Провадження № 1-кп/646/707/2014
10.11.2014 року м. Харків
Червонозаводський районный суд м.
головуючого у справі судді Нікуліної
за участю секретаря - Жорнік Н.Г.
прокурора - Апришко А.Ю.
розглянувши у підготовчому судовому
засіданні в приміщенні суду
обвинувальний акт у кримінальному
провадженні про злочин, передбачений
ст. 391 КК України, внесеному в Єдиний
реєстр досудових розслідувань за №
підсудного
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Харкова, українця, громадянина України,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,
відбуваючого покарання в Диканівській
виправній колонії управління
Державної пенітенціарної служби
України в Харківській області № 12 за
вироком Харківського районного суду
Харківської області від 05.08.2013 року за
п. 9 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 296 КК
України до 15 років позбавлення волі,-

обвинуваченого у скоєнні
злочину, передбаченого ст. 391 КК
України,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, 11.03.1985 року засуджений
Харківським районним судом
Харківської області за п.9 ч.2 ст.115, ч.2
ст. 187, ч.2 ст.296 КК України до 15 років
позбавлення волі в місцях позбавлення
волі перебуває з 07.07.2012 року.

Під час перебування у Харківському
слідчому ізоляторі з 07.07.2012 року по
23.10.2013 року ОСОБА_1 до праці не
залучався, вимоги режиму тримання не
порушував, заохочень не мав.

З 23.10.2013 року по 13.03.2014 року ОСОБА_1
відбував покарання в Диканівській
виправній колонії (№ 12). За період
відбування покарання в колонії
характеризувався негативно,
систематично не виконував законні
вимоги представників адміністрації
виправної установи, за що на нього було
накладено всього 8 дисциплінарних
стягнень, з яких 6 - правами начальника
колонії, 2 - правами начальника
відділення, адміністрацією установи не
заохочувався. У відношенні до
представників адміністрації колонії
не завжди ввічливий, виконує їх законні
вимоги під наглядом. За час відбування
покарання 3 рази був поміщений до
карцеру.

З 13.03.2014 року по 23.06.2014 року ОСОБА_1
знаходився в Харківському слідчому
ізоляторі, де не допускав порушень
режиму тримання, до праці не залучався,
адміністрацією слідчого ізолятора не
заохочувався.

З 23.06.2014 року ОСОБА_1 відбуває покарання
в Диканівській виправній колонії (№ 12).
За період відбування покарання в
колонії характеризується негативно,
систематично не виконує законні вимоги
представників адміністрації виправної
установи, за що на нього було накладено
всього 13 дисциплінарних стягнень, з
яких 2 - правами начальника колонії, 11 -
правами начальника відділення.
Адміністрацією установи не
заохочувався. У відношенні до
представників адміністрації колонії
не завжди ввічливий, виконує їх законні
вимоги під наглядом. За час відбування
покарання 2 рази був поміщений в
дисциплінарний ізолятор та 1 раз до
приміщення камерного типу.

Незважаючи на вжиті заходи виховного
та дисциплінарного впливу, засуджений
ОСОБА_1 належних висновків для себе не
зробив, продовжував порушувати
встановлений режим відбування
покарання.

Враховуючи те, що до засудженого ОСОБА_1
були вжиті всі заходи виховного
характеру дисциплінарного впливу, але
вони позитивних результатів не мали, а
також характер порушення режиму
утримання, керуючись ст. ст. 132, 134 КВК
України, 16.07.2014 року засуджений ОСОБА_1
був покараний правами начальника
колонії шляхом переведення до
приміщення камерного типу строком на 2
місяці згідно постанови про перевід
засудженого до приміщення камерного
типу від 16.07.2014 року.

Засудженому ОСОБА_1 були доведені права
та обов'язки засуджених до позбавлення
волі, вимоги ст. 132
Кримінально-виконавчого кодексу
України, а також вимоги ст. 391
Кримінального кодексу України про
кримінальну відповідальність у разі
злісної непокори законним вимогам
адміністрації виправної установи.

Так, 16.07.2014 року о 14 годині 30 хвилин під
час обходу дільниці карантину
діагностики і розподілу
представниками адміністрації був
затриманий засуджений ОСОБА_1, який
грубо порушив режим тримання, а саме:
палив у спальній секції дільниці. На
зроблені зауваження не відреагував,
виражав невдоволення режимом тримання,
після чого був доставлений до чергової
частини для дачі пояснення своїм діям.

Керуючись ст. 132, 134 КВК України 16.07.2014
року на засудженого ОСОБА_1 було
накладено дисциплінарне стягнення
правами в. о. начальника установи -
начальника Диканівської виправної
колонії (№12) підполковника внутрішньої
служби ОСОБА_2 - був поміщений в
приміщення камерного типу строком на 2
місяця.

24.09.2014 року о 10 годині 00 хвилин, у камері
№ 2 дільниці посиленого контролю
Диканівської виправної колонії (№ 12)
начальником відділення -начальником
дільниці посиленого контролю
Диканівської виправної колонії (№ 12)
капітаном внутрішньої служби ОСОБА_3 у
присутності чергового помічника
начальника Диканівської виправної
колонії (№ 12) майора внутрішньої служби
ОСОБА_4, фельдшера медичної частини
лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_5,
засудженого ОСОБА_6, засудженого
ОСОБА_7, було запропоновано приступити
до виконання чергування згідно
затвердженого графіка та навести
порядок у камері № 2 де він відбуває
покарання, а саме: підмести та помити
підлогу. При цьому, засуджений ОСОБА_1
прибиральним інвентарем (відро з водою,
ганчірка, швабра, віник, совок, гумові
рукавички) був забезпечений, одягнений
і взутий по сезону. Однак засуджений
ОСОБА_1 у категоричній формі відмовився
приступити до виконання прибирання,
мотивуючи свою відмову тим, що
прибирання принижує його людську
гідність. Також засудженому ОСОБА_1
начальником відділення - начальником
дільниці посиленого контролю
Диканівської виправної колонії (№ 12)
капітаном внутрішньої служби ОСОБА_3
додатково були роз'яснені вимоги ст. 391
КК України, ст.ст. 107,118, 132 КВК України
після цього засудженому ОСОБА_1 було
запропоновано знову приступити до
прибирання, на що останній знову
відповів категоричною відмовою. Свою
відмову виконати чергування
засуджений ОСОБА_1 мотивував тим, що
дана робота принижує його гідність.
Після цього засуджений ОСОБА_1 був
оглянутий черговим фельдшером
медичної частини колонії ОСОБА_5, який
за результатами огляду видав довідку, в
якій вказав діагноз: «здоровий,
працездатний, виконувати роботи з
благоустрою території та місць
позбавлення волі може».

Крім того, 24.09.2014 року о 11 годині 00
хвилин, у камері № 2 дільниці
посиленого контролю Диканівської
виправної колонії (№ 12) начальником
відділення -начальником дільниці
посиленого контролю Диканівської
виправної колонії (№ 12) капітаном
внутрішньої служби ОСОБА_3 у
присутності чергового помічника
начальника Диканівської виправної
колонії (№ 12) майора внутрішньої служби
ОСОБА_4, фельдшера медичної частини
лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_5,
засудженого ОСОБА_6, засудженого
ОСОБА_7, було запропоновано приступити
до виконання чергування згідно
затвердженого графіка та навести
порядок у камері № 2 де він відбуває
покарання, а саме: підмести та помити
підлогу. При цьому, засуджений ОСОБА_1
прибиральним інвентарем (відро з водою,
ганчірка, швабра, віник, совок, гумові
рукавички) був забезпечений, одягнений
і взутий по сезону. Однак засуджений
ОСОБА_1 у категоричній формі відмовився
вступити до виконання прибирання,
мотивуючи свою відмову тим, що
пибирання принижує його людську
гідність. Також засудженому ОСОБА_1
начальником відділення - начальником
дільниці посиленого контролю
Диканівської виправної колонії (№
12) капітаном внутрішньої служби
ОСОБА_3 додатково були роз'яснені
вимоги ст. 391 КК України, ст.ст. 17,118, 132
КВК України, після цього засудженому
ОСОБА_1 було пропоновано знову
приступити до прибирання, на що
останній знову відповів категоричною
відмовою. Свою відмову виконати
чергування засуджений ОСОБА_1
мотивував тим, що дана робота принижує
його гідність. Після цього засуджений
ОСОБА_1 був оглянутий черговим
фельдшером медичної частини колонії
ОСОБА_5, який за результатами огляду
видав довідку, в якій вказав діагноз:
«здоровий, працездатний, виконувати
роботи з благоустрою території та
місць позбавлення волі може».

Крім того, 24.09.2014 року о 13 годині 00
хвилин, у камері № 2 дільниці
посиленого контролю Диканівської
виправної колонії (№ 12) начальником
відділення -начальником дільниці
посиленого контролю Диканівської
виправної колонії (№ 12) капітаном
внутрішньої служби ОСОБА_3 у
присутності чергового помічника
начальника Диканівської виправної
колонії (№ 12) майора внутрішньої служби
ОСОБА_4, фельдшера медичної частини
лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_5,
засудженого ОСОБА_6, засудженого
ОСОБА_7, було запропоновано приступити
до виконання чергування згідно
затвердженого графіка та навести
порядок у камері № 2 де він відбуває
покарання, а саме: підмести та помити
підлогу. При цьому, засуджений ОСОБА_1
прибиральним інвентарем (відро з водою,
ганчірка, швабра, віник, совок, гумові
рукавички) був забезпечений, одягнений
і взутий по сезону. Однак засуджений
ОСОБА_1 у категоричній формі відмовився
приступити до виконання прибирання,
мотивуючи свою відмову тим, що
прибирання принижує його людську
гідність. Також засудженому ОСОБА_1
начальником відділення - начальником
дільниці посиленого контролю
Диканівської виправної колонії (№ 12)
капітаном внутрішньої служби ОСОБА_3
додатково були роз'яснені вимоги ст. 391
КК України, ст.ст. 107,118, 132 КВК України
після цього засудженому ОСОБА_1 було
запропоновано знову приступити до
прибирання, на що останній знову
відповів категоричною відмовою. Свою
відмову виконати чергування
засуджений ОСОБА_1 мотивував тим, що
дана робота принижує його гідність.
Після цього засуджений ОСОБА_1 був
оглянутий черговим фельдшером
медичної частини колонії ОСОБА_5, який
за результатами огляду видав довідку, в
якій вказав діагноз: «здоровий,
працездатний, виконувати роботи з
благоустрою території та місць
позбавлення волі може».

Своїми неправомірними діями
засуджений ОСОБА_1 порушив вимоги п. 29
Правил внутрішнього розпорядку
установ виконання покарань, де
зазначено, що засуджені до позбавлення
волі зобов'язані утримувати в чистоті
службові житлові приміщення, в
установленому порядку виконувати
роботи по впорядкуванню місць
позбавлення волі і прилеглих до них
територій. До цих робіт засуджені
залучаються, як правило, в порядку
черги, в неробочий час і не більш ніж 2
години в день.

Таким чином, засуджений ОСОБА_1 порушив
вимоги режиму відбування покарання
протягом року як на нього було
накладено стягнення у переведення до
приміщення камерного типу (одиночної
камери), а саме: відкрито відмовився
виконувати вимоги представника
адміністрації виправної установи, який
мав право пред'явити таку вимогу. В свою
чергу засуджений ОСОБА_1 був
зобов'язаний і міг виконати, але умисно
не виконав вимоги представника
адміністрації виправної установи.
Своєю поведінкою ОСОБА_1 подає
негативний приклад іншим засудженим.

У всіх випадках відмови засудженого
ОСОБА_1 від виконання законних вимог
представників адміністрації,
співробітники Диканівської травної
колонії (№ 12) доводили до відома
засудженого ОСОБА_1 вимоги ст.ст. 107, 118,
132 КВК України, а також вимоги ст. 391 КК
України і попереджали про кримінальну
відповідальність у разі його відмови
виконати законні вимоги представників
адміністрації.

Таким чином, засуджений ОСОБА_1 злісно
не повинувався законним вимогам
представників адміністрації
Диканівської виправної колонії (о 12),
чим протидіяв здійсненню їх функцій,
спрямованих на виправлення та
перевиховання засуджених.

Крім того, засуджений ОСОБА_1 грубо
порушив п. 29 Правил внутрішнього
розпорядку установ виконання
покарань, де зазначено, що засуджені
повинні бути ввічливими з
працівниками установи виконання
покарання, беззаперечно виконувати всі
законні вимоги персоналу установи та
вимоги ст.107 КВК України.

Органом досудового розслідування
вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за
ст. 391 КК України, як злісна непокора
вимогам адміністрації установи
виконання покарань особою, яка
відбуває покарання у вигляді
позбавлення волі, якщо ця особа за
порушення вимог режиму відбування
покарання була піддана протягом року
стягненню у виді переведення до
приміщення камерного типу.

07.10.2014 року під час досудового
розслідування сторонами у особистості
прокурора з нагляду за додержанням
законів при виконання судових рішень у
кримінальних провадженнях та інших
примусових заходів прокуратури
Червонозаводського району м. Харкова
Апришко А.Ю. з одного боку та
підозрюваним ОСОБА_1 з іншого боку
укладено угоду на підставі ст.ст. 468, 469,
472 КПК України в Диканівській
виправній колонії № 12 за адресою: м.
Харків, вул. Лелюківська, буд. 1, угоду
про визнання винуватості з урахуванням
тих обставин, що ОСОБА_1 під час
проведення досудового розслідування
визнав свою винуватість у повному
обсязі, та зобов'язався беззастережно
визнати обвинувачення в обсязі підозри
у кримінальному провадженні, сприяти
досудовому розслідуванню.

Сторони за угодою про визнання
винуватості погодились про
призначення ОСОБА_1 покарання за ст. 391
КК України у вигляді 3 (трьох) місяців
позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК
України приєднати частково невідбуту
частину покарання за вироком
Харківського районного суду
Харківської області від 05.08.2013 року та
визначити остаточне покарання у
вигляді 12 (дванадцять) років 11
(одиннадцять) місяців позбавлення волі.

Допитаний у підготовчому
провадженні, ОСОБА_1 свою винуватість
у скоєнні злочину, передбаченого ст. 391
КК України визнав у повному обсязі та
дав пояснення стосовно скоєного ним
злочину. Одночасно судом з'ясовані ті
обставин, що ОСОБА_1 цілком розуміє, що
він має право на справедливий суд, що
він розуміє наслідки укладення та
затвердження угоди, передбачені ст. 473
КПК України, характер обвинувачення,
вид покарання,

Судом встановлено що укладення
угоди між сторонам є добровільним, а
сама угода є такою, що відповідає
вимогам ст. 474 КПК України.

Таким чином, обставини вчинення
кримінального правопорушення ОСОБА_1
визнані у повному обсязі, його дії суд
кваліфікує за ст. 391 КК України як
злісна непокора законним вимогам
адміністрації установи виконання
покарань особою, яка відбуває
покарання у вигляді позбавлення волі,
якщо ця особа за порушення вимог режиму
відбування покарання біла піддана
протягом року стягненню у виді
переведення до приміщення камерного
типу.

З урахуванням скоєного ОСОБА_1
злочину, відомостей про його
особистість, обставин, які пом'якшують
покарання ОСОБА_1 відповідно ст. 66 КК
України, його щире каяття у вчиненому
злочині, відсутність обставин, які
обтяжують покарання відповідно ст. 67
КК України, суд вважає, що прокурором
доведено обставини скоєння ОСОБА_1
злочину, передбаченого ст. 391 КК
України, що є підставою для прийняття
обвинувального вироку.

Цивільний позов у справі
відсутній, судових витрат немає.

Речові докази - відсутні.

На підставі викладеного,
керуючись. ст.ст. 391, 474,475 КПК України,
суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання
винуватості, укладену 07.10.2014 року між
сторонами у особистості прокурора з
нагляду за додержанням законів при
виконання судових рішень у
кримінальних провадженнях та інших
примусових заходів прокуратури
Червонозаводського району м. Харкова
Апришко А.Ю. та підсудним ОСОБА_1.

ОСОБА_1 визнати винним у вчинені
злочину, передбаченого ст. 391 КК
України, та призначити покарання у
вигляді 3 (трьох) місяців позбавлення
волі.

На підставі ст. 71 КК України
приєднати частково невідбуту частину
покарання за вироком Харківського
районного суду Харківської області від
05.08.2013 року та визначити остаточне
покарання у вигляді 12 (дванадцяти)
років 11 (одинадцяти) місяців
позбавлення волі.

Запобіжний захід підозрюваному
ОСОБА_1 до набрання вироку чинності
залишити у вигляді тримання під
вартою.

Строк покарання ОСОБА_1 рахувати з
10.11.2014 року.

Вирок може бути оскаржений у
порядку, передбаченому ст. 394 КПК
України, до апеляційного суду
Харківської області через
Червонозаводський районний суд м.
Харкова протягом 30 днів з дня його
проголошення.

Копію вироку негайно після його
проголошення вручити обвинуваченому
та прокурору.

Суддя
Нікуліна Л.П.