АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа №11-кп/791/84/15 Головуючий у 1-й інст.:
ОСОБА_1
Категорія: ст.185 ч.2 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

іменем України
27 січня 2015 року м.Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Херсоні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Суворовського районного суду м.Херсона від 17.11.2014р. по кримінальному провадженню №0004308 щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Калья Северо-Уральського району Свердловської області РФ, гр-на Російської Федерації, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком :

ОСОБА_7

засуджений за ст.185 ч.2 КК України на 3 роки позбавлення волі, з відбуванням у кримінально-виконавчій установі закритого типу. Строк відбування покарання відраховується з 16.10.2014р. Запобіжний захід залишений у виді тримання під вартою.

Згідно з вироком суду з ОСОБА_7 на користь Херсонської обласної клінічної лікарні в рахунок відшкодування матеріальної шкоди стягнуто 2530 грн.

За вироком суду вирішено питання щодо процесуальних витрат по справі.

ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що він 07.08.2013р. в період часу з 15 год. по 07 год. 45 хв. 08.08.2013р., умисно, повторно, з корисливих мотивів шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що двері відчинені, зайшов до приміщення рентген - кабінету №5 Херсонської обласної клінічної лікарні за адресою: м.Херсон, пр. Ушакова, 67, звідки таємно викрав монітор вартістю 2530 грн., спричинивши Херсонській обласній клінічній лікарні матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_7 , 16.10.2014р. близько 09 год. 30 хв., знаходячись в салоні маршрутного таксі №38 на зупинці громадського транспорту «Центральний ринок» розташованої за адресою м.Херсон, вул.К.Маркса, умисно, повторно, з корисливих мотивів шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігав, з сумки потерпілої ОСОБА_8 , викрав мобільний телефон вартістю 1900 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальний збиток на вказану суму.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 вказує на незаконність вироку суду у зв`язку невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок його суворості. Фактичні обставини справи та правильність кваліфікації дій не оскаржує. Так, призначаючи покарання суд не врахував, що він щиро розкаявся та зазнався у вчиненому, допомагав слідству, потерпілій викрадений телефон повернуто, має намір в подальшому відшкодувати заподіяну злочином шкоду, він веде нормальний спосіб життя, являється єдиним годувальником у родині, до складу якої входить: мати, неповнолітній брат та неповнолітній син. Просить зменшити йому строк покарання та застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2014 році».

Вислухавши суддю-доповідача; думку прокурора про залишення апеляційної скарги обвинуваченого без задоволення, а вироку суду без змін; розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає.

У зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні повністю визнав свою вину по обвинуваченню за ст.185 ч.2 КК України, ні він, ні інші учасники судового провадження не заперечували проти визнання судом недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин, які ні ким не оспорювались, суд дослідив докази у скороченому порядку відповідно до ст.349 ч.3 КПК України.

Вина ОСОБА_7 у вчиненні злочину, за який він засуджений, при обставинах встановлених судом та викладених у вироку, повністю доведена та ніким не оспорюється.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ст.185 ч.2 КК України , як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно кваліфіковані правильно.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б були підставами для скасування або зміни вироку, - не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд врахував перелік обставин, зокрема й ті, на які посилається в апеляційній скарзі обвинувачений, а саме: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відносяться до злочинів середньої тяжкості; дані про особу винного, який характеризується посередньо (т.1 а.п.15), раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності (т.1 а.п.10, 12); обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину; відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Наявність інших обставин, на які вказує в апеляційній скарзі ОСОБА_7 , зокрема: що в ході досудового розслідування потерпілій викрадений телефон повернуто, він має намір в подальшому відшкодувати заподіяну злочином шкоду, веде нормальний спосіб життя, являється єдиним годувальником у родині, до складу якої входить: мати, неповнолітній брат та неповнолітній син не можуть бути в даному випадку підставою для пом`якшення покарання, оскільки обвинувачений скоїв два епізоди крадіжки, раніше судимий за корисливі злочини, крадіжки вчинив коли судимість за попереднім вироком не була погашена.

При таких обставинах, покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначено відповідно до вимог ст.65 КК України, воно є справедливе, а також необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого, попередження нових злочинів, тому підстав для пом`якшення покарання, на чому наполягає апелянт, немає.

Посилання в апеляційній скарзі обвинуваченого, як на обставини, що пом`якшують покарання, на те, що він зізнався у вчиненому та потерпілій викрадений телефон було повернуто є безґрунтовними, оскільки вказані обставини мали місце в результаті оперативно-слідчих дій по справі.

Доводи апелянта про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році» - є безґрунтовними, оскільки згідно зі ст.12 вказаного Закону, дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючи або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим законом.

Як видно з вироку, ОСОБА_7 вчинив злочин, в числі іншого, - 16.10.2014р., тобто після набрання чинності Закону України «Про амністію у 2014 році», а тому останній не поширюється на обвинуваченого.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що вирок має бути залишений без змін.

Керуючись ст.ст.404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Суворовського районного суду м.Херсона від 17.11.2014р. щодо нього без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Учасники судового розгляду мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Надіслати не пізніше наступного дня після постановлення ухвали її копію учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Судді :