Єдиний унікальний номер (справа №) 216/1638/15-к
Номер провадження у суді 1-кп/216/277/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2015 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ДП "Криворізьке лісове господарство" - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000652 від 06.03.2015 року та №0000310 від 03.02.2015 року, об`єднані в одне провадження ухвалою суду від 03.04.2015 року,

про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився у с. Заградівка Високопільського району Херсонської області, українець, громадянин України, із середньою спеціальною освітою, не працюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , є інвалідом 3 групи, у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.309 та ч.2 ст.185 КК України

про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у м. Кривому Розі, українець, громадянину України, із середньою спеціальною освітою, непрацюючому, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

01 лютого 2015 року приблизно о 19.30 годин, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб, умисно з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна та обертання його на власну користь, шляхом вільного доступу проникли на територію ДП «Криворізьке лісове господарство», яка розташована за адресою вул. Піхотинська 55, Центрально-Міського району м. Кривого Рогу, та таємно викрали лісопосадкову машину 2СПН-1, інвентаризаційний № 304, 1992 року випуску, вартістю 810 гривень та три борони з культиватору парового КСН-3,0, інвентаризаційний № 359, 1991 року випуску, загальною вартістю 245 гривень, які належали ДП «Криворізьке лісове господарство», після чого з місця скоєння злочину втекли, розпорядившись викраденим за власним розсудом, чим завдали ДП «Криворізьке лісове господарство», збитку на загальну суму 1055 гривень.

06.03.2015 року, приблизно в 13:00 годин, ОСОБА_4 , знаходячись на житловому масиві Всебрацьке в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів для особистого вживання без мети збуту, у невстановленої слідством особи, за 500 гривень незаконно придбав наркотичний засіб канабіс в кількості приблизно 10 грам, що знаходився упакованим в аркуші білого паперу, який він помістив в праву зовнішню кишеню куртки, в яку був вдягнений. В цей же день, о 14:30 годин, знаходячись біля буд. № 44, розташованого по вул. Сиволапа в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, працівниками міліції був зупинений ОСОБА_4 , який на вимогу працівників міліції, в присутності двох понятих, з правої зовнішньої кишені куртки, яка була одягнена на ньому, видав суху зелену речовину рослинного походження, масою 10,432 грами, яка згідно висновку експерта №12/58-657 від 13.03.2015 року, є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабіс, маса якого у перерахунку на суху речовину становить 9,576 грам, який він незаконно придбав та зберігав для особистого вживання без мети збуту.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочинів, що йому інкримінуються визнав повністю, підтвердив свої показання, які давав під час досудового розслідування, фактичні обставини обвинувачення і пояснив, що дійсно вчинив вказані вище злочини за обставин, які вірно встановлені стороною обвинувачення та зазначені в кожному з двох обвинувальних актів, пояснив, що показання давав і дає добровільно, заборонених методів до нього зі сторони обвинувачення не застосовувалось. Обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про застосування ч.3 ст.349 КПК України, просив не досліджувати обставини справи, оскільки він фактичні обставини злочину визнає повністю. Прокурор дане клопотання підтримав. Інші учасники кримінального провадження проти клопотання не заперечували.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину, що йому інкримінується визнав повністю, підтвердив свої показання, які давав під час досудового розслідування, фактичні обставини обвинувачення і пояснив, що дійсно вчинив вказаний вище злочин за обставин, які вірно встановлені стороною обвинувачення та зазначені в обвинувальному акті, пояснив, що показання давав і дає добровільно, заборонених методів до нього зі сторони обвинувачення не застосовувалось. Обвинувачений ОСОБА_6 заявив клопотання про застосування ч.3 ст.349 КПК України, просив не досліджувати обставини справи, оскільки він фактичні обставини злочину визнає повністю. Прокурор дане клопотання підтримав. Інші учасники кримінального провадження проти клопотання не заперечували.

Суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо усіх фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що кожен обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності позиції кожного обвинуваченого, яким декілька разів кожному роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. Про добровільність позиції кожного обвинуваченого та про розуміння ними правових наслідків свідчить те, що обвинувачені цю позицію заявили і під час підготовчого судового засідання і під час судового розгляду, а також про це свідчать їх письмові клопотання. Кожен з обвинувачених систематично та послідовно протягом усього часу розгляду справи визнавав усі обставини справи, в тому числі щодо розміру майнової шкоди, а тому у суду не було сумнівів у їх волевиявленні.

Фактичні обставини стороною обвинувачення встановлені вірно, кожним обвинуваченим підтверджуються.

Ухвалюючи вирок, суд вважає, що мали місце діяння, які інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_4 . Ці діяння містять склади злочинів, передбачених ч.1 ст.309 КК України за ознаками: незаконного придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту та ч. 2 ст. 185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Ухвалюючи вирок, суд вважає, що мало місце діяння, яке інкримінується обвинуваченому ОСОБА_6 . Це діяння містить склад злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд виходить з меж, установлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховує положення Загальної частини Кримінального кодексу України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно ст. 66 КК України є його щире каяття у кожному вчиненому кримінальному правопорушенні та активне сприяння розкриттю кожного злочину. Обставин, які обтяжують покарання відповідно ст. 67 КК України, не встановлено.

Враховуючи обставини справи, ступінь тяжкості кожного вчиненого злочину, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який під наглядом лікаря-психіатра не перебував і не перебуває, перебуває під диспансерним наглядом з липня 2012 року з приводу поведінкових розладів внаслідок вживання опіоідів. Синдром залежності, за місцем проживання характеризується посередньо: скарг від сусідів немає, є інвалідом 3 групи за загальним захворюванням, має неповнолітнього сина ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.2 а.п. 70-73, 108), а також враховуючи думку представника потерпілого, який просив призначити покарання на розсуд суду, думку обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , які вважають покарання, яке просить прокурор, справедливим, суд вважає, що досягти мети покарання та виправлення обвинуваченого не можливо без ізоляції останнього від суспільства і йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі за кожен із злочинів. На підставі ч.1 ст.70 Кримінального кодексу України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим слід визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі. На підставі ст.75 Кримінального кодексу України слід звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд виходить з меж, установлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховує положення Загальної частини Кримінального кодексу України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_6 відповідно ст. 66 КК України є його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні та активне сприяння розкриттю кожного злочину. Обставин, які обтяжують покарання відповідно ст. 67 КК України, не встановлено.

Враховуючи обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який під наглядом лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебував і не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно (т.2 а.п. 61-63), має неповнолітнього сина ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також враховуючи думку представника потерпілого, який просив призначити покарання на розсуд суду, думку обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , які вважають покарання, яке просить прокурор, справедливим, суд вважає, що досягти мети покарання та виправлення обвинуваченого не можливо без ізоляції останнього від суспільства і йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі. На підставі ст.75 Кримінального кодексу України слід звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до п.9) ст. 100 КПК України.

Запобіжні заходи не обирались.

Державному підприємству «Криворізьке лісове господарство» завдано майнової шкоди на суму 1055 гривень, яка відшкодована частково у розмірі 81,67 гривень. Цивільний позов не було заявлено. Щодо клопотання представника потерпілого про відшкодування шкоди, заявлене у судових дебатах, то суд роз`яснює, що вирок не перешкоджає потерпілому у справі державному підприємству «Криворізьке лісове господарство» подати цивільний позов в загальному порядку, тобто згідно Цивільного процесуального кодексу України. Без цивільного позову суд не має права стягувати шкоду.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 374 Кримінального процесуального кодексу України,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України і призначити покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 Кримінального кодексу України і призначити покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 Кримінального кодексу України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.2) та 3) ч.1 ст.76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 614 (шістсот чотирнадцять) гривень 40 копійок документально підтверджених витрат на залучення експерта (т.1 а.п. 18).

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України і призначити покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.2), 3) та 4) ч.1 ст.76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та/або роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речові докази, а саме, речовину темно-зеленого кольору рослинного походження в кількості 9,576 грам знищити (т.1 а.п. 23, 24); одну борону, металевий ящик розмірами 1,5х0,9 метри, металеву раму, передані на зберігання потерпілому ДП «Криворізьке лісове господарство», вважати повентутими потерпілому (т.2 а.п. 19, 20).

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити право обвинуваченого подати клопотання про помилування Президенту України, право ознайомитись із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції (у разі перебування під вартою).

Суддя ОСОБА_1