АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/571/15 Справа № 207/5891/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2015 року м. Дніпропетровськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську кримінальне провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000020 від 29.09.2014 року за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Баглійського району м. Дніпродзержинська ОСОБА_6 , на ухвалу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 лютого 2015 року якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно :

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, повернуто прокурору, як такий, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

За участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_8

представника потерпілого: ОСОБА_9

обвинуваченої: ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_10

в апеляції:

- прокурор просить зазначену ухвалу суду скасувати, мотивуючи тим, що ухвалу винесено не законно та необґрунтовано. Вважає, що в обвинувальному акті, чітко вказано, що потерпілим від кримінального правопорушення є держава в особі Дніпродзержинської міської ради, а представником потерпілого є головний спеціаліст юрисконсульт відділу укладання договорів, правової роботи, конкурсів та торгів Департаменту житлово комунального господарства та будівництва Дніпродзержинської міської ради ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно обвинувального акту, органами досудового розслідування ОСОБА_7 пред`явлено обвинувачення за ч. 2 ст. 191 КК України.

У підготовчому судовому засіданні, суд першої інстанції обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 повернув прокурору, мотивуючи тим, що в обвинувальному акті не конкретизований потерпілий вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення. Відомості в обвинувальному акті про заподіяння шкоди є помилковими та суперечливими і не відповідають реєстру матеріалів досудового розслідування, що не відповідає вимогам статті 291 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, прокурора ОСОБА_8 , яка підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги, позицію обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_10 які просили апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін, думку представника потерпілої ОСОБА_9 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, зазначивши, що вона є представником від Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпродзержинської міської ради, який не має ніяких збитків від дій обвинуваченої і вони не є потерпілими, про що вона надавала свідчення як свідок, а не як представник потерпілого, просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора, а ухвалу залишити без змін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Суд при проведенні підготовчого судового засідання відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК.

Стаття 291 КПК України визначає вимоги до змісту та форми обвинувального акту, а також реєстру матеріалів досудового розслідування.

При цьому, суд може повернути обвинувальний акт прокурору виключно з підстав невідповідності його вимогам ст. 291 КПК України.

Згідно з вимогами п. 3 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має анкетні відомості кожного потерпілого та за ч. 4 цієї статті до обвинувального акту додається реєстр матеріалів досудового розслідування, а також за п. 5 ч. 2 цієї ж статті, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частині статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як вбачається з обвинувального акту ОСОБА_7 інкримінується вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 191 КК України, що виразилися, в привласнені державних коштів, шляхом внесення недостовірних відомостей в підсумкову відомість ресурсів по акту №1-2 приймання виконаних робіт за вересень 2012 року за договором №66-12 від 08.09.2012 року, який укладений на виконання капітального ремонту проспекту Ювілейного в м. Дніпродзержинську, отримала від управління комунального господарства Дніпродзержинської міської ради грошові кошти у загальній сумі 4636, 15 грн., які привласнила, розпорядившись ними на свій розсуд, чим спричинила державі в особі Дніпродзержинської міської ради матеріальну шкоду на загальну суму 4636,15 грн.

В даному обвинувальному акті вказано, що потерпілим від кримінального правопорушення є держава в особі Дніпродзержинської міської ради, а представником потерпілого є головний спеціаліст-юрисконсульт відділу укладання договорів, правової роботи, конкурсів та торгів Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпродзержинської міської ради ОСОБА_9 .

Між тим, згідно долученого до цього обвинувального акту реєстру, ОСОБА_9 допитувалася як свідок і дані про проведення процесуальних дій чи прийняття відповідних рішень щодо залучення її як представника потерпілого чи визначення конкретно особи потерпілого відсутні.

За поясненнями ОСОБА_9 , вона не є представником потерпілого, і шкоди Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпродзержинської міської ради, матеріальних претензій до обвинуваченої її установа не має.

З огляду на викладене, при вказаних наявних суперечностях між обвинувальним актом і реєстром матеріалів досудового розслідування в частині визначення потерпілого та його представника, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції щодо невідповідності обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України та необхідність у зв`язку з цим повернення обвинувального акту прокурору, ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження, є очевидними і не викликають будь-яких сумнівів.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції правильно встановлені порушення вимог ст. 291 КПК України, оскільки відомості стосовно потерпілого є помилковими та суперечливими.

Таким чином, невідповідність обвинувального акту вимогам закону позбавляє суд в подальшому розглянути кримінальне провадження по суті та прийняти законне та обґрунтоване рішення у відповідності до закону, а тому колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Баглійського району м.Дніпродзержинська ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 лютого 2015 року якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 191 КК України повернуто прокурору залишити без змін.

Судді апеляційного суду:

_______________ _________________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4