Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3270/15-к
Провадження № 1-кс/711/985/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
про обрання забіжного заходу у вигляді тримання під вартою

09 квітня 2015 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

адвоката - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері службової діяльності СУ УМВС України в Черкаській області капітан міліції ОСОБА_4 , за погодженням начальника відділу управління прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, не одруженого, не маючого постійного місця проживання та реєстрації, раніше судимого Золотоніським міськрайонним судом за ч. 2, 3 ст. 289, ч. 2 ст. 146 КК України до 8 років позбавлення волі,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч. 4 ст. 368 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Заступник начальника відділу розслідування злочинів у сфері службової діяльності СУ УМВС України в Черкаській області капітан міліції ОСОБА_4 звернулась до суду з клопотанням, за погодженням начальника відділу управління прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 , в якому просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , підозрюваного в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч. 4 ст. 368 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Клопотання мотивовано тим, що СУ УМВС України в Черкаській області розслідується кримінальне провадження за №0000004 від 02.01.2014за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.368 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , вступивши в попередню змову з ОСОБА_8 , яка працює на посаді виконуючого обов`язки начальника реєстраційної служби Головного управління юстиції у Черкаській області, тобто є службовою особою, яка займає відповідальне становище і діючи умисно, сприяв останній в одержанні неправомірної вигоди від ОСОБА_9 в сумі 6000 (шість тисяч) за позитивне вирішення питань, що входять до її компетенції.

Так, ОСОБА_7 , будучи залучений ОСОБА_8 в якості пособника в одержанні нею неправомірної вигоди від ОСОБА_9 у вигляді грошових коштів в сумі 6000 (шість тисяч) гривень за вирішення нею питання щодо прискореної державної реєстрації договорів оренди земельних ділянок, поданих у встановленому законом порядку ОСОБА_9 до сектору реєстраційної служби Шполянського районного управління юстиції Черкаської області ще в серпні 2013 року і при цьому, будучи достовірно обізнаним про її вказані злочинні наміри, 03 лютого 2014 року приблизно о 15 годині 15 хвилин під час особистої зустрічі з ОСОБА_9 в ТРЦ «Хрещатик-Сіті» в м. Черкаси по вул. Дашковича, 19, виступаючи посередником між останнім та ОСОБА_8 для ведення перемов і безпосереднього одержання неправомірної вигоди, підтвердив готовність ОСОБА_8 посприяти ОСОБА_9 в прискореній реєстрації договорів оренди земельних ділянок та отриманні відповідних витягів за певну грошову винагороду у розмірі 6000 гривень за реєстрацію двадцяти договорів оренди земельних ділянок, з яких 12 договорів вже знаходяться на реєстрації в реєстраційній службі Шполянського РУЮ і 8 договорів, які ОСОБА_9 мав намір подати на реєстрацію, при цьому, сприяючи ОСОБА_8 в підтримці її конспіративних методів щодо одержання неправомірної вигоди, висловив умову ОСОБА_9 передати грошові кошти в сумі 6000 гривень третій особі - ОСОБА_10 .

04 лютого 2014 року ОСОБА_9 , знаходячись в своєму службовому кабінеті СПП «Оліана», яке розташоване в селі Матусів Шполянського району Черкаської області, діючи згідно попередніх домовленостей з ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , приблизно об 11:00 годині передав ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 6000 гривень для подальшої їх передачі ОСОБА_8 через ОСОБА_11 .

В цей же день, приблизно в другій половині дня ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в телефонній розмові з ОСОБА_9 підтвердили отримання ними від ОСОБА_10 грошових коштів, згідно їх попередніх домовленостей в сумі 6000 гривень, внаслідок чого, ОСОБА_9 05 лютого 2014 року отримав в реєстраційній службі Шполянського районного управління юстиції Черкаської області першу частину зареєстрованих договорів оренди земельних ділянок.

08 лютого 2014 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч.5 ст.27, ч.4 ст.368 КК України.

Вина ОСОБА_7 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами:

- заявою директора СПП «Оліана» ОСОБА_9 , в якій він повідомляє правоохоронні органи, що службові особи реєстраційної служби Черкаської області створюють штучні умови щодо не реєстрації договорів оренди земельних ділянок з метою отримання неправомірної вигоди;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 04.02.2014, який пояснив, що в серпні 2013 року подав на реєстрацію до сектору реєстраційної служби Шполянського РУЮ 12 договорів оренди земельних ділянок, однак навіть до грудня 2013 року вказана реєстраційна служба їх не зареєструвала, натомість працівник Шполянської реєстраційної служби ОСОБА_12 повідомив, що для вирішення цього питання потрібно заплатити грошову винагороду у розмірі 300 грн. за реєстрацію одного договору, але це питання потрібно вирішувати лише з в.о. начальника реєстраційної служби Черкаської області ОСОБА_8 . Приблизно в середині січня 2014 року він зустрівся з ОСОБА_8 і вона підтвердила, що вирішить його питання щодо прискореної реєстрації договорів оренди і видачі відповідних витягів, але за грошову винагороду у розмірі 300 грн. за один договір, написав цю суму на аркуші паперу. Також ОСОБА_8 пояснила, що якщо він має намір зареєструвати в майбутньому ще договори оренди, то йому можна не чекати їх фактичної подачі на реєстрацію, а зараз заплатити за них грошову винагороду і в подальшому він зареєструє їх без проблем. Однак при цьому вона вказала, що всі ці питання він повинен вирішувати з особою на ім`я ОСОБА_13 і продиктувала номер його телефону. 03 лютого 2014 року він знову зустрівся з ОСОБА_8 і вона підтвердила, що грошові кошти в сумі 6000 грн. за 20 договорів він повинен передати не їй, а ОСОБА_14 і він вирішить всі питання. В цей же день він зустрівся з ОСОБА_15 і в бесіді з ним, останній підтвердив, що знає його ситуацію і вирішить всі питання, але вказав на іншу особу, якій він повинен передати гроші в сумі 6000 грн., яким виявився його знайомий із Шполянського району - ОСОБА_10 . 04 лютого 2014 року ОСОБА_10 особисто прийшов до нього на роботу і він вимушений був передати йому грошові кошти в сумі 6000 грн., згідно попередніх домовленостей з ОСОБА_8 та ОСОБА_15 . Після цього, він одразу повідомив про це працівників міліції і в цей же день перетелефонував ОСОБА_8 та ОСОБА_14 і вказані особи підтвердили, що вже отримали грошові кошти в сумі 6000 грн. від ОСОБА_10 і виконають взяті на себе зобов`язання щодо реєстрації договорів оренди

В судовому засіданні прокурор та слідчий просили клопотання задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вважають, що підозра є обгрунтованою, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК можливість перешкоджання розслідуванню кримінального правопорушення, здійснення впливу на свідків, ухилення від досудового розслідування та суду.

В судовому засіданні адвокат та підозрюваний не погодились з клопотанням і просили застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме, домашній арешт. Зазначили, що у клопотанні відсутні посилання на обставини, що підозрюваний буде ухилятися від слідства та суду та чинити тиск на свідків. Крім того, на їхню думку відсутні вагомі докази винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення. Просили врахувати вік, сімейний стан та стан здоров`я підозрюваного.
Дослідивши матеріали кримінального провадження та клопотання, заслухавши думку прокурора та слідчого, пояснення підозрюваного та його захисника, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до задоволення, оскільки є обґрунтованим:

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснювати дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для нього підстав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст.194 КПК України , під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини-обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

В той же час суд враховує, що п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до правової позиції Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної в листі від 04.04.2013 року №511-550/0/4-13 слідчому судді, суду при розгляді відповідного клопотання слід ретельно перевіряти достовірність підстав для його задоволення, оскільки одним із найбільш частих порушень прав людини, визнаних ЄСПЛ у справах проти України, є необґрунтоване ухвалення судами рішень про продовження строку тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою, а також те, що можливість застосування запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою (зокрема, йдеться про застосування застави), у багатьох випадках навіть не розглядалася.

Відповідно до вимог ч.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п.60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України") після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або продовження його застосування має містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання (продовження), так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення злочину, врахування особи винного та інших обставин (ризиків, наведених у ч.1 ст.177 КПК). Слідчому судді, суду необхідно враховувати, що обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (правова позиція ЄСПЛ у справі "Белевитський проти Росії", пункти 111 - 112 рішення від 1 березня 2007 року; п.85 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року).

Слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування наведені, у відповідності до ст. ст. 177-178 КПК України, мета та підстави застосування запобіжного заходу, а також враховані обставини, які повинні враховуватися при обранні запобіжного заходу.

Таким чином, на даний час ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який відповідно до ч.4 ст.368 КК України карається позбавленням волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років із конфіскацією майна. Відповідно до вимог ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою покладається необхідність запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків. Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 раніше судимий за вчинення тяжких злочинів і відбував покарання у вигляді позбавлення волі, що свідчить про його суспільну небезпечність і можливість впливати на заявника та осіб, які будуть допитані в ході досудового слідства в якості свідків, шляхом погроз, умовляння, схилення, підкупу до дачі неправдивих показів, чим буде перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

При цьому, слідчий суддя враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але прокурором доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів на даному етапі не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КК України.
Відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України, суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Разом з цим при обранні альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, вважаю за доцільне, з урахуванням виключних обставин кримінального провадження, визначити підозрюваному заставу, яка буде стимулюючим засобом, щоб відбити у останнього бажання перешкоджати у кримінальному проваджені, що перевищує встановлений ч.5 ст.182 КПК України розмір застави. В даному випадку застава у меншому розмірі не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ч.2 ст. 182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів мінімальної заробітної плати відповідно.
В рішенні від 12 березня 2009 року в справі «Олександр Макаров проти Росії» №152117/07 Європейський суд вказав, що «…сума застави повинна оцінюватись головним чином по відношенню заінтересованої особи, його активів… іншими словами, ступенем впевненості, яка можлива в тому, що перспектива втрати забезпечення у випадку його неявки в суд послужить достатнім фактором, виключаючи з його сторони будь-яке бажання зникнути».

Так ж позицію Європейський суд послідовно займав і по багатьох інших справах, а саме Мангру проти Іспанії, Ноймайстер проти Австрії.

Таким чином, відповідно до вимог п.3 ч.5 ст.182 КПК України, слідчий суддя вважає, що застава може бути визначена - 400 розмірів мінімальної заробітної плати, що становить 487 200 грн. 00 коп. (станом на 01.01. 2015 р. мінімальна заробітна плата становить 1218 грн. х 200).
На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 183 ч.1 п.4, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Клопотання - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Черкаському СІЗО Управління ДПтСУ в Черкаській області строком на 60 днів, тобто до 07.06.2015 року включно.

Роз`яснити, у відповідності до ч.3 ст.183 КПК України, підозрюваному ОСОБА_7 , що в разі внесення ним, або іншою особою застави в сумі 400 розмірів мінімальної заробітної плати, що становить 487 200 грн. 00 коп. відносно нього може бути змінено запобіжний захід з тримання під вартою на заставу, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до суду та органу розслідування, не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти їх про зміну свого місця проживання, утримуватися від спілкування з особами, які заявили та можливо заявлять про вчинені ним правопорушення, здати на зберігання слідчому свій паспорт та інші документи, що дають право на виїзд за кордон.

Копію ухвали вручити підозрюваному, направити слідчому, в провадженні якого знаходиться справа, прокурору, захиснику - для відому та начальнику СІЗО міста Черкаси.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1