Справа № 452/650/15-к
Номер провадження 1-кп/452/67/2015
ВИРОК
іменем України
30 березня 2015 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

із участю: прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стрілковичі Самбірського району та мешканця АДРЕСА_1 ; українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого; військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_1 ; раніше не судимого, -

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 402 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 у період з 24.03.2014 року по 14.03.2015 року, проходячи військову службу молодшим сержантом за призовом під час мобілізації на особливий період у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , умисно не виконав наказу командира військової частині польова пошта НОМЕР_1 №272 від 11.12.2014 року, згідно якого був зобов`язаним вибути до військової частини польова пошта НОМЕР_2 для подальшого проходження військової служби. Із наведеним наказом ОСОБА_5 був ознайомленим під особистий підпис, однак відмовився виконувати його та без поважних причин до нового місця служби не вибув.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні; щиро розкаявся у вчиненому та пояснив, що через захворювання батька та водночас близьке розташування військової частини до його місця проживання, не зміг вибути за наказом командира частини до місця нової військової частини польова пошта НОМЕР_2 АДРЕСА_3 для подальшого проходження військової служби; на сьогодні вважає наказ законним і він стосувався ще багатьох осіб.

Крім визнання вини обвинуваченим його винність в інкримінованому злочині доведена сукупністю доказів зібраних у ході досудового розслідування, дослідження яких відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України суд за погодженням із учасниками кримінального провадження визнав недоцільним. Водночас судом з`ясовано чи правильно розуміють сторони кримінального провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено, що у такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи вищенаведене, суд прийшов до переконання, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 402 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив невиконання наказу по службі - непокору, тобто відкриту відмову виконати наказ начальника; кваліфікація дій за вказаною нормою Кримінального Закону є вірною і обвинувачений повинен за це понести кримінальну відповідальність.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; наслідки вчиненого, а також судом враховано особу винного, його характеристику, вік, стан здоров`я, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин.

Розглядаючи кримінальне провадження в межах установленого звинувачення обвинуваченому ОСОБА_5 , із урахуванням наведеного і загальних засад призначення покарання, слід призначити ОСОБА_5 покарання необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.

Тому судом ураховано обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , що є щирим каяттям, активним сприянням розкриттю злочину; збіг тяжких особистих, сімейних обставин.

Судом з`ясовано обставини і підстави для призначення більш м`якого покарання обвинуваченому, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини Кримінального Кодексу України за вчинений злочин і, щодо ОСОБА_5 слід перейти до більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції за цей злочин. Ураховуючи вищенаведене, позитивну характеристику, із врахуванням особи обвинуваченого, його поведінки під час та після вчинення кримінального правопорушення, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді штрафу із застосуванням ст. 69 КК України та приходить до переконання у встановленні суми у розмірі 65 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 судом враховано окрім загальних засад такого, і роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання; також недоцільність призначення особі покарання у виді службового обмеження чи тримання у дисциплінарному батальйоні, оскільки ОСОБА_5 наказом №56 від 14.03.2015 року командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) було звільнено з військової служби у запас.

Отже, щодо призначення покарання ОСОБА_5 , суд прийшов до висновку виходячи із тяжкості вчиненого, обставин вчинення, поведінки та позиції обвинуваченого, особи винного, його поведінки до і після вчинення злочину, та інших обставин; що виправлення засудженого можливе при застосуванні до нього покарання у виді штрафу, - що на переконання суду є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчиненню ним нових злочинів для реалізації принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності, - не встановлено.

Цивільного позову в установленому порядку не заявлено, судових витрат і речових доказів у справі немає.

Керуючись ст. ст. 370, 373-374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 402 КК України і призначити йому покарання із застосуванням статті 69 КК України у виді штрафу в розмірі шістдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів, що становить 1105(одна тисяча сто п`ять)гривень.

Копію вироку негайно вручити засудженому та прокурору.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області через місцевий суд протягом тридцяти днів із дня його проголошення.

У відповідності до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскарженим в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 цього кодексу.

Даний примірник вироку виготовлено в нарадчій кімнаті та він має силу оригіналу.

Суддя ОСОБА_1 .