Ухвала

іменем україни

14 серпня 2014 року м.
Київ

Колегія суддів судової палати у
кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Лагнюка М.М.,суддів
Суржка А.В. та Літвінова
Є.В.,за участю прокурора Голюги В.В.,
засудженої ОСОБА_5,

захисника ОСОБА_6,

потерпілої ОСОБА_7,

розглянула в судовому засіданні
кримінальну справу за касаційною
скаргою засудженої ОСОБА_5 на вирок
Вознесенського міськрайонного суду
Миколаївської області від 19 серпня 2013
року та ухвалу колегії суддів судової
палати у кримінальних справах
Апеляційного суду Миколаївської
області від 30 жовтня 2013 року.

Вироком
Вознесенського міськрайонного суду
Миколаївської області від 19 серпня 2013
року

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянка України, така,

що судимості не мала,

засуджена за статтею 128 КК України без
призначення покарання та звільнена від
покарання за вчинений злочин у зв'язку
з неможливістю застосування до неї
покарання у виді громадських робіт,
виправних робіт, обмеження волі, що
передбачені санкцією вказаної статті з
підстави досягнення нею пенсійного
віку.

Згідно з вироком, ОСОБА_5 визнано
винуватою і засуджено за те, що 20 квітня
2008 року о 19 годині 00 хвилин між нею та
ОСОБА_7 в АДРЕСА_1 біля межі між будинком
НОМЕР_1, в якому вона мешкає, та будинком
НОМЕР_2, в якому мешкає ОСОБА_7, виникла
сварка з приводу проходження межі між
земельними ділянками даних
домоволодінь, яка, на ґрунті особистих
неприязних відносин, поступово
переросла в бійку, внаслідок якої від
дій ОСОБА_5, направлених на утримання на
місці події ОСОБА_7 за праву руку, не
маючи умислу на умисне спричинення їй
тілесних ушкоджень середньої тяжкості,
з необережності заподіяла останній
відривний перелом великого бугра
правої плечової кістки з вираженим
обмеженням рухів з больовим синдромом.

Ухвалою колегії суддів судової палати
у кримінальних справах Апеляційного
суду Миколаївської області від 30
жовтня 2013 року вирок Вознесенського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 19 серпня 2013 року щодо
ОСОБА_5 уточнено вказівкою про те, що
ОСОБА_5 звільнена від покарання у
зв'язку з неможливістю призначення їй
покарання, які передбачені санкцією
статті 128 КК України, через досягнення
нею пенсійного віку. В решті вирок суду
залишено без зміни.

У касаційній скарзі засуджена просить
вказані судові рішення скасувати та
закрити провадження по справі за
відсутністю в її діях складу злочину.

В обґрунтування таких вимог, засуджена
заперечує отримання потерпілою
середньої тяжкості тілесного
ушкодження саме інкримінованого їй
дня, посилаючись на показання
останньої працівникам міліції та в
судовому засіданні, проходження
комп'ютерної томографії через 17 днів
після конфлікту, відсутність даних
щодо фіксації руки, проходження курсу
лікування, понесення витрат на
лікування.

Крім того, вказує, що рентген-висновком
у потерпілої не виявлено перелому
великого бугра правої плечової кістки,
відсутність заперечень останньої в
суді про виконання нею фізичної роботи
після інкримінованого дня, а також на
невідповідність ухвали апеляційного
суду вимогам статті 377 КПК України 1960
року.

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення засудженої та захисника, які
підтримали касаційну скаргу, пояснення
прокурора, яка заперечувала проти
задоволення касаційної скарги
засудженої та вважала постановлені у
справі судові рішення законними і
обґрунтованими, обговоривши доводи
касаційної скарги та перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга засудженої
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як убачається з касаційної скарги,
засудженою не заперечується
виникнення між нею та потерпілою
конфлікту інкримінованого їй дня за
встановлених судами обставин, який
переріс у бійку.

Заперечення ж засудженою вини за
спричинення потерпілій середньої
тяжкості тілесного ушкодження саме
інкримінованого їй дня з наведенням
відповідних доводів не
підтверджується матеріалами
кримінальної справи та є
неспроможними.

Зокрема, наявність та виникнення у
ОСОБА_7 саме 20 квітня 2008 року відривного
перелому великого бугра правої
плечової кістки з вираженим обмеженням
рухів з больовим синдромом, що
відноситься до середньої тяжкості
тілесного ушкодження, після події між
нею та засудженою встановлювалося за
її направленням дізнавача на
обстеження, яке проводилося
судово-медичним експертом ОСОБА_8 з 25
квітня по 29 травня 2008 року шляхом її
огляду та дослідженню її медичної
документації після звернення 21 квітня
2008 року зі скаргами до лікаря
травматолога.

Після чого, висновками експертів №380
від 23 червня 2008 року, комісійної
судово-медичної експертизи №60-К від 8
липня 2008 року виявленим у потерпілої
тілесним ушкодженням встановлено
ступінь тяжкості, підтверджено
правильність результатів
судово-медичного обстеження за її
медичними документами та за ними і
матеріалами справи встановлено дату їх
отримання, зокрема 20 квітня 2008 року, а
також механізм їх отримання.

Тоді як, повторна ж та додаткова
експертні дослідження проведені в
порушення вимог статті 75 КПК України 1960
року, оскільки у складі комісії
експертів в них приймав експерт ОСОБА_9,
яка вже була у складі комісії експертів
під час первинного дослідження.

Таким чином, факт та механізм
виникнення у потерпілої середньої
тяжкості тілесного ушкодження у виді
відривного перелому великого бугра
правої плечової кістки з вираженим
обмеженням рухів з больовим синдромом
саме 20 квітня 2008 року об'єктивно
підтверджується висновками експертів
в галузі медицини, сумнівів у
правильності яких колегія суддів не
має, та які узгоджуються з показаннями
потерпілої та письмовими матеріалами у
кримінальній справі, як то протоколами
відтворення обстановки та обставин
події за участю потерпілої та свідка
ОСОБА_10

Порушення ж потерпілою рекомендацій
лікаря щодо необхідності фіксації руки
та дотримання відповідного режиму не
можуть беззаперечно вказувати на
відсутність у неї тілесних ушкоджень
та їх отримання інкримінованого дня,
тоді як точність, а не вірогідність
наявності відривного перелому
великого бугра правої плечової кістки
з вираженим обмеженням рухів з
больовим синдромом визначався
спіральною комп'ютерною томографією
правого плечового суглобу.

Отже, висновки судів першої та
апеляційної інстанцій про доведеність
винуватості ОСОБА_5 за статтею 128 КК
України відповідають фактичним
обставинам справи і ґрунтуються на
зібраних органом досудового слідства
та ретельно досліджених у судовому
засіданні доказах, яким у вироку суду
першої інстанції та ухвалі
апеляційного суду дано всебічну, повну
і об'єктивну оцінку, які належним чином
умотивовані.

З огляду на таке, колегія суддів дійшла
висновку, що постановлені у справі щодо
засудженої ОСОБА_5 судові рішення є
законними і обґрунтованими, а відтак її
касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись
статті 394-396 КПК України 1960 року та
пункту 15 розділу 11 Перехідних положень
КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

вирок Вознесенського міськрайонного
суду Миколаївської області від 19
серпня 2013 року та ухвалу колегії суддів
судової палати у кримінальних справах
Апеляційного суду Миколаївської
області від 30 жовтня 2013 року щодо
засудженої ОСОБА_5 залишити без зміни, а
її касаційну скаргу - без задоволення.

С у д д і:

___________________ ___________________ ___________________

М.М. Лагнюк А.В. Суржок Є.В.Літвінов