АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
04 березня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
Секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Халяб, Сирійської арабської республіки, громадянина Сирії, який в Україні отримав статус біженця, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 15. ч.2 ст. 185 КК України,
За участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
перекладача ОСОБА_9 ,
за апеляційною скаргою прокурора у справі на вирок Печерського районного суду м. Києва від 05 грудня 2014 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_6 визнано невинним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та виправдано за недоведеністю винуватості останнього у вчиненні вказаного злочину. Крім того, ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст.185 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
За вироком суду, ОСОБА_6 визнано винним у тому, що він 13.08.2014 року, о 16 год. 30 хв., маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, зайшов до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований на вулиці Басейній, 6, в м. Києві, де у відділі з продажу ікри, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, взяв з полиці одну банку чорної ікри «Осетрова зерниста», вартістю 2461 гривень, артикул 488991, яка належать ТОВ «Фоззі Фуд», поклав до своєї сумки, чим продовжив свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Після цього, ОСОБА_6 з викраденим майном, направився до виходу із вказаного магазину, маючи намір винести вказаний товар за межі магазину, не розплатившись за нього, однак не зміг довести свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як при виході з магазину був затриманий, а товар вилучений.
Таким чином, ОСОБА_6 своїми умисними діями, які виразилися у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15 ч. 1 ст. 185 КК України.
Крім того, як вбачається з вироку суду, ОСОБА_6 обвинувачувався в тому, що він 28.07.2014 року, о 22 год. маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, зайшов до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований на вулиці Басейній, 6, в м. Києві, де у відділі з продажу ікри, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення взяв з полиці одну банку чорної ікри «Осетрова зерниста», вартістю 2461 грн., артикул 488991, яка належать ТОВ «Фоззі Фуд», і поклав до своєї сумки, чим продовжив свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та залишив межі магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_6 своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.185 КК України.
Так, своє рішення про виправдання ОСОБА_6 за ч.1 ст. 185 КК України районний суд мотивував тим, що оскільки по справі забезпечено всебічний, повний та об`єктивний розгляд всіх обставин справи в їх сукупності, з дотриманням принципів кримінального провадження таких як диспозитивності, змагальності сторін, верховенства права та інших, викладених в ст. 7 КПК України, та прийшов до висновку про недоведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого діяння за ч.1 ст. 185 КК України за обставин, викладених прокурором в обвинувальному акті, в тому числі й з огляду на наявний в матеріалах справи відеозапис з камер спостереження магазину «Ле Сільпо» за 27.08.2014 року та виправдування останнього за ч.1 ст. 185 КК України.
Районний суд у вироку вказує, що дослідивши в судовому засіданні відеозапис з камер спостереження з приміщення магазину «Ле Сільпо» від 28.07.2014 року, на який посилався свідок ОСОБА_10 , виявив відсутність даних з приводу того як обвинувачений перекладає банку чорної ікри собі в рюкзак.
Проаналізувавши пояснення свідка ОСОБА_11 , суд першої інстанції прийшов до висновку, що дані, які нею викладені під час судового засідання не спростовують версії обвинуваченого з приводу залишення ним 28.07.2014 банки чорної ікри «Осетрова зерниста» в приміщенні магазину «Ле Сільпо» в іншому відділі на полиці, оскільки як зазначила сама свідок, вона не бачила як обвинувачений вчинив крадіжку, торгівельний зал з її робочого місця їй не видно, і хоча остання вказувала, що нею не було знайдено зазначений товар на полицях магазину, однак врахувавши наявність в приміщенні магазину інших сторонніх людей, припускала, що хтось міг інший взяти зазначений товар.
Крім того, суд першої інстанції посилається на те, що під час дослідження протоколу перегляду відеозапису (а.с. 98-100), порівнюючи його з відтвореним відеозаписом в судовому засіданні прийшов до висновку, що дані, які вказані в протоколі перегляду відеозапису за 28.07.2014 не відповідають даним відеозапису як в частині опису одягу обвинуваченого, опису сумки обвинуваченого так і його дій в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », а тому не були прийняті судом як докази сторони обвинувачення у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому діяння за ч.1 ст. 185 КК України від 28.07.2014 року.
Місцевий суд вважав необґрунтованими посилання прокурора про необхідність покладення в основу обвинувального вироку показань обвинуваченого, наданих на стадії досудового розслідування, в яких останній визнавав вину у вчиненні двох злочинів, посилаючись на те, що обвинувачений на стадії досудового розслідування в порядку ст. 225 КПК України не допитувався, оцінивши його поведінку в судовому засіданні, переконливість його тверджень з приводу обставин щодо вимоги працівників магазину оплатити вартість чорної ікри в подвійному розмірі, про відсутність належних знань російської мови, якою викладені його показання на стадії досудового розслідування, без присутності перекладача та абсолютне нерозуміння української мови, якою викладені його пояснення без зазначення дати, суд вважав, беззаперечними підстави не приймати означені пояснення та показання ОСОБА_6 як докази сторони обвинувачення та версію обвинуваченого висловлену в судовому засіданні прийняв як правдиву.
Запобіжний захід особисте зобов`язання.
По справі вирішено питання щодо речових доказів.
На вказаний вирок була подана апеляційна скарга прокурором, в якій він посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_12 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України та призначити покарання: за ч.1 ст. 185 КК України у виді 6 місяців арешту; за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України у виді 1 року обмеження волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді одного року обмеження волі.
Зазначає, що місцевий суд необґрунтовано визнав невинуватим ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, відкинувши, всупереч ст. 85-86 КПК України допустимі і належні докази, а саме показання двох свідків - продавця ОСОБА_11 , охоронця ОСОБА_13 , відеозапис з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 28.07.2014, а також, не взявши до уваги допит самого обвинуваченого ОСОБА_6 , проведений під час досудового розслідування у присутності захисника ОСОБА_8 з дотриманням права підозрюваного на захист.
Стверджує, що відеозаписом, дослідженим в судовому засіданні, доводиться викрадення банки ікри «Осетрова зерниста» саме ОСОБА_6 , адже на його думку, на відеозаписі від 28.07.2014 видно, як ОСОБА_6 бере з рук свідка ОСОБА_11 банку чорної ікри, йде з нею по залу, потім повертається спиною до відеокамери та робить рух рукою до свого рюкзака чорного кольору, після цього банка ікри зникає. Зазначає, що на відеозаписі, який є безперервним також не видно, що в кошику у ОСОБА_6 є інші товари про які він зазначає у своїх показаннях в судовому засіданні суду першої інстанції, а саме хліб, огірки і курка, що на думку апелянта, свідчить про неправдивість його показань.
Також, стверджує, що судом безпідставно та необгрунтовано знехтувано показаннями свідка ОСОБА_10 в судовому засіданні, який повідомив, що при перегляді відеозапису був зафіксований факт виносу банки чорної ікри молодим чоловіком, який потім виявився ОСОБА_14 тому всім охоронцям і йому теж було роздане роздруковане фото ОСОБА_15 з камер відеоспостереження і спираючись на ці дані 13.08.2014 ОСОБА_6 був затриманий при спробі повторно таємно викрасти другу банку чорної ікри «Осетрова зерниста».
Крім того, зазначає, що місцевим судом проігноровано показання ОСОБА_16 , який під час судового слідства розповів, що змінив свої показання та заперечив крадіжку однієї банки чорної ікри «Осетрова зерниста» тільки після того, як його проконсультував товариш - фахівець права. Вказує, що ані під час досудового розслідування, ані під час обрання запобіжного заходу слідчим суддею у виді особистого зобов`язання, ані на початку судового слідства ОСОБА_6 не заперечував вину у вчиненні таємного викрадення чужого майна, а саме банки чорної ікри «Осетрова зерниста» 28.07.2014 та вчиненні закінченого замаху на таємне викрадення банки чорної ікри «Осетрова зерниста» 13.08.2014 року.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Згідно з вимогами ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила, що висновок суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи, невинуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та винуватості обвинуваченого у вчиненні ч.2 ст. 15 ч.1 ст.185 КК України, тобто закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна є правильним, відповідає фактичним обставинам справи і обґрунтований дослідженими у судовому засіданні місцевого суду доказами.
Посилання прокурора на те, що місцевий суд необґрунтовано визнав невинуватим ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, відкинувши, показання двох свідків - продавця ОСОБА_11 , охоронця ОСОБА_13 , відеозапис з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 28.07.2014, є необґрунтованими, оскільки судом першої інстанції вказані показання свідків були проаналізовані з наявними в матеріалах справи доказами, а також досліджувався відеозапис з магазину« ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 28.07.2014 року.
Колегія суддів вважає, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину передбаченому ч.1 ст. 185 КК України не може ґрунтуватися лише на припущеннях свідка продавця ОСОБА_11 , яка в суді першої інстанції вказувала, що вона припускає таку можливість, що банку чорної ікри виніс саме ОСОБА_6 , а тому погоджується з висновками суду першої інстанції, що дані, які нею висвітлені не спростовують версії обвинуваченого з приводу залишення ним 28.07.2014 банки чорної ікри «Осетрова зерниста» в приміщенні магазину «Ле Сільпо» в іншому відділі на полиці.
Також, необґрунтованими є посилання прокурора на пояснення свідка ОСОБА_10 , який вказував, що ОСОБА_6 викрав банку чорної ікри, оскільки при перегляді відеозапису в суді першої інстанції були відсутні дані з приводу того, як обвинувачений перекладає банку чорної ікри собі в рюкзак, а також вказаний свідок не зміг пояснити, в якому саме епізоді він побачив момент крадіжки обвинуваченим банки чорної ікри.
Доводи прокурора про те, що місцевим судом проігноровано показання ОСОБА_6 , який під час судового слідства розповів, що змінив свої показання та заперечив крадіжку однієї банки чорної ікри «Осетрова зерниста» тільки після того, як його проконсультував товариш - фахівець права, а також те, що ані під час досудового розслідування, ані під час обрання запобіжного заходу слідчим суддею у виді особистого зобов`язання, ані на початку судового слідства ОСОБА_6 не заперечував вину у вчиненні таємного викрадення чужого майна, а саме банки чорної ікри «Осетрова зерниста» 28.07.2014 та вчиненні закінченого замаху на таємне викрадення банки чорної ікри «Осетрова зерниста» 13.08.2014 року, не знайшли свого підтвердження матеріалами кримінальної справи, оскільки місцевим судом ці доводи прокурора перевірялися, та визнані такими, які не ґрунтуються на положеннях ч.4 ст. 95 КК України.
Зокрема, судом першої інстанції було встановлено, що обвинувачений на стадії досудового розслідування в порядку ст. 225 КПК України не допитувався, надано оцінку його поведінці в судовому засіданні, враховано відсутність належних знань російської мови, якою викладені його показання на стадії досудового розслідування, без присутності перекладача та абсолютне нерозуміння української мови, якою викладені його пояснення без зазначення дати (а.с. 44-45), а тому місцевим судом обґрунтовано зроблено висновок про беззаперечність підстав не приймати означені пояснення та показання як докази сторони обвинувачення та версію обвинуваченого висловлену в судовому засіданні приймати як правдиву, з чим погоджується і колегія суддів.
Призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд при його обранні обґрунтовано виходив із вимог ст. 65 КК України враховуючи характер та ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, обставини вчинення кримінального правопорушення, ступінь завершення злочинного наміру, причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця, дані про його особу, який на обліку лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не одружений, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та наявність обставин, що пом`якшують покарання як щире каяття, до кримінальної відповідальності раніше не притягався, визнав вину у вчиненому злочині, визнаному судом доведеним, а також усі ті обставини, на які посилається прокурор в апеляційній скарзі.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність і достатність для виправлення засудженого та попередження нових злочинів саме такого виду і міри покарання, та не вбачає підстав для скасування вироку в частині призначеного ОСОБА_6 покарання та постановлення в цій частині нового вироку, а тому вирок суду слід залишити без змін, а апеляцію прокурора без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
Вирок Печерського районного суду м. Києва від 05 грудня 2014 року щодо ОСОБА_6 , виправданого за ч.1 ст. 185 КК України та обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Судді

______________ ___________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/796/343/2015
Категорія ч. 2 ст.15 ч.1 ст. 185 КК України
Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_17
Доповідач у суді апеляційної інстанції: ОСОБА_1