної установки ДС-168 на
суму 29934 грн.

В цей же день ОСОБА_1
склав та видав представнику філії «Ізмаїльська ДЕД «ДП «Одеський облавтодор»
ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» ОСОБА_2 завідомо неправдивий офіційний
документ - податкову накладну № 2 від 18.12.2006 року, де вказав суму податку на
додану вартість - 4989 грн. за продаж запчастин до асфальтозмішувальної
установки ДС-168.

Крім того, 19.12.2006
року ОСОБА_1 склав та видав представнику філії «Ізмаїльська ДЕД «ДП «Одеський
облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» ОСОБА_2 завідомо неправдивий
офіційний документ - податкову накладну № 3 від 19.12.2006 року, де вказав суму
податку на додану вартість - 33066, 33 грн. за останню частину товару
відповідно до договору № 2 від 30.11.2006 року.

В подальшому, з метою
укриття вищевказаних дій, 15.01.2007 року ОСОБА_1 в порушення вимог ст.4 Закону
України «Про оподаткування прибутку підприємств» не вніс до офіційного
документу - декларації з податку на прибуток підприємства за 2006 рік -
достовірні відомості про проведені операції з філією «Ізмаїльська ДЕД «ДП
«Одеський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», а саме, суму
валового доходу, що призвело до ненадходження до бюджету суми податку на додану
вартість в розмірі 52226, 66 грн. за проведені операції з продажу деталей до установки
ДС-168.

Допитаний в судовому
засіданні підсудний ОСОБА_1 вину у вчиненні встановленого судом злочину визнав
в повному обсязі, пояснивши суду, що він, будучи директором ТОВ «Вігро», уклав
договір поставки запчастин з «Ізмаїльським ДЕД«ДП «Одеський облавтодор» ВАТ
«ДАК «Автомобільні дороги України». Він знав, що ТОВ «Вігро» не є платником
ПДВ, тому що сам подавав заяву в податкову інспекцію про зняття з обліку ПДВ.
Представник підприємства попросив виписати податкову накладну і він її виписав,
оскільки вважав, що представник Одеського облавтодора без податкових накладних
відмовиться купувати товар. Гроші за отриманий товар облавтодор перерахував на
рахунок ТОВ «Вігро» у сумі 283426 грн., у т.ч. ПДВ - 47237 грн. і 29934 грн., у
т.ч. ПДВ - 4989 грн. Куди пішли ці кошти він не пам'ятає. Проведення цих
операцій у документах податкової звітності не були відбиті, оскільки ТОВ
«Вігро» було знято з обліку платників ПДВ. Декларації з податку на прибуток
заповнював він, оскільки був на підприємстві і директором і бухгалтером, так як
за фахом він інженер-механік, в податковому законодавстві розбирається погано.

Крім повного визнання
вини підсудним, винність ОСОБА_1 у вчиненні службового підроблення за обставин,
наведених у вироку, підтверджується зібраними та дослідженими в судовому
засіданні доказами, а саме:

- показами свідка ОСОБА_3, яка суду показала,
що вона працює начальником відділу контролю за відшкодуванням ПДВ управління
контролю юридичних осіб Кременчуцької ОДПІ. Ій було доручено виконувати запит
СДПІ по роботі з ВПП у м.Одесі щодо проведення зустрічної перевірки ТОВ «Вігро»
по взаємовідносинах з ДП «Одеський облавтодор». Вона направила на адресу ТОВ
«Вігро» лист-запит щодо надання документів по вказаних взаємовідносинах, серед
яких повинні бути податкові накладні. Директор ТОВ «Вігро» ОСОБА_1 надав копії
договорів, накладних та податкових накладних. Однак при цьому не було надано
податкових накладних між ТОВ «Укрбудекспорт» та ТОВ «Вігро». Пояснень з приводу
накладних ОСОБА_1 не надав, але вказував, що помилково їх виписував. Декларації
за 2006 рік підприємство не надавало. На підставі наданих ОСОБА_4 документів
нею було проведено документальну перевірку діяльності ТОВ «Вігро», в ході якої
було встановлено, що підприємством, яке не зареєстроване як платник податку на
додану вартість, виписано податкові накладні, які воно не мало права
виписувати;

- перевіреними в судовому засіданні показами свідка ОСОБА_5, який
на досудовому слідстві показав, що він працює директором ДП «Одеський
облавтодор» з червня 2007 року, до цього він працював на підприємстві на іншій
посаді. 30.11.2006 року ним було підписано договір підряду № 2 по виконанню
робіт. Всі роботи, які надавалися ТОВ «Вігро», контролював ОСОБА_6 Суми ПДВ за
надані послуги та товар були включені до складу податкового кредиту згідно
законодавства (т.2 а.с.53);

- перевіреними в судовому засіданні показами свідка ОСОБА_6, який
на досудовому слідстві показав, що він працює на посаді начальника філії
«Ізмаїльський ДЕД» з 1982 року. В його обов'язки входить керівництво філіалом
та проведення робіт на дорогах державного значення. Приблизно в кінці листопада
2006 року між філією в особі ДП «Одеський облавтодор» та ТОВ «Вігро» було
укладено договір підряду. Працівники ТОВ «Вігро» про те, що вони не являються
платником ПДВ, йому нічого не казали, а в договорі підряду було вказано що
підприємство є платником ПДВ. Розрахунки з ТОВ «Вігро» проводилися ДП «Одеський
облавтодор» (т.2 а.с.54);

- перевіреними в судовому засіданні показами свідка ОСОБА_7, який
на досудовому слідстві показав, що він працював на посаді головного інженера ДП
«Одеський облавтодор» з квітня 2003 року по березень 2007 року. В
листопаді-грудні 2006 року підприємство мало взаємовідносини з ТОВ «Вігро». Про
те, що ТОВ «Вігро» не є платником ПДВ, представники підприємства йому нічого не
говорили (т.2 а.с55-56);

- перевіреними в судовому засіданні показами свідка ОСОБА_8, яка
на досудовому слідстві показала, що вона
працює на посаді головного бухгалтера ДП «Одеський облавтодор» ВАТ ДАК
«Автомобільні дороги України» з 2002 року. До її обов'язків входить організація
та контроль бухгалтерського та податкового обліку на підприємстві. Всі первинні
бухгалтерські та податкові документи по результатах відносин з ТОВ «Вігро»
надходили з виробничого відділу підприємства. Предметом відносин згідно
документів було здійснення реконструкції існуючої промбази ДП «Одеський
облавтодор» філії «Ізмаїльської ДЕД» на території Саф'янської сільради, а саме:
роботи по монтажу нагрівача рідкого теплоносія. Ціна робіт складала 283427 грн.,
в т.ч. ПДВ - 47238 грн. По результатам виконаних робіт вся сума разом з сумою
ПДВ була перерахована на рахунок ТОВ «Вігро». Про те, що ТОВ «Вігро» не є
платником ПДВ, ДП «Одеський облавтодор» нічого не було відомо до моменту
перевірки (а.с.57);

- заявою про виключення з реєстру платника податку на додану
вартість ТОВ «Вігро» від 24.11.2005 року
(т.1 а.с.141);

- договором № 2 від 30 листопада 2006 року про поставку та
передачу у власність товару для установки ДС-168 в кількості 35 штук на суму
283427 грн., укладеним між товариством з обмеженою відповідальністю «Вігро» в
особі директора ОСОБА_1 та філією «змаїльська ДЕД «ДП «Одеський облавтодор» ВАТ
«ДАК «Автомобільні дороги України» в особі начальника філії ОСОБА_6 (т.1
а.с.89-91);

- контрактом № 49 від 13 жовтня 2006 року про поставку запасних
частин до асфальнозмішувальної установки ДС-168 на суму 283426 грн., укладеним
між ТОВ «Укрсбудекспорт» в особі директора ОСОБА_1 та ТОВ «Вігро» в особі
директора ОСОБА_1 (т.1 а.с.92-95);

- договором підряду № 2 від 30.11.2006 року на виконання робіт по
реконструкції існуючої промбази ДП «Одекський облавтодор» філії «Ізмаїльська
ДЕД» на території Саф'янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської
області, а саме, роботи по монтажу нагрівача жидкого теплоносія, укладеного між
ДП «Одеський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» в особі
начальника філії ОСОБА_6 та ТОВ «Вігро» в особі директора Грек І.Є. (т.2
а.с.48-52);

- декларацією з податку на прибуток ТОВ «Вігро» за 2006 рік (т.1
а.с.117);

- податковою накладною № 3 від 19.12.2006 року (т.2 а.с.44);

- податковою накладною № 2 від 04.12.2006 року (т.2 а.с.45);

- іншими доказами в їх сукупності.

Суд
зазначає, що наведені докази, які зібрані в справі у встановленому законом
порядку, перевірені в судовому засіданні і не викликають сумніву з точки зору їх допустимості та
достовірності.

Аналізуючи
зібрані по справі докази та вирішуючи питання про кваліфікацію дій підсудного,
суд визнає вірною кваліфікацію дій ОСОБА_1 за ч.2 ст.366 КК України, так як
останній, будучи службовою особою, вчинив службове підроблення, оскільки вніс
до офіційних документів - податкових накладних та декларації з податку на
прибуток підприємства за 2006 рік - завідомо неправдиві відомості, що
спричинило тяжкі наслідки у вигляді ненадходження до бюджету суми податку на
додану вартість в розмірі 52226, 66 грн.

Вирішуючи питання,
пов'язане з визначенням міри та виду покарання підсудному, суд відповідно до
вимог ст.65 КК України приймає до уваги
характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, який законом
віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості, ступінь здійснення
злочинного наміру, особу підсудного, який є ветераном праці, за місцем
проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, до кримінальної
відповідальності притягується вперше.

Під обставиною, яка пом'якшує
покарання, суд визнає щире каяття, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого
злочину.

Обставин, які обтяжують покарання,
судом не виявлено.

Приймаючи до уваги
викладене, а також те, що ОСОБА_1 вчинив злочин у віці 68 років, суд приходить
до висновку, що підсудному слід призначити покарання в межах санкції частини 2
статті 366 КК України, від якого звільнити на підставі п.г ст.1 Закону України
«Про амністію» від 19.04.2007 року, оскільки підсудний на день набрання
чинності вказаним Законом вже досяг 60-ти річного віку, при цьому ним до
набрання чинності цим Законом вперше вчинено злочин, за який законом
передбачено покарання менш суворе, ніж позбавлення волі на строк не більше п'яти
років. Крім того, ОСОБА_1 не заперечує щодо застосування відносно нього акту
амністії.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.
323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у
вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.366 КК України, та призначити йому
покарання у вигляді двох років позбавлення волі з позбавленням права обіймати
керівні посади на підприємствах різної форми власності строком три роки.

На підставі п.«г» ст.1
Закону України «Про амністію» від 19.04.2007 року ОСОБА_1 звільнити від
призначеного покарання.

Міру запобіжного заходу
відносно ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити попередню - підписка
про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного
суду Полтавської області на протязі 15 діб з моменту проголошення, а засудженим
- з моменту вручення копії вироку.

Суддя: І.І.Дядечко