Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Верховного Суду України у складі:
суддів
Скотаря А.М., Кривенди О.В.,
в судовому засіданні в м.Києві 27
березня 2008 року кримінальну справу за касаційним поданням прокурора, який
брав участь у розгляді справи судами першої й апеляційної інстанцій, на
постановлені судові рішення щодо засудженого ОСОБА_1,
в с т а н о в и л а:
вироком Рожнятівського районного суду
Івано-Франківської області від 17 січня 2007 року засуджено

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1народження,

раніше
не судимого,

-за ч.1
ст.263 КК України на 3 роки позбавлення волі;

-за ч.1
ст.309 КК України на 2 роки обмеження волі, а на підставі ст.70 КК України за
сукупінстю злочинів остаточно на 3 роки позбавлення волі.

Відповідно до ст.1 п.”б” Закону України
“Про амністію” від 16 липня 1999 року ОСОБА_1 від призначеного покарання
звільнено.

Ухвалою апеляційного суду
Івано-Франківської області від 6 серпня 2007 року вирок змінено і ОСОБА_1
звільнено від призначеного покарання на підставі ст.1 п.”б” Закону України “Про
амністію” від 31 травня 2005 року.

За наведених у вироку обставин ОСОБА_1
засуджено за незаконне зберігання станом на 12 лютого 1999 року пістолета
“Стаєр”, взірця 1911 року, бойової гранати Ф-1 та 45г маріхуани.

У касаційному поданні прокурор у
зв”язку із неправильним застосуванням до засудженого ОСОБА_1 Закону України
“Про амністію” апеляційним судом та невідповідністю призначеного покарання
тяжкості злочину і особі засудженого, просить скасувати постановлені судові
рішення і направити справу на новий судовий розгляд в інший суд області.

Заслухавши доповідача, прокурора,
який частково підтримав касаційне
подання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційного
подання, колегія суддів вважає, що воно підлягає частковому задоволенню з таких
підстав.

Висновок про доведеність винуватості
ОСОБА_1 у вчиненні зазначених дій суд у вироку обгрунтував дослідженими у судовому
засіданні доказами, яким дав належну оцінку, і що, по суті, у касаційному
поданні не оспорюється, як не оспорюється і правильність кваліфікації його дій.

Разом з тим, відповідно до ст.6 Закону
України “Про амністію” від 31 травня 2005 року особи, які підпадають під дію
ст.1 цього Закону, кримінальні справи стосовно яких перебувають у провадженні
органів дізнання, досудового слідства чи не розглянуті судами, а так само
розглянуті судами, але вироки не набрали законної сили, про злочини, вчинені до
набрання цим Законом чинності, звільняються від кримінальної відповідальності.

Як вбачається із матеріалів справи,
ОСОБА_1 має на утриманні двох неповнолітніх дітей, вчинив злочини за які
законом передбачено покарання менш суворе, ніж позбавлення волі на строк не
більше п'яти років та заявив клопотання в судовому засіданні апеляційної
інстанції про застосування до нього амністії.

Разом з тим апеляційний суд, в
порушення ст.6 зазначеного Закону України “Про амністію”, звільнив ОСОБА_1 від
призначеного покарання, чим неправильно застосував кримінальний закон.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.394-396 КПК
України, колегія суддів

у х в а л и
л а:

касаційне подання прокурора, який брав
участь у розгляді справи судами першої й апеляційної інстанцій, задовольнити
частково.

На
підставі ст.1 п.”б” Закону України “Про амністію” від 31 травня 2005 року ОСОБА_1
звільнити від кримінальної відповідальності, а справу провадженням закрити.

Судді:

Коновалов В.М. Скотарь
А.М. Кривенда О.В.