Справа № 567/82/15-к

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2015 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000490 від 08 листопада 2014 року

по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця в с.Оженин, Острозького району Рівненської області, українця, громадянина України, неодруженого, з середньою спеціальною освітою, працюючого складачем поїздів ст. Обарів Рівненської дистанції залізничних перевезень ДТГО «Львівська залізниця», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , не судимого, паспорт НОМЕР_1 виданий 30.07.2009 року Острозьким МВ УМВС України в Рівненській області,-

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України

сторонами кримінального провадження є:

прокурор ОСОБА_4

захисник адвокат - ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_3

потерпілий ОСОБА_6

законний представник потерпілого - ОСОБА_7

представник потерпілого - адвокат ОСОБА_8

встановив:
07 листопада 2014 року близько 21.00 год. ОСОБА_3 , знаходячись на першому пасажирському пероні неподалік вхідних дверей до приміщення залізничного вокзалу станції Острог Південно-Західної залізниці, розташованого за адресою АДРЕСА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, під час суперечки на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, умисно наніс ОСОБА_6 удар кулаком лівої руки в ділянку обличчя, спричинивши потерпілому тілесне ушкодження у вигляді перелому правої виличної кістки із зміщенням відламків, яке, згідно висновку судової медичної експертизи № 01 від 08.01.2015 року, відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості по критерії тривалого розладу здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав та показав, що 07.11.2014 року, близько 21 години, разом із ОСОБА_9 прийшли до перону біля приміщення залізничного вокзалу станції Острог Південно-Західної залізниці, розташованого за адресою вул. Мирна, 13 с. Оженин Острозького району Рівненської області, там зустріли ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Вони почали говорити про їх спільного знайомого ОСОБА_12 і він сказав ОСОБА_6 , що він його з дитинства не любить. На що той відповів, що теж його не любить і показав, що той може його вдарити в щелепу, відвернувши голову. Він кулаком лівої руки вдарив ОСОБА_10 по обличчю десь під праве око. Від даного удару він присів і кілька хвилин не міг прийти до тями. Більше він його не бив, дав йому залізну банку з напоєм, що той приклав в місце удару в подальшому вони розійшлися. Зазначає, що він пропонував йому допомогу, коли той лежав у лікарні, однак він відмовився. У вчиненому розкаявся, просив суворо не карати.

Цивільний позов в інтересах центральної міської лікарні Рівненської міської ради визнав повністю на суму 2039 грн. 50 коп.

Цивільний позов потерпілого визнав частково, визнав витрати за листом лікарських призначень, і пояснив, що щодо розміру відшкодування матеріальної шкоди погодився з думкою захисника, який вказував, що підстав для відшкодування витрат в частині доброчинних внесків не визнав, оскільки вважає що вони не є обов`язковими, та в частині витрат на КТ головного мозку немає, оскільки квитанція подана не на ім`я потерпілого вважає, що інші витрати не є підтвердженими. Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди визнав частково рахує, що достатні є розмір відшкодування моральної шкоди в розмірі 1000 грн.

Потерпілий ОСОБА_6 повідомив, що 07.11.2014 року, близько 21 години, разом із ОСОБА_13 стояли на пероні біля приміщення залізничного вокзалу станції Острог, АДРЕСА_3 , до них підійшли ОСОБА_14 зі своїм знайомим, які перебували в стані алкогольного сп`яніння. Вони почали говорити про їх спільного знайомого ОСОБА_12 і ОСОБА_14 зазначив, що він його і його друга не любить і хоче його вдарити. Він показав ОСОБА_15 на свою щелепу, показуючи щоб той бив. ОСОБА_14 відразу наніс йому один удар лівою рукою в ділянку підборіддя, внаслідок чого він відчув різкий біль та нагнувся. Після цього, він прикладав холодне до лиця і пізніше пішов додому. Того ж дня він з батьками звернулися в міліцію і в Острозьку ЦРЛ. Зазначає, що перебував на лікуванні з 08.11.2014 року по 18.11.2014 року та з 19.11.2014 року по 01.12.2014 року. Коли він перебував на лікуванні ОСОБА_14 двічі телефонував і вибачався.

Позовні вимоги свої підтримав.

Законний представник потерпілого та представник цивільного позивача - ОСОБА_7 позовні вимоги підтримала в повному об`ємі і пояснила, що внаслідок злочину її сину була завдана матеріальна та моральна шкода.

Зазначає, що матеріальна шкода полягає у тому, що нею були понесені витрати на лікування в розмірі 691,20 грн., що підтверджується відповідними чеками за час перебування сина на стаціонарному лікуванні в період з 08.11.2014 року по18.11.2014 року у відділенні щелепо-лицевої хірургії Рівненської міської лікарні під час якого ним було перенесено оперативне втручання.

Підтримуючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди представник позивача зазначила що, її сину було завдано суттєвих моральних страждань, що мають тривалий характер. Зазначає, що він зазнав сильного фізичного болю, внаслідок завдання йому тілесних ушкоджень. В результаті переніс оперативне втручання, тривалий час змушений був вживати лише рідку їжу. Зазначає, що відповідач так і не вибачився перед сином.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_8 позовні вимоги підтримав і пояснив, що розмір відшкодування матеріальної шкоди визначався з понесених витрат, про що є відповідні чеки та документи. Підтримуючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди зазначив, що дане кримінальне правопорушення призвело до істотних порушень нормальних зв`язків потерпілого, його звичного ритму життя, стосунків з оточуючими. Зазначає, що розмір відшкодування моральної шкоди на його думку, у зв`язку з цим є розумним та обґрунтованим.

Прокурор, як представник цивільного позивача - центральної міської лікарні в м. Рівне цивільний позов підтримав в повному об`ємі і пояснив, що відповідно до розрахунку вартості перебування ОСОБА_6 сума витрат лікарні виходячи з 10 ліжко-днів становить 2039,5 грн.

Свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_17 суду показали, що вони працюють на станції Острог 07.11.2014 року у вечірній час на вокзалі до них ніхто з заявами не звертався, вони нічого не чули.

Свідок ОСОБА_18 суду показав, що 07.11.2014 року, близько 21 години, разом із ОСОБА_19 стояли на пероні біля приміщення залізничного вокзалу станції Острог, АДРЕСА_3 , до них підійшли ОСОБА_14 зі своїм знайомим, які перебували в стані алкогольного сп`яніння. Вони почали говорити про їх спільного знайомого ОСОБА_20 . ОСОБА_3 казав ОСОБА_6 , що він його і його друга не любить і хоче його вдарити. ОСОБА_6 показав ОСОБА_15 на свою щелепу, показуючи щоб той бив. ОСОБА_3 відразу наніс йому один удар лівою рукою в ділянку підборіддя. Він запитував ОСОБА_3 - що ти робиш, і намагався його заспокоїти. Зазначає, що ОСОБА_3 вів себе агресивно, однак більше потерпілого не бив. Після цього вони пішли додому.

З матеріалів справи встановлено наступне.

Згідно висновку експерта № 01 від 08.01.2015 року, у потерпілого ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струс головного мозку, перелом правої виличної кістки із зміщенням відламків, яке відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості по критерії тривалого розладу здоров`я. (а.с.67-68)

Виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, враховуючи спосіб вчинення злочину, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їхні стосунки, оцінивши сукупність доказів, проаналізувавши матеріали кримінального провадження, висновок експертизи, покази потерпілого, можна зробити висновок, що саме ОСОБА_3 , знаходячись на першому пасажирському пероні неподалік вхідних дверей до приміщення залізничного вокзалу станції Острог Південно-Західної залізниці, розташованого за адресою АДРЕСА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, під час суперечки на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, умисно наніс ОСОБА_6 удар кулаком лівої руки в ділянку обличчя, спричинивши потерпілому тілесне ушкодження у вигляді перелому правої виличної кістки із зміщенням відламків, що відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості по критерії тривалого розладу здоров`я.

Позиція захисника про те, що вказані дії ОСОБА_3 не вірно кваліфіковані, щодо умислу спричиняти середньої тяжкості тілесні ушкодження, спростовуються матеріалами справи, поясненням свідка ОСОБА_21 , та висновком експерта № 01 від 08.01.2015 року, за яким зазначено, що ушкодження виникли від однієї травматичної дії з достатньою силою нанесення.

Оцінивши сукупність доказів, суд прийшов до висновку, що дії обвинуваченого вірно кваліфіковані, так як ОСОБА_3 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Суд, призначаючи покарання повинен відповідно ст.65 КК України враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого і зокрема те, що відповідно до ст. 12 КК України злочин, який вчинив ОСОБА_3 є злочином середньої тяжкості.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_3 є розкаяння у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину.

Згідно характеризуючих даних, ОСОБА_3 не одружений, працюючий складачем поїздів ст. Обарів Рівненської дистанції залізничних перевезень ДТГО «Львівська залізниця», за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, на «Д» обліку в лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 , є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому при призначенні покарання слід застосувати ст. 75 КК України.

Крім того, слід застосувати п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України - обов`язок повідомляти органи кримінально виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтись для реєстрації до органів кримінально виконавчої інспекції.

При розгляді кримінальної справи, суд зобов`язаний на основі всебічного, повного й об`єктивного дослідження обставин справи з`ясувати характер і розмір матеріальної шкоди, заподіяної злочином, наявність причинного зв`язку між вчиненим і шкодою, що настала, роль і ступінь участі кожного з підсудних в її заподіянні, а також, чи відшкодовано її повністю або частково до судового розгляду справи, і у вироку дати належну оцінку зазначеним обставинам. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до постанови Пленуму ВС № 3 від 31.03.1989 року (зі змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму ВС №13 від 25.12.1992, №12 від 03.12.1997) Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставно нажитого майна суд прийшов до висновку, що цивільний позов центральної міської лікарні в м. Рівне слід задовольнити повністю з таких підстав.

Відповідно до розрахунку вартості перебування ОСОБА_6 на лікуванні від 21.01.2015 року № 1/9/165 сума витрат лікарні виходячи з 10 ліжко-днів становить 2039,5 грн.

Зазначені розрахунки здійснені відповідно до Постанови КМУ від 16.07.93 р. №545.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 , слід задовольнити частково з таких підстав.

При розгляді кримінальної справи суд зобов`язаний на основі всебічного, повного й об`єктивного дослідження обставин справи з`ясувати характер і розмір матеріальної шкоди, заподіяної злочином, наявність причинного зв`язку між вчиненим і шкодою, що настала, роль і ступінь участі кожного з підсудних в її заподіянні, а також, чи відшкодовано її повністю або частково до судового розгляду справи, і у вироку дати належну оцінку зазначеним обставинам.

Відповідно до поданих чеків на придбання ліків та проходження лікувальних процедур, та обстежень, сума витрат складає 691 грн. 20 коп., і зазначені позовні вимоги підлягають до задоволення.

Посилання захисника на те, що вказані витрати його довіритель визнає частково, оскільки благодійні внески не є обов`язковими, витрат на КТ головного мозку немає, оскільки квитанція подана не на ім`я потерпілого, а на ім`я його матері, не заслуговують на увагу, оскільки жодним чином не підтверджені.

При вирішенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

В судовому засіданні потерпілий та його законний представник пояснили, що ОСОБА_6 зазнав психологічних страждань в результаті протиправних дій обвинуваченого щодо його здоров`я, він тривалий час перебував на лікуванні, тому суму моральної шкоди оцінює в 20000 грн.

Підтримуючи свій позов законний представник та потерпілий зазначають, що ОСОБА_6 був неповнолітнім, на момент вчинення злочину, що він на сьогоднішній день мусить прикладати зусилля для організації нормальних життєвих зв`язків, що він отримав тілесні ушкодження.

Відшкодування моральної немайнової шкоди залежить від характеру, тривалості та обсягу моральних та фізичних страждань, стану здоров`я потерпілого, наслідків тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у життєвій та виробничій діяльності, ступені вини відповідача.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру порушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до постанови Пленуму ВС № 3 від 31.03.89р. (зі змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму ВС №13 від 25.12.92, №12 від 03.12.97) Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставно нажитого майна суд прийшов до висновку, що цивільний позов слід задовольнити частково на суму 3000 грн.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,-

засудив:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком один рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк один рік.

Повідомити ОСОБА_3 , що він зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, попередити його, що він протягом іспитового строку не повинен вчиняти нового злочину.

Покласти на ОСОБА_3 , відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язок повідомляти органи кримінально виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтись для реєстрації до органів кримінально-виконавчої інспекції.

Цивільний позов в інтересах держави в особі центральної міської лікарні Рівненської міської ради задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на корись центральної міської лікарні Рівненської міської ради витрати на лікування потерпілого ОСОБА_6 у сумі 2039,5 гривень.

Позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої злочином задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 відшкодування майнової шкоди заподіяної злочином всього на загальну суму 691,2 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 відшкодування моральної шкоди заподіяної злочином всього на загальну суму 3000 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1