Апеляційний суд Кіровоградської області
Справа № 11 - а 1057/ 2010 р. Головуючий у суді І-ої інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст. 185 ч.3 КК України Доповідач Осєтров В.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2010 року. Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді - Осєтрова В.І.,

суддів Борща В.С., Кадегроб А.І.,

за участю прокурора - Фомічової І.В.,

захисника адвоката ОСОБА_2,

засудженого ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді кримінальну справу за апеляціями прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції та засудженого ОСОБА_3 на вирок Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 09.09. 2010 року яким,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця селища ІНФОРМАЦІЯ_2, прож. ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, одруженого, має двох малолітніх дітей 17.11.2006 та 28.06. ІНФОРМАЦІЯ_5, працював по найму у м. Кременчук, раніше судимого : Онуфріївським районним судом Кіровоградської області 1).18.11.1997 року по ч. 2 ст. 140 КК України, звільнений від кримінальної відповідальності з передачею під нагляд батьків; 2).16.08.1999 року по ч. 2 ст. 140 КК України, звільнений від кримінальної відповідальності в зв'язку з амністією; 3) 14.10. 2003 року п. ч. 1 ст. 309 КК України до 2-х років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік, звільнений по закінченню іспитового строку, судимість погашена; 4). 29.01. 2004 року по ч. 2 ст. 309, 71 КК України до 2-х років 2 місяців позбавлення волі, звільнився 20.09. 2005 року умовно-достроково на 6 місяців 14 днів; судимість погашена, 5) 20.04. 2010 року по ч. 2 ст. 307, 75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на три роки, покарання не відбув, судимість не погашена,

засуджено за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України шляхом часткового приєднання покарання за попереднім вироком від 20.04.2010року остаточно ОСОБА_3 призначено покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

ОСОБА_3 визнаний винним у тому, що він 5 травня 2010 року в період з 2-х до 4-х годин ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння з метою крадіжки чужого майна, прийшов до приміщення магазину «Адмірал», належного приватному підприємцю ОСОБА_4, розташованого по вулиці Леніна, 8, в селищі Павлиш Онуфріївського району Кіровоградської області.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 підійшов до будівлі магазину з тильної сторони, де забрався на дах будівлі магазину, а потім, пошкодивши дах будівлі і перекриття (стелю), зробив в них отвір, через який проник в приміщення магазину»Адмірал». З відділу продуктів ним було викрадено з холодильної камери гроші в сумі 4090 грн. З підсобного приміщення кладовій відділу лікеро-горілчаних товарів була викрадена жіноча косметичка вартістю 8 грн. з грошима в сумі 2608 грн. та 105 картками поповнення рахунку оператора мобільного зв'язку «Київстар», вартістю 30 грн., ринковою вартістю 32 грн. за картку, на суму 3360 грн., а всього на загальну суму 5976. Всього з магазину ОСОБА_3 викрав грошей, карток з косметичкою на загальну суму 10066 грн., які він виніс з приміщення магазину і в подальшому розпорядився на власний розсуд.

В зміненій апеляції прокурор просить змінити вирок суду, виключивши обставину, що обтяжує покарання засудженого ОСОБА_3 повторність, оскільки органами досудового слідства така кваліфікуюча обставина йому не вмінялась, а в решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

В апеляції засудженого ОСОБА_3 ставиться питання про скасування вироку і закриття провадження по справі із-за недоведеності його вини у скоєнні інкримінуємого йому злочину на тих підставах, що вказаний злочин він не вчиняв, а оговорив себе на досудовому слідстві, захичаючи свою вагітну дружину від міліцейського свавілля і саме через психічний примус з боку працівників Онуфріївського РВ УМВС він був змушений визнати себе винним в скоєнні злочину, який він не скоював. Також вказує, що про обставини злочину в подробицях йому розповів вранці 06.05.2010 року на автобусній зупинці батько його однокласника ОСОБА_5 і свої покази при проведені слідчих дій він побудував лише зі слів батька однокласника.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав змінену апеляцію прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції та заперечував проти задоволення апеляції засудженого, заслухавши засудженого та його захисника адвоката ОСОБА_2, які підтримали апеляцію засудженого, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляція прокурора підлягає частковому задоволенню, а апеляція засудженого ОСОБА_3 не підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Суд першої інстанції, дослідивши всі докази по справі, правильно дійшов до висновку про винність ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Незважаючи на невизнання вини засудженим, його вина у вчиненні ним інкримінованого йому злочину в повному обсязі підтверджується зібраними по справі доказами, а саме показами потерпілої та свідків, а також доказами зібраними на досудовому слідстві та перевіреними в судовому засіданні.

Показами потерпілої ОСОБА_4, яка пояснила в судовому засіданні, що про крадіжку з належного їй магазину «Адмірал» вона дізналась вранці 5 травня 2010 року. З магазину було викрадено грошові кошти та картки поповнення рахунку мобільного зв'язку в кількості 105 штук. Злочинець проник в магазин через покрівлю. Сигналізації в магазині не було. Охоронець був на декілька магазинів і доглядає в основному за замками. На досудовому слідстві вона пояснила, що з продуктового відділу було викрадено гроші у сумі 4090 грн. з холодильної камери, а з відділу лікеро-горілчаних виробів викрадено косметичку в якій знаходились гроші в сумі 2608 грн. та 105 карток поповнення мобільного звязку « Київстар» по 30 грн. кожна.

Показами свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 працівників магазину «Адмірал», які в судовому засіданні та на досудовому слідстві дали показання про обставини вчинення крадіжки з магазину в ніч на 5 травня 2010 року. Вони вказали звідки були викрадені гроші та картки поповнення рахунку мобільного зв'язку «Київстар». Вони також пояснили, що з підсобного приміщення відділу лікеро-горілчаних виробів були викрадені гроші в сумі 2608 грн. і картки поповнення рахунку мобільного зв'язку «Київстар» в кількості 105 штук, вартість 30 грн. кожна і косметичка, з продуктового відділу гроші в сумі 4090 грн. Косметичка, в якій були гроші та картки поповнення, була бордового кольору з візерунком.

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що підсудний показував в якому місці ним була знайдена косметичка з картками і грошима. Саме в тому місці вона і знаходилась. Ніхто із працівників міліції йому не підказував де і що показувати. Підсудний потім пояснив, що косметичку він спалив. Обстановка в кладовій відділу була порушена, журнали накладних були розкидані.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що підсудний в її присутності показував в магазині як він проник в магазин через покрівлю, і стелю, підвів до холодильної установки і показував звідки він взяв гроші. При цьому ніяких підказок зі сторони працівників міліції не було.

З показів свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12 і ОСОБА_13 даних в судовому засіданні, вбачається, що ввечері 4 травня 2010 року вони разом з підсудним відпочивали по місцю проживання його та дружини, вживали пиво та горілку, лягли відпочивати в 1 год. 30 хв. 2 години, що після цього робив підсудний до ранку сказати не можуть. Вночі вони не прокидались.

Свідок ОСОБА_12 пояснила, що 6.05. 2010 року у них були працівники міліції. Підсудний говорив працівникам міліції про картки поповнення і вказав де вони знаходяться. Карток було 49 штук і звідки вони взялись вона не знає, чоловік їй про них нічого не говорив. Коли вона через два - три дні після затримання мала побачення з підсудним, то ніяких слідів побоїв на ньому не бачила, ні про яке насилля до нього підсудний не говорив. Від слідчого відносно неї погроз і залякування не було.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15, пояснили, що вони були присутні при огляді домоволодіння до проживає підсудний ОСОБА_12, який водив працівників міліції в сарай де виявили картки поповнення рахунку мобільного зв'язку в кількості 49 штук, а в м»якій іграшці в кімнаті будинку виявили гроші біля 700 гривень. Де знаходились картки і гроші показував сам ОСОБА_12. Слідів побоїв на ньому не було.

Свідок ОСОБА_16 слідчий Онуфріївського РВ пояснив, що він вів справу ОСОБА_3 При огляді домоволодіння, де проживає підсудний, 6.05. 2010 року ОСОБА_3 сам показав місце в приміщенні сараю де були виявлені 49 карток поповнення рахунку, а в будинку в дитячій іграшці було знайдено гроші в сумі 750 гривень. Перед цим ОСОБА_3 було запропоновано вказати місце де він заховав картки і гроші, викрадені в магазині «Адмірал», що він і зробив. При огляді понятими були Красій і ОСОБА_15. Ніякого тиску на підсудного не було. Про те, що крадіжки він не вчиняв, ОСОБА_3 сказав в кінці слідства, після зустрічі з захисником.

Свідок ОСОБА_17 - начальник Онуфріївського РВ УМВС України в своїх показах заперечив застосування до підсудного психологічного насилля про те, що в разі відмови ним (підсудним) від участі в крадіжці з магазину «Адмірал» буде притягнута до відповідальності його дружина. Він також пояснив, що з цього питання була проведена перевірка службою внутрішньої безпеки ОВС. Факти, викладені підсудним, не підтвердились.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що про крадіжку із магазину «Адмірал» він дізнався в перших числах травня із розмов в автобусі, а на другий день вранці він зустрів підсудного на зупинці автобуса. Як однокласника свого сина, він запитав підсудного, чи той чув про крадіжку з магазину «Адмірал», і що були викрадені картки і гроші. ОСОБА_3 відповів, що не чув. Іншої розмови між ними не було. Про обставини проникнення в магазин він не знав.

Отже, з огляду на викладене, колегія суддів критично оцінює посилання засудженого ОСОБА_3 на те, що зізнатись у скоєнні злочину, який він не скоював, він був змушений після застосування до нього психологічного примусу з боку працівників Онуфріївського РВ УМВС, оскільки вказане не підтверджується матеріалами кримінальної справи. Так при обрані міри запобіжного заходу, яке проводилось суддею, він свою причетність до скоєння злочину визнавав, ні про який психологічний тиск на нього не повідомляв, з обраним видом запобіжного заходу погодився. А при предявленні ОСОБА_3 обвинувачення 26.06.2010 року за участю захисника ОСОБА_2 він винним себе у вчиненні злочину по ч. 3 ст. 185 КК України не визнав і відмовився від дачі показів, а також відмовився від раніше даних ним показів, вказуючи, що вони були дані під фізичним та психологічним тиском з боку працівників міліції, яких саме працівників, назвати відмовився, зазначивши, що й слідчий Спасов А.О. на нього також такого ніякого тиску не здійснював. З вказаного приводу також була проведена перевірка службою внутрішньої безпеки ОВС, але факти, викладені засудженим, не підтвердились.

Також не заслуговують на увагу пояснення засудженого про те, що про обставини злочину в подробицях йому розповів вранці 06.05.2010 року на автобусній зупинці батько його однокласника ОСОБА_5, оскільки як вбачається з показів ОСОБА_5, даними в судовому засіданні, він про крадіжку із магазину «Адмірал» дізнався із розмов в автобусі, а коли на другий день вранці зустрів ОСОБА_3 на зупинці автобуса то запитав, чи той чув про крадіжку з магазину «Адмірал», на що останній відповів, що не чув. Іншої розмови між ними не було. Про обставини проникнення в магазин він сам нічого в подробицях не знав.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, оцінивши всі докази по справі в їх сукупності, обґрунтовано дійшов висновку про винність ОСОБА_3 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, та правильно кваліфікував його дії за вказаною статтею КК України. Але не можна погодитись з тим, що судом правильно вмінена обтяжуюча покарання засудженого ОСОБА_3О обставина повторність, оскільки органами досудового слідства така кваліфікуюча обставина йому взагалі не вмінялась, так як він має непогашену судимість у скоєнні злочину у сфері незаконного обігу наркотичних засобів.

З огляду на викладене, обставина, що обтяжує покарання засудженого ОСОБА_3 повторність, повинна бути виключена з вироку суду.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 суд першої інстанції обгрунтованно врахував, що він вину у вчиненні злочину не визнав, не розкаявся, не сприяв розкриттю злочину, не відшкодував завдані злочином збитки, скоїв злочин знаходячись на іспитовому строку, раніше неоднарозово притягувався до кримінальної відповідальності за умисні злочини, за місцем мешкання характеризується посередньо, а тому колегія суддів не знаходить підстав для задоволення його апеляції.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 362-365 КПК України колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Апеляцію прокурора задовольнити.

Вирок Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 09.09. 2010 року - змінити, виключивши обставину, що обтяжує покарання засудженого ОСОБА_3 повторність, а в решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Судді: