Справа № 1- 237/2007 р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2007 року Сквирський
районний суд Київської області

в складі: головуючого - судді Віговського С.І.

при
секретарі - Кропивлянській С.М.

з
участю прокурора - Гринь В.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сквира
справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Верхівня Ружинського району
Житомирської області, жителя АДРЕСА_1,
українця, гр. України, з професійно-технічною освітою, розлученого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, що передбачає відповідальність по ст.
164 ч. 1 КК України,

встановив:

Згідно рішення Сквирського районного суду Київської області від 20.04.2001
року ОСОБА_1 зобов'язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2, на
неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини з усіх видів
його заробітку, але не менше 1/2 частини неоподаткованого мінімуму
доходу громадян починаючи з 01.03.2004 року і до повноліття дитини.

ОСОБА_1 знаючи про вищевказане рішення суду,
аліменти напротязі тривалого часу - з 01.03.2004 року по 15.11.2007 року не
сплачував та ніякої іншої допомоги на утримання доньки не надавав, хоча він з
вересня місяця 2007 року офіційно працював (сезонно) на ВАТ «Шамраївський
цукровий завод» робочим і мав щомісячний прибуток.

ОСОБА_1, маючи в період заборгованості по
аліментах доходи на попередження Сквирської державної виконавчої служби про сплату аліментів та звернення ОСОБА_2. не
реагував, злісно ухилявся від сплати аліментів, в результаті чого у нього
виникла заборгованість на користь
ОСОБА_2, яка станом на 15.11.2007 року, складає 12018 грн. 89 копійок.

У
судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 вину у вчиненні злочину визнав повністю,
ствердив суду обставини вчинення злочину, зазначені в обвинуваченні, вказуючи
при цьому, що щиро розкаюється у
вчиненому та просив суворо не карати.

Поскільки підсудній вину у вчиненні злочину визнав
повністю та погодився на скорочений порядок дослідження доказів по справі,
наслідки йому були роз'яснені та зрозумілі, заслухавши думку учасників судового
розгляду, судом відповідно до вимог ст. 299 КПК України визнано недоцільним
досліджувати докази стосовно встановлених досудовим слідством обставин справи,
оскільки ці фактичні обставини справи ніким не оспорюються.

Дії
підсудного ОСОБА_1 суд кваліфікує за ст. 164 ч. 1 КК України, як злісне
ухилення від сплати встановлених
рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

При
призначенні покарання підсудньому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого
злочину, особу винного і обставини справи, що пом'якшують і обтяжують
покарання.

ОСОБА_1 раніше
не судимий, злочин вчинив невеликої тяжкості, характеризується позитивно.

До
обставин, що пом'якшують покарання ОСОБА_1
суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_1 судом не встановлено.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила
злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення
та попередження нових злочинів, одночасно
враховуючи вище вказані обставини, з урахуванням особи винного, суд
прийшов до висновку про доцільність призначення покарання ОСОБА_1 у виді
обмеження волі із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши його від
відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий
строк.

Судові
витрати та речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст. 323,324 КПК України,
суд,-

засудив:

ОСОБА_1
визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 164 ч.1 КК України та
призначити йому покарання - один рік обмеження волі.

Застосувати
до засудженого ОСОБА_1 ст. 75 КК України і
звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням,
встановивши іспитовий строк один рік.

Запобіжний
захід засудженому до вступу вироку в законну силу, залишити
підписку про невиїзд.

На вирок
може бути подана апеляція до апеляційного суду
Київської області протягом 15 діб з моменту його проголошення через Сквирський районний суд.

Суддя: