Ухвала

Іменем України

15 січня 2008
року. Колегія суддів судової палати у кримінальних спра­вах апеляційного суду
Житомирської області в складі:

головуючого
- судді: Романова О.В.,

суддів: Широкопояса
Ю.В., Заліщука М. С.,

з участю
прокурора: Руденка
В.І.,

розглянула
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі криміна­льну справу за апеляцією
засудженого ОСОБА_1 на вирок
Малинсько-го районного суду Житомирської області від 08 листопада 2007 року.

Цим
вироком ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця с Базар,
Народницького району, Житомирської області,
не працюючого, судимого:

-
30.03.1992 р. Андрушівським районним судом за
ст. ст. 140 ч.3,
81 ч.3, 46-1 КК України на 3 роки
позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;

-29.11.1994
р. Новоград - Волинським районним судом за
ст. ст. 81 ч.3,
140 ч. 2, 42, 43 КК України на 4 роки 6 місяців із
конфіскацією майна;

·
09.12.1994 р. Радомишльським районним судом за ст.
ст. 140 ч. 2, 140 ч.3,
42, 42 ч.3 КК України на 5 років
позбавлення волі із конфіскацією
майна, звільненого 22.07.1997р. за ст. 5 ЗУ
„ Про амністію" від 26.06.1997 p.;

· 19.05.1998
p. Народницьким
районним судом за ст. ст. 81
ч.3, 44 КК України на 1 рік 6 місяців по­збавлення
волі;

-
31.01.2001 р. Радомишльським районним судом за
ст. 81 ч.
З на 3
роки позбавлення волі
із

Справа
№11-61/08 р. Головуючий
у суді 1-ї інстанції: Тарасенко М. П.

Категорія ст. 185 ч.3 КК України Доповідач: Заліщук М. С.

конфіскацією
майна, звільнений умовно-достроково 27.03.2003 року, - засуджений за ст.
185 ч.3 КК України на 3 роки позбавлення волі;

Строк
відбуття покарання засудженому ОСОБА_1
обчислено з 11 вересня 2007 року.

Запобіжний
захід ОСОБА_1 залишено попередній -
взяття під варту.

Питання
про речові докази вирішено відповідно до вимог
ст. 81 КПК України.

Як
визнав суд, 15 серпня 2007 року близько
23 години, ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, з метою викрадення чужого майна, через хвіртку проник на подвір'я будинку
АДРЕСА_1, яке огороджене дерев'яним
парканом, де, умисно,
з корисливих моти­вів з місця стоянки вчинив крадіжку скутера „Сузукі
Лец", з двигуном об'ємом до 50 см.
куб., чим спричинив
потерпілому ОСОБА_2 матеріальну шкоду на
суму 2320 грн.

Викрадений
скутер, ОСОБА_1 , сховав на подвір'ї будинку АДРЕСА_2, а у вечері 16.08.2007 р. намагався його
продати зустрічним перехожим, але був
затриманий працівниками міліції.

В
апеляції, засуджений ОСОБА_1 просить пом'якшити призна­чене йому
покарання. При цьому, заперечує факт
вчинення ним злочину у стані алкогольного сп'яніння та вказує на те, що судом не взято до уваги відо­мості про
його особу.

Заслухавши
доповідь судді, міркування прокурора про
залишення вироку без зміни, перевіривши
матеріали справи та обговоривши наведені в апеляції доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляція не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Висновок
суду про доведеність вини засудженого ОСОБА_1
у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується сукупністю дослі­джених
під час судового розгляду і наведених у вироку доказів, є обґрунтова­ним і по суті не оскаржується.

Посилання засудженого на те, що його
вина у вчинені злочину в стані ал­когольного сп'яніння судом не доведена, спростовуються матеріалами справи. Як
вбачається з протоколу судового засіданні засуджений свою вину у вчинені
інкримінованого йому злочину визнав повністю,
підтвердив в повному обсязі показання дані ним на досудовому слідстві
згідно яких, на час вчинення злочи­ну
він перебував в стані сп'яніння, на
запитання головуючого пояснив, що вчи­нив
злочин так як був п'яний, та не звітував
своїм діям(а.с. 103). Крім того, ОСОБА_1
погодився на скорочений порядок судового розгляду справи, пояснив,
що розуміє наслідки такого розгляду,
а тому, у відповідності до вимог

ч. 3 ст. 299 КПК України
позбавлений права оспорювати
фактичні обставини справи, про що йому
було роз'яснено під час її судового розгляду.

Що
стосується покарання, яке суд обрав
ОСОБА_1 , то воно при­значене відповідно
до вимог ст. 65 КК України з врахуванням тяжкості вчине­ного
ним злочину, який відповідно до ч.4 ст. 12 КК України відноситься до ка­тегорії
тяжких, даних про його особу, обставин,
які пом'якшують та обтяжують покарання.

За
обставину, яка пом'якшує ОСОБА_1 покарання визнано йо­го щире каяття.
Засуджений характеризується негативно,
раніше неодноразо­во судимий. Враховано обставини, що обтяжують покарання: вчинення злочи­ну в
стані алкогольного сп'яніння, рецидив
злочину.

Суд
призначив ОСОБА_1 покарання у виді
позбавлення волі, що колегія суддів
вважає правильним. Визнані судом
обставини, які пом'як­шують та обтяжують
покарання засудженого, дані про його
особу, на які по­слався суд, ґрунтуються на матеріалах справи.

Посилання
засудженого в апеляції на те, що суд при
призначенні пока­рання не взяв до уваги незадовільний стан його здоров'я та не
врахував на­лежним чином всі обставини,
що характеризують його особу,
колегією суд­дів до уваги не беруться,
так як вказане не ґрунтується на матеріалах справи, безпосередньо від засудженого по цім
питанням, під час досудового та судо­вого
слідства, ніяких клопотань та заяв не
надходило.

Колегія
суддів відмовляє у задоволенні поданої апеляції, так-як суд першої інстанції достатньо
врахував особу засудженого і обставини,
які по­м'якшують покарання та призначив йому його в мінімальних межах
передба­чених санкцією ч.3 ст. 185 КК України.

Підстав
для зміни вироку щодо ОСОБА_1 та
пом'якшення при­значеного йому покарання,
не встановлено.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Малинського районного суду
Житомирської області від 08 листопада 2007 року щодо нього - без зміни.