Справа № 5-134/11
ПОСТАНОВА

"29" жовтня 2011 р. Сквирський районний суд Київської області

в складі: головуючого судді - Клочко В.М.

при секретарі Сарсенгалієвій Л.В.

з участю прокурора - Постельги О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира подання інспектора Володарського МРВ кримінально виконавчої інспекції Сквирського району УДДУ ПВП в м. Києві та Київській області про скасування звільнення від відбуття покарання з випробуванням і направлення для відбуття призначеного покарання відносно засудженого ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, інваліда III ої групи, працюючого сторожем ТОВ Оріховецьке, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, к. 7, засудженого 04.03.2010 року Сквирським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, відповідно до ст. 76 КК України покладено обовязок повідомляти органи кримінально виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально виконавчої інспекції,-

встановив:

Інспекція Сквирського району УДДУ ПВП в м. Києві та Київській області звернулася до суду з вказаним поданням, посилаючись на те, що засуджений за вироком Сквирського районного суду Київської області від 04.03.2010 року ОСОБА_1 за час іспитового строку порушив умови відбуття покарання, за ст. 179 ч.1 КУпАП.

В звязку з чим просить скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням і направити ОСОБА_1 для відбуття призначеного покарання.

Заслухавши представника інспекції Сквирського району УДДУ ПВП в м. Києві та Київській області, який підтримав подання, пояснення засудженого який стверджує, що став на шлях виправлення, оскільки за час іспитового строку правопорушень не вчиняв, працевлаштований, позитивно характеризується за місцем роботи та за місцем проживання, та крім того не отримував повідомлень з кримінально-виконавчої інспекції про явку, думку прокурора, який просить у задоволенні подання відмовити, оскільки кримінально виконавча інспекція не в повній мірі зясувала всіх обставин не явки засудженого, суд, дійшов до висновку , що подання не обґрунтоване і не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що вироком Сквирського районного суду Київської області від 04.03.2010 року ОСОБА_1 було засуджено за ч. 3 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 Цього кодексу звільнив його від відбування покарання з випробовуванням та іспитовим строком 2 роки. Крім іншого, суд зобов'язав засудженого періодично з'являтися для реєстрації в орган кримінально-виконавчої системи та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Згідно ч. 2 ст. 78 КК України, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов'язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При скасуванні звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суд зобов'язаний з'ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов'язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Відповідно до ст. 164 Кримінально-виконавчого кодексу України, на кримінально-виконавчу інспекцію покладено обов'язок вести облік засуджених протягом іспитового строку, організувати початковий розшук засуджених, місце знаходження яких невідоме, та надсилати матеріали до органів внутрішніх справ для оголошення розшуку таких засуджених.

Вказана стаття до поважних причин неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції відносить несвоєчасне одержання запрошення, хворобу та інші обставини, що фактично позбавляють засудженого своєчасно прибути за викликом.

Відповідно до п. 5.3. спільного наказу Державного департаменту з питань виконання покарань та МВС України "Про затвердження Інструкції про порядок виконання покарань, не пов'язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань", якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов'язків після застереження у виді письмового попередження або три і більше разів вчинювала правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, а також коли засуджена особа не з'являється до інспекції два і більше разів без поважних причин /що повинно бути підтверджено матеріалами/ або зникла з метою ухилення від контролю за її поведінкою з постійного місця проживання, або засуджена жінка не займається доглядом, вихованням дитини, то інспекція вносить до суду подання /додаток 44 до цієї Інструкції/ про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання. Щодо дітей до суду надсилається спільне зі службою у справах дітей подання на підставі статті 4082 Кримінально-процесуального кодексу України/доставлення таких засуджених осіб до суду здійснюється працівниками органів внутрішніх справ/.

Як убачається із матеріалів справи, співробітники кримінально виконавчої інспекції у судовому засіданні не змогли підтвердити факт надіслання запрошення засудженому ОСОБА_1 для його виклику, та які заходи були вжиті інспекцією для його розшуку. В своєму поданні інспекція зазначає, що після отримання письмових попереджень ОСОБА_1 відповідних висновків не зробив, однак в матеріалах справи відсутні дані про те, чи дійсно такі дії були вчинені інспекцією.

Крім того, перевіркою матеріалів справи було встановлено, що засуджений ОСОБА_1 працює, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання про що,є відповідні довідки.

Посилання інспекції на те, що ОСОБА_1 систематично порушував громадський порядок і притягувався до адмінвідповідальності, що є основними критеріями для скасування звільнення його від покарання, не може бути прийняте судом, оскільки адмінвчинки не свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 78 КК України,ст. 408-2 КПК України,

ст. 166 КВК України, суд,-

постановив:

Відмовити КВІ Сквирського УДДУ ПВП в м. Києві та Київській області в задоволенні подання про скасування звільнення від відбуття покарання з випробуванням відносно засудженого ОСОБА_1.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом 7 діб з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_2.