Справа № 11-53/07 Головуючий 1 інст. Богатирчук Г.А.
2 ст. 263 КК України Доповідач Олещук Т.Л.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

25 січня 2007 року Колегія суддів судової
палати у кримінальних

справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

Головуючого Карпія В.М.

Суддів Хоміка І.М., Олещук Т.Л.

За участю прокурора Данчука В.М.

засудженого ОСОБА_1

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу за апеляцією
засудженого ОСОБА_1 на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16 листопада 2006 року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, уродженець м. Миколаєва, судимий:

02.07.1997р. Центральним районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 140, ч.З ст. 140, ст. 42 КК України на 3 роки позбавлення волі із
застосуванням ст. 46-1 КК
України з відстрочкою виконання вироку на 3
роки;

17.02.1998р. Центральним районним судом. Миколаєва за ст.
17,
ч.2 ст.81, ч.І ст. 89,
ст.ст. 42, 43 КК
України на 5 років
позбавлення волі, звільнений 12.10.2001р. умовно-достроково на 1 рік 2 міс. 4 дн.;

24.02.2004р. Центральним районним судом м. Миколаєва за ч.І ст. 309, ч.І ст. 263, ст. 70 КК України на 2 роки позбавлення
волі;

07.04.2004р. Заводським районним судом м. Миколаєва за ч.І ст. 309, ч.І ст. 263, ч.4 ст. 70 КК України на 3 роки позбавлення
волі, звільнений 20.09.2005р. на підставі Закону України "Про
амністію" від 23.06.
2005р.,

засуджений за ч.2 ст. 309
КК України на 2 роки
позбавлення волі, за ч.2 ст. 263
КК України на 1 рік 6 міс. позбавлення
волі. На підставі ст. 70
КК України за сукупністю злочинів остаточно призначено ОСОБА_1 покарання
шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - 2 роки позбавлення
волі.

За вироком суду
ОСОБА_1 визнано
винним в тому, що він в кінці вересня 2005р., знаходячись в с Сливіно
Миколаївського району Миколаївської області, у балці зірвав два кущі дикорослої
коноплі, з яких незаконно виготовив наркотичний засіб - канабіс вагою 12,4 гр., який
незаконно зберігав за місцем проживання в АДРЕСА_2 без мети збуту. 11.02. 2005р. ОСОБА_1,
знаходячись в стані алкогольного сп'яніння, приніс вказаний наркотичний засіб
до бару ІНФОРМАЦІЯ_2 в с
Сливіно, де був затриманий працівниками міліції, які вилучили наркотичний
засіб - канабіс.

29.12.2005р. близько 15
год. ОСОБА_1 на Центральному ринку м. Миколаєва у невстановленої особи без
передбаченого законом дозволу придбав кастет, а також незаконно придбав
наркотичний засіб -канабіс
вагою 8,7 гр. без
мети збуту. Кастет та наркотичний засіб ОСОБА_1 переніс до місця свого
проживання в с Сливіно,
де зберігав. 03,01.2006р. ОСОБА_1, знаходячись в стані наркотичного сп'яніння,
був затриманий на Центральному рику м. Миколаєва працівниками міліції, які
вилучили в нього вказаний наркотичний засіб та кастет.

16.02.2006р. близько 12-00
год. ОСОБА_1 біля будинку АДРЕСА_1 у
особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, незаконно, без
мети збуту придбав наркотичний засіб -ацетильований
опій вагою сухої речовини 0,
106 грам. В той же день ОСОБА_1 був затриманий на ринку ІНФОРМАЦІЯ_3 м. Миколаєва
працівниками міліції, які вилучили у нього вказаний наркотичний засіб.

В апеляції засуджений ОСОБА_1 просить вирок суду змінити, пом'якшити
призначене йому покарання, застосувавши ст. 69 КК України, посилаючись на своє щире каяття, на те, що
він тяжко хворий на туберкульоз, ВІЧ, гепатит.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого в
підтримку апеляції, думку прокурора, якій вважав, що вирок повинен бути
залишеним без зміни, вивчивши матеріали справи та доводи апеляції, колегія
суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини
засудженого у пред'явленому йому обвинуваченні. Дії засудженого вірно
кваліфіковані за ч.2 ст. 309,
ч.2 ст. 263 КК
України, що апелянтом не оспорюється.

Покарання ОСОБА_1 призначене відповідно до вимог ст. 65 КК України з
урахуванням ступені тяжкості вчинених ним злочинів, які відносяться до
категорії середньої тяжкості, особи винного, який раніше судимий за аналогічні
злочини. При призначенні покарання суд врахував, як

з

обтяжуючу
покарання обставину, вчинення злочину у стані алкогольного сп'яніння.

Судом враховані обставини, на які посилається засуджений в апеляції, а
саме: його щире каяття, те, що він страждає на ряд тяжких хронічних
захворювань.

Враховуючи зазначені обставини при обранні
покарання засудженому, суд правильно дійшов висновку про можливість його
виправлення в умовах ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання за
вчинені злочини у виді позбавлення волі в межах санкцій ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 263 КК України, та
остаточно визначивши покарання на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів.

Підстав для призначення більш м'якого покарання, ніж передбачено законом за
вчинені злочини, тобто підстав для застосування ст. 69 КК України, як
просить апелянт, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 16
листопада 2006 року
відносно ОСОБА_1 -без
зміни.