Справа № 1-74/2007р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24
квітня 2007 року Хустський
районний суд

Закарпатської
області

в складі: головуючого - судді
Золотар М. М.

при секретарі
- Лемак І.І.

з участю:

прокурора
- Ракущинець С.П.

захисників
- ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Хуст справу про обвинувачення:

ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Чепа Виноградівського району мешканця АДРЕСА_1,
українця громадянина України, неодруженого, непрацюючого, освіта середня,
раніше не судимого

у скоєні
злочину, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудний
ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 11 листопада 2002 року приблизно о 22 годині
він, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння в будинку АДРЕСА_2, на грунті
особистих неприязних стосунків, умисно наніс декілька ударів кулаком рук по
обличчю ОСОБА_4, який в безпорадному стані лежав на підлозі кухні власного
будинку, чим умисно заподіяв йому легкі тілесні ушкодження, що спричинило
короткочасний розлад здоров'я.

Допитаний
в судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 винним себе в інкримінованому йому
злочині не визнав та показав, що ввечері 11 листопада 2002 року він запросив
свою співмешканку ОСОБА_5 та
батька в бар на пиво. В барі батько за столиком побачив свого знайомого і
пересів за інший столик. Оскільки батько був дуже п'яний, то він викликав
таксі. Підсудний разом з ОСОБА_5 взяли батька під руки і виводили з кафе і в
цей час батько впав на сходи обличчям вниз. На вулиці батько знову падав на
бетонну доріжку. Потім вони його посадили в таксі і відвезли додому. Під'їхавши
на таксі до хати, батько не міг вийти з таксі і тому його приходилося волокти.
Підсудний визнав, що долонею наніс кілька легких ударів потерпілому по обличчю,
щоб той прийшов до свідомості.

Суд
критично оцінює покази ОСОБА_3, дані ним в судовому засіданні.

При дачі
пояснення ОСОБА_3 пояснив, що так як його батько ОСОБА_4 був п'яний, то він
сердився на нього і тому вдарив його десь 4-5 разів в область голови та тіла
/а.с.8-11т. 1/.

На допиті
в якості підозрюваного ОСОБА_3 показав, що коли вони знаходилися в кафе-барі, і
батько повертався до їхнього столика, то останній впав обличчям на поверхню
столика. Крім того, як показав ОСОБА_3, батько падав на тротуар і від удару в
нього

потекла кров. На допиті в якості підозрюваного
ОСОБА_3 визнавав, що наніс два удари долонею по обличчі батька, а так як батько
не хотів підніматися з підлоги і лягти в ліжко, то він ОСОБА_3, розсердився і
наніс батькові чотири удари кулаками по обличчі /а. с. 17-20 т. 1/.

При
відтворенні обстановки і обставин події підсудний ОСОБА_3 показав на місце, де
знаходився потерпілий, якому він зі злості наніс два удари долонею по обличчі/
а.с.44-45 т.1/.

В
судових засіданнях підсудний стверджував, що умислу заподіяти потерпілому
тілесні ушкодження в нього не було, а він тільки наносив легкі удари по обличчі
батька, щоб останній прийшов до свідомості.

Зміну
показів підсудний пояснює тим, що під час досудового слідства з боку
працівників міліції до нього застосовувався фізичний тиск, що спростовує
проведена перевірка його доводів щодо застосування відносно нього незаконних
методів слідства.

За таких
обставин, суд приймає до уваги покази підсудного, дані ним при допиті в якості
підозрюваного, при відтворенні обстановки і обставин події, а зміну показів
підсудним трактує як намагання уникнути від відповідальності за скоєний злочин.

Покази
підсудного, отримані на досудовому слідстві, узгоджуються з іншими матеріалами
справи, зокрема, з висновками судово-медичних експертиз /а.с.60-64, 268- 272
т.1, 26-36 т.2/ в яких зазначено, що на тілі потерпілого виявлені тілесні
пошкодження у вигляді синців шкірних покровів верхньої повіки справа та спинки
носа, які супроводжувалися набряками м'яких тканин, нижньої повіки зліва,
верхньої губи справа, щоки та кута нижньої щелепи. Перелом кісток носа та
вищезазначені тілесні пошкодження могли виникнути від дії будь-якого тупого
твердого предмету, яким могли бути і рука, затиснута в кулак. Відсутність інших тілесних
ушкоджень в даній області обличчя, виключають можливість виникнення їх в
результаті вільного падіння. Згідно з висновками комісійної судово-медичної
експертизи зазначені тілесні пошкодження відносяться до легких тілесних, а
перелом кісток спинки носа - легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом
здоров'я. Даний висновок підтвердили, допитані в судовому засіданні
судово-медичні експерти ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Суд
критично оцінює і покази свідка ОСОБА_5, яка є співмешканкою підсудного. Даний
свідок в судових засіданнях заперечила факти нанесення підсудним ударів
потерпілому, хоч на досудовому слідстві стверджувала зворотнє. Так, будучи
допитаною в якості свідка, вона показала, що підсудний став на коліно і наніс
декілька ударів по голові батька /а.с.32-34 т.1/. При відтворенні обстановки і обставин
події свідок ОСОБА_5
показала і розповіла, де лежав потерпілий. Вона стверджувала, що бачила як
підсудний схилився над своїм батьком і декілька разів вдарив його по обличчі /
а.с.50-52 т.1/. Зміну показів у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснити не
може. Так як покази свідка ОСОБА_5, дані нею на досудовому слідстві при її
допиті та при відтворенні обстановки і обставин події, узгоджуються з показами
підсудного, допитаного в якості підозрюваного, а також з іншими матеріалами
справи, тому суд приймає до уваги саме покази ОСОБА_5, дані нею на досудовому
слідстві.

Потерпілі
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 в судове засідання не з'явилися, тому оголошено їх
попередні покази, що потерпілий був їх братом, факту нанесення йому побоїв не
бачили, а до підсудного не мають ніяких претензій.

Вина
підсудного в заподіянні потерпілому легких тілесних ушкоджень стверджується
також показами свідків.

Свідок
ОСОБА_11 показав, що з ОСОБА_4 підтримував дружні стосунки довгий час працюючи
з ним, вони відвідували один одного. За кілька тижнів приблизно в кінці жовтня
або на початку листопада 2002 року, перед смертю ОСОБА_4 останній приходив до
нього додому з проханням дозволити переночувати в нього пояснюючи це тим, що
син його ОСОБА_3 влаштовує сварки, під час яких наносив тому удари по обличчю
та тілу та виганяв з будинку.

Свідок ОСОБА_12 показав, що 11.11.02 р. до нього прийшов
підсудний і сказав, що помер його батько і його необхідно відвезти в морг.
Свідок показав, що на спині та плечі потерпілого він бачив синяки.

Свідок
ОСОБА_13, показав, що являється племінником покійного ОСОБА_4, тіло якого він
13 листопада 2002 року забирав з моргу з підсудним, де під час оформлення
документів судмедексперт виявила сумніви щодо виникнення тілесних ушкоджень на
тілі ОСОБА_4. При запитанні судмедексперта до ОСОБА_3, чи скаржився потерпілий
на які-небудь хвороби, останній відповів, що ОСОБА_4, скаржився на болі в
серці. Почувши це, йому стало дивно, так як дядько був здоровим і наскільки він
знає, той рідко звертався за допомогою до лікарів. Після цього ОСОБА_3, вів
себе дуже знервовано, говорячи при цьому, що його засудять. Приблизно за місяць
до смерті ОСОБА_4 він зустрів його на вулиці, де той скаржився на тяжке життя,
пов'язуючи це з переїздом до нього сина ОСОБА_3. Під час розмови він побачив на
його обличчі синець під оком, виникнення якого ОСОБА_4 пояснив останньою
сутичкою з ОСОБА_3

Свідок
ОСОБА_14 показав, що 11 листопада 2002 року він разом з своїм товаришем
ОСОБА_15 сиділи в кафе „На Гаванях", яке розташоване на пл. Миру в м. Виноградів.
Приблизно о 19 годині 45 хвилин в кафе зайшли ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які сіли за
крайній столик і трохи посидівши, всі разом вийшли на площадку перед кафе.
Приблизно об 20 годині 20 хвилин в кафе зайшла ОСОБА_5 і попросила їх допомогти їй підняти ОСОБА_4, який лежав
на площадці перед кафе і провести його до таксі, що вони і зробили.

Свідок ОСОБА_15
дав аналогічні покази свідка ОСОБА_14.

Вина
підсудного стверджується також показами свідків ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18,
ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22,
ОСОБА_23, даних ними на досудовому та судовому слідстві та
оголошеними в судовому засіданні.

Вина
підсудного в нанесенні потерпілому легких тілесних ушкоджень стверджується
також протоколом огляду місця події, а саме будинку АДРЕСА_2/ а.с.4-5 т.1/,
актом судово-медичного дослідження трупа ОСОБА_4 та висновком судово-медичного
експерта /а.с. 12-15, 60-64, 57-74 т.1/, протоколами відтворення обстановки і
обставин події з підсудним та свідком ОСОБА_5 /а. с. 44-49, 50-54 т.1./,
висновком амбулаторної судово-психіатричної експертизи згідно з яким підсудний
ОСОБА_3 на момент скоєння правопорушення психічним захворюванням не страждав і
не страждає ним на час проведення експертизи /а.с.78-81 т.1./, висновком
судово-медичної комісійної експертизи /а. с. 148-152 т.1/, висновком
судово-медичної експертної комісії Головного бюро судово-медичної експертизи
МОЗ України /а.с.26-36, 37-39 т.2/ висновком комісійної судово-медичної
експертизи від 4.12.04 р. /а. с 144-151 т.2/.

Аналіз
зібраних по справі доказів свідчить про те, що між підсудним та його батьком
були неприязні стосунки, і що підсудний ОСОБА_3 наніс потерпілому тілесні
ушкодження не з метою приведення його до свідомості, а наніс їх умисно, як він
неодноразово пояснював, зі злості.

За таких
обставин, суд приходить до висновку, що дії підсудного необхідно кваліфікувати
за ст. 125 ч.2 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило
короткочасний розлад здоров'я.

Вирішуючи
питання про відповідальність підсудного, суд приходить до наступного.

Згідно
зі ст.12 КК України злочин, який вчинив підсудний ОСОБА_3, є злочином невеликої
тяжкості, а відповідно до ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної
відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину невеликої тяжкості минуло два
роки.

З моменту
вчинення підсудним ОСОБА_3 злочину, передбаченого СТ.125 ч.2 КК України, минуло
більше двох років. За таких обставин суд вважає, що він підлягає звільненню від
кримінальної відповідальності.

Цивільний позов
по справі не заявлений.

Речові
докази: труси чоловічі, кофта, сорочка , брюки, брюки спортивні, які
знаходяться на зберіганні у Виноградівському РВ УМВС підлягають знищенню, а
чоловічу куртку необхідно повернути ОСОБА_3.

Керуючись
ст.ст.11-1, 323-324 КПК України, ст.49 КК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 за ст.
125 ч.2 КК України до двох років обмеження волі.

На
підставі ст.49 КК України звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності У
зв'язку із закінченням строків давності.

Міру
запобіжного заходу щодо ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити
попередню - підписку про невиїзд.

Речові
докази: труси чоловічі, кофту, сорочку, брюки, брюки спортивні - знищити,
чоловічу куртку - повернути ОСОБА_3

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду
Закарпатської області протягом 15-ти днів з моменту його проголошення через
районний суд.