Справа № 1-353/10
Провадження № 1-353/10
В И Р О К

іменем України

22.10.2010 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Хрипун С.В.

при секретарі Бесчастній В.В.

за участю прокурорів Онищенка Р.А., Балійчука Р.І.,

захисника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя с. АДРЕСА_1, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не одруженого, працює реєстратором компанії «Інформсам», раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

19 березня 2007 року близько 02 години ОСОБА_2, керуючи власним технічно справним автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по автошляху м. Боярка с. Забір`я зі швидкістю близько 100 км/год. в напрямку с. Забір`я, на заокругленні автодороги праворуч, невірно обрав безпечну швидкість, внаслідок чого втратив керованість над автомобілем, виїхав за межі проїзної частини дороги на праве узбіччя у правий кювет, де скоїв наїзд на дерево.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_3 згідно висновку експерта № 90/Д від 14.04.2010 року отримав тілесні ушкодження у вигляді поєднаної краніоторокальної травми, відкритої черепно-мозкова травми, геморагічного забію лобної долі, вдавленого перелому лобної кістки з переходом на лобну пазуху і орбіту з права, пневмоцефалію, закриту травму грудної клітки, перелом 1-го ребра зліва. Діагностована черепно-мозкова травма відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, по критерію небезпеки для життя.

Водій ОСОБА_2 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме: п.12.1, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Допущені водієм ОСОБА_2 порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України знаходяться у прямому причинному звязку з вказаними наслідками.

Допитаний у судовому засіданні підсудний свою вину у предявленому йому обвинуваченні визнав частково, суду пояснив, що 18.03.2007 року близько 22 години приїхав на своєму автомобілі НОМЕР_2 до нічного магазину в центрі м. Боярка, де зустрівся з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 Пізніше підїхали його знайомі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Перебуваючи біля вказаного магазину, хлопці пили пиво, він пива не пив. Поспілкувавшись, близько 1 чи 2 години 19.03.2010 року вирішили їхати додому. Він сів за кермо свого автомобіля, ОСОБА_3 сів на переднє пасажирське сидіння, а ОСОБА_4 спав на задньому сидінні. Їхали до с. Забір`я по автошляху м. Боярка- с. Забір`я. Була темна пора доби. Коли їхали починався малий дощ, так що дорога була мокрою. Грунтове узбіччя вкрите щебенем, також було мокрим. На автомобілі «Деу-Ланос» їхали на дальньому світлі фар, так як попутних та зустрічних автомобілів не було. Керуючи автомобілем, рухався зі швидкістю близько 100 км/год. На одному із заокруглень дороги допустив виїзд правою частиною автомобіля на праве узбіччя обома правими боковими колесами так, що автомобіль почало заносити. Натиснув на педаль газу, намагаючись збільшити швидкість, щоб автомобіль перестало заносити. Виїхавши на асфальтне покриття, автомобіль ніби вже перестало заносити, тому він натиснув на гальма, щоб знизити швидкість, оскільки автомобілем було важко керувати. Автомобіль почав гальмувати, при цьому його знову почало нести на узбіччя так, що лівим боком, водійською стороною, в'їхав у дерево на правому узбіччі автодороги. Що відбувалося в подальшому сказати не може, оскільки подальших подій він не памятає, тому що втратив свідомість. Після цього довго лікувався. В результаті ДТП отримав інвалідність. Стверджує, що ні 18.03 ні 19.03.2007 року алкогольних напоїв не вживав. Допит, який здійснював слідчий памятає погано, тому що в той час ще погано себе почував від отриманих травм.

Не визнає своєї вини в тому, що керував автомобілем в стані алкогольного спяніння.

У вчиненому щиро розкаюється, просить призначити покарання не повязане з позбавлення волі.

Крім часткового визнання підсудним своєї вини, його винність у вчиненні злочину підтверджується іншими доказами, дослідженими в процесі судового слідства.

Так, потерпілий ОСОБА_3 пояснив суду, що 18.03.2007 року, ввечері, зустрівся з ОСОБА_2 та приїхали на автомобілі останнього в нічний магазин в центрі м. Боярки на вул. Молодіжній. В магазині купили ящик пива «Туборг» та на вулиці біля машини вдвох з ОСОБА_2 випили дане пиво. Близько 00 год. 19.03.2007 року до магазину під'їхав товариш ОСОБА_2, ОСОБА_7, який ще стояв з ними близько години та домовлявся з ОСОБА_2, щоб поїхати в с. Забір`я. Близько 01години 30 хвилин ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, сів за кермо свого автомобіля «Деу-Ланос», він (ОСОБА_3М.) сів на переднє пасажирське сидіння, ОСОБА_7 сів на заднє пасажирське сидіння, виїхали із м. Боярка та рухалися по автодорозі м. Боярка с. Забір`я із швидкістю близько 120 км/год. Коли їхали був невеликий дощ, дорожнє покриття було мокрим. Видимість була доброю. Автодорога мала по одній смузі руху в кожному напрямку розділена по середині переривчастою розділовою розміткою. Також автодорога була покручена. Так, рухаючись по автошляху зі швидкістю близько 120 км/год., коли водій, керуючи автомобілем з вказаною швидкістю, входив у правий поворот то задню частину автомобіля занесло, так, що заднє праве колесо їхало по мокрому узбіччю, вкритому щебенем. В подальшому на автодорозі на певній протяжності мався лівий поворот, але оскільки автомобіль «Деу-Ланос» рухався з дуже великою швидкістю, то його не тільки задню частину, але й повністю праву бокову частину автомобіля на закругленні автодороги праворуч, понесло по узбіччю, де він в подальшому злетів в кювет з посадкою дерев та, проїхавши з початку між двома боковими деревами, подолавши відстань десь 8-10 метрів, зіткнувся з деревом лівою боковою частиною автомобіля. ОСОБА_3, вибравшись із автомобіля, вибіг на дорогу щоб когось зупинити та зупинив якийсь автомобіль із двома хлопцями, які в подальшому його та ОСОБА_2 відвезли до Боярської ЦРЛ, викликали карету швидкої медичної допомоги і працівників міліції. Після ДТП тривалий час перебував на лікуванні.

Претензій до ОСОБА_2 не має, просить призначити підсудному покарання не повязане з позбавленням волі.

У судовому засіданні були оголошені показання свідка ОСОБА_4 згідно ст.ст. 306,314 КПК України (а.с.42-44), який не може з`явитися у судове засідання у звязку зі смертю, що 18.03.2007 у нічний час він разом з ОСОБА_8 та молодим чоловіком на ім'я ОСОБА_3 відпочивали в м. Боярка. ОСОБА_9 за 00 год. 19.03.2007 року, вони їхали додому до ОСОБА_8, а саме в с. Забір'я Києво-Святошинського району Київської області на автомобілі марки «Део Ланос», який належить ОСОБА_8, по новій автодорозі від м. Боярка до с. Забір'я. Дана автодорога проходить через лісове насадження. Покриття автодороги асфальтне, на час руху йшов невеликий дощ. Автодорога має дві смуги руху, по одній в кожному напрямку, які розділені між собою лінією дорожньої розмітки. Але яка саме лінія дорожньої розмітки нанесена на проїжджу частину дороги не пам'ятає. В автомобілі ОСОБА_8 сидів за кермом автомобіля, на передньому пасажирському сидінні сидів ОСОБА_3, він перебував на задньому пасажирському сидінні, за сидінням водія. Рухаючись по автодорозі, він вперед автомобіля не дивився, як пам'ятає ,то дивися в сторону, через пасажирське скло. Під час руху відчув як на заокругленні автодороги під час повороту, автомобіль почало нести по автодорозі і відбулось зіткнення автомобіля з деревом на узбіччі. Зіткнення відбулось лівою боковою частиною автомобіля. Після зіткнення, через деякий час, біля них зупинився незнайомий автомобіль, водій та пасажир якого допомогли витягнути ОСОБА_8 з салону автомобіля, та на своєму автомобілі завезли його до Києво-Святошинської ЦРЛ. З часом приїхала карета швидкої допомоги, яка ОСОБА_3 забрала до Києво-Святошинської ЦРЛ. Після ДТП на амбулаторному чи стаціонарному лікуванні не перебував, до медичних закладів не звертався, медичну допомогу не отримував. Спиртних напоїв під час відпочинку не вживали. Претензій до водія ОСОБА_8 не має, та в подальшому мати не буде.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пояснили суду, що 18.03.2007 року близько 22-23 години в центрі м. Боярка біля магазину зустріли підсудного, який був з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Зустрівшись, спілкувалися. Потім ОСОБА_3, який чомусь агресивно себе вів по відношенню до присутніх, почав до всіх чіплятися з претензіями. ОСОБА_2 вирішив їхати додому. ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 сіли в автомобіль ОСОБА_2 марки ОСОБА_9, номерного знаку не памятають, та поїхали в сторону с. Забір`я. Вони ще деякий час побули в м. Боярка, потім сіли у свій автомобіль і також поїхали в напрямку с. Забір`я. По дорозі побачили, що машина під керуванням ОСОБА_2 вїхала в дерево в кюветі. Вони вийшли із автомобіля, почали викликати швидку, міліцію. Потім відвезли ОСОБА_2, який був без свідомості, до БЦРЛ. Хто відвозив до лікарні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не памятають. Стверджують, що перебуваючи біля магазину в м. Боярка, ОСОБА_2 алкогольних напоїв не вживав, в стані алкогольного спяніння не перебував.

Свідок ОСОБА_10 пояснив суду, що він працює лікарем-нейрохірургом в Боярській ЦРЛ. 19.03.2007 року він оперував підсудного. Підсудний мав тяжкі травми, його свідомість була порушена, мова нечітка, свідомість не ясна, знаходився в шоковому стані. В такому стані його дихання було поверхневим і тому проведена проба Рапопорта не може бути достовірною. З приводу того чи проводився аналіз крові ОСОБА_2 на стан алкогольного спяніння йому невідомо.

Свідок ОСОБА_11 пояснив суду, що він працює лікарем-хірургом в Боярській ЦРЛ. 19.03.2007 року у приймальному відділенні оглядав хворого ОСОБА_2, який поступив з тяжкими травмами після ДТП, ОСОБА_2 був у тяжкому стані, без свідомості. Запаху алкоголю він від ОСОБА_2 не відчував. Пробу Рапопорта проводила медсестра в його присутності, але в тому стані, в якому перебував підсудний, якісно зробити вказану пробу неможливо. У хворого було поверхневе дихання, тому при проведенні проби Рапопорта можлива помилка. Стосовно того чи проводився аналіз крові ОСОБА_2 на стан алкогольного спяніння йому невідомо.

Свідок ОСОБА_12 пояснила суду, що вона працює медичною сестрою в Боярській ЦРЛ. 19.03.2007 року вона чергувала на прийомному покої БЦРЛ. ОСОБА_2 вона не памятає. Оглянувши ксерокопію медичної картки ОСОБА_2, підтвердила, що її оформляла вона, результати проби Рапопорта також записувала вона, повідомила про ДТП чергового райвідділу міліції Орла. Стосовно того, як саме проводилась проба Рапопорта у ОСОБА_2, чи був він при свідомості чи ні вона сказати не може, оскільки не памятає.

Винність підсудного у вчиненні злочину також підтверджується іншими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

У протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 19.03.2007 року, фототаблиці до протоколу, протоколі додаткового огляду місця події від 24.03.2010 року, схемі до додаткового огляду місця події, фототаблиці до додаткового огляду місця події зафіксована обстановка на автодорозі м. Боярка с. Забір`я (а.с. 13-27).

Відповідно до протоколу огляду транспортного засобу і перевірки його технічного стану від 19.03.2007 року обєктом огляду є автомобіль марки «Део-Ланос» у якого деформовано передній лівий бік автомобіля, водійські дверки, передня ліва стійка, розбите лобове скло, відбитий бампер (а.с.28).

Відповідно до посвідчення водія ОСОБА_2 має право керування транспортними засобами (а.с.31).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль марки ОСОБА_9. 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 належить ОСОБА_2 (а.с. 32).

Відповідно до виписки № 2175 із медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_2 вбачається, що останній госпіталізований до Центральної районної лікарні Києво-Святошинського району 19.03.2007 року тілесними ушкодженнями, є відмітка про те, що на момент госпіталізації він знаходився в стані алкогольного спяніння відповідно до проведеної проби Рапопорта (а.с.35).

Із висновку експерта № 90/Д від 14.04.2010 року вбачається, що згідно наданій медичній документації у громадянина ОСОБА_3 мали місце поєднана краніоторокальна травма, відкрита черепно-мозкова травма, геморагічний забій лобної долі, вдавлений перелом лобної кістки з переходом на лобну пазуху і орбіту з права, пневмоцефалія, закрита травма грудної клітки, перелом 1-го ребра зліва. Діагностована черепно-мозкова травма відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, по критерію небезпеки для життя. Описані тілесні ушкодження спричинені тупими предметами, якими могли бути деталі салону автомобіля при зіткненні останнього з перешкодою (а.с.52-54).

Згідно висновку експерта № 335/Д від 04.09.2007 року у ОСОБА_13 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді: полі травми, відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, лінійного перелому лобної кістки, закритий перелом обох бедрених кісток із зміщенням уламків. Виявлені тілесні ушкодження спричинені тупими предметами . Діагностована відкрита черепно-мозкова травма відносить до тяжких тілесних ушкоджень, по критерію небезпеки для життя. Проба Рапопорта позитивна. (а.с.58-59).

Із висновку експерта № 214 А від 26.04.2010 року вбачається, що за даних дорожніх обставин автомобіль Деу перед початком бокового юзу рухався зі швидкістю більше 45…55 км/год. Водій автомобіля Деу повинен був діяти відповідно до вимог п.п.12.1 правил дорожнього руху України, тобто під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. При виконанні п. 12.1. Правил дорожнього руху України водій автомобіля Деу мав технічну можливість попередити зіткнення з деревом, на що у нього не було перешкод технічного характеру (а.с.66-69).

Відповідно до консультативного висновку спеціалістів в галузі судової медицини від 11.10.2010 року згідно представлених матеріалів в результатах огляду хворого ОСОБА_2 о 2.50 відсутні записи про проведення проби Рапопорта та її результати, відомості про стан спяніння є лише на титульному листі . При повторному огляді ОСОБА_2 він перебував у стані коми, а тому провести повторну пробу через 15-20 хв. не було можливості. ОСОБА_2 поступив з діагнозом полі травма, забій головного мозку, перелом кісток черепа, тазу, кінцівок, хоч і був у свідомості, однак контакту був недоступний. Малоймовірно, що людина з подібними травмами може дути через піпетку в пробірку протягом 20-30 секунд. Крім того, встановлення стану алкогольного спяніння проводилось всупереч діючій «Інструкції про порядок направлення громадян для огляду на стан спяніння в заклади охорони здоровя та проведення огляду з використанням технічних засобів» відповідно до якої якщо огляд у повному обсязі провести неможливо через характер спричинення особі травм, то в лікувальному закладі, в обовязковому порядку, проводяться дослідження для встановлення наявності (концентрації) алкоголю в біологічних середовищах організму. (а.с. 175-177).

Суд визнає, що підсудний, частково потерпілий, свідки давали суду правдиві показання, які відповідають фактичним обставинам справи , узгоджуються з іншими дослідженими доказами.

Показання потерпілого ОСОБА_3 про вживання алкогольних напоїв підсудним 18.03.2007 року безпосередньо перед подією, спростовуються показаннями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4

Аналіз зібраних та досліджених по справі доказів свідчить про те, що вина підсудного у вчиненні злочину доказана повністю, його дії судом кваліфікуються за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Суд виключає із предявленого ОСОБА_2 обвинувачення п.2.9 Правил дорожнього руху України, керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, оскільки дана обставина спростовується показаннями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4, які показали, що перебуваючи 18.03.2007 року близько 22-23 години в центрі м. Боярка, підсудний не вживав алкогольних напоїв, в стані алкогольного спяніння не перебував; показаннями свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, які пояснили, що підсудний, потрапивши до лікарні знаходився у затьмареній свідомості, його дихання було поверхневе, а тому проведена проба Рапопорта для встановлення стану алкогольного спяніння є недостовірною; консультативним висновком спеціалістів в галузі судової медицини від 11.10.2010 року (а.с.175-177).

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу підсудного.

Призначаючи покарання підсудному, суд бере до уваги, що вчинений злочин відноситься до тяжких, підсудний за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше не судимий, обставиною, яка помякшує покарання підсудного, є щире каяття, обставин, що обтяжують покарання, не встановлено, та призначає покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті 286 ч.2 КК України.

Однак, приймаючи до уваги, що виправлення підсудного можливе без відбування покарання, враховуючи, що даний злочин вчинений з необережності, щире каяття підсудного, позитивні характеристики, відсутність судимостей, а також те, що потерпілий не наполягає на позбавленні підсудного, суд приходить до переконання про можливість звільнення ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Зважаючи на тяжкі наслідки, що виникли в результаті порушення підсудним ПДР України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_2 додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк два роки.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ст. 81 КПК України.

Судові витрати підлягають стягненню з підсудного.

На підставі викладеного, керуючись ст.323-324 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_2 обовязки повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_14 на користь Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУМВС України в Київській області 656 грн. 88 коп. за проведення експертизи (а.с.65).

Речовий доказ по справі : автомобіль марки «Део-Ланос», державний номерний знак НОМЕР_3, залишити у користуванні засудженого ОСОБА_2 (а.с.29-30).

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом пятнадцяти діб з дня його проголошення.

Суддя : С.В.Хрипун