___________ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
ОБЛАСТІ_______________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

" 28 "
лютого 2007 року

Колегія суддів
судової палати в
кримінальних справах
апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого -
Декайла П.В. суддів - Вавріва І.З., Подковського О.А. за участю прокурора -
Сліворської Г.Ю. потерпілого - ОСОБА_1 засудженого- ОСОБА_2

розглянула
у відкритому судовому засіданні в М.Тернополі кримінальну справу за апеляцією
засудженого ОСОБА_2 на вирок Тернопільського міськрайонного суду від 22 грудня
2006 року.

Цим вироком

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1, громадянина України, із середньою
освітою, одруженого, на утримані двоє неповнолітніх дітей, приватного
підприємця, жителя АДРЕСА_2, раніше не судимого, -- засуджено за ч.2 ст.286 КК
України із застосуванням ст. 69 КК України на 4 роки обмеження волі без
позбавлення права керувати транспортними засобами.

Судом постановлено стягнути з засудженого ОСОБА_2 682 грн.45 коп. судових витрат.

Вироком суду ОСОБА_2 визнано винним у вчинені злочину за
наступних обставин:

30 вересня 2006 року ОСОБА_2 керуючи технічно справним
автобусом ПАЗ- 672, рухаючись по ділянці автодороги
Стрий - Тернопіль, біля 20 години 30 хвилин проїжджаючи с Городище
Козівського району, в порушення п. 12.3 ПДР України, виявивши небезпеку для
руху, пішохода

Справа №
11 - 55, 2006 р. Головуючий
у І інстанції -Боднарук Б.В..

Категорія - ч.2
ст.286 КК України Доповідач-Декайло
П.В.

ОСОБА_3, який рухався по
проїжджій частині дороги з ліва на право, не вжив заходів для зменшення
швидкості, аж до повної зупинки транспортного засобу, а почав виконувати об'їзд
перешкоди з ліва. Тим самим ОСОБА_2 поставив себе в таку ситуацію, при якій вже
не зміг вжити заходів для зупинки керованого ним транспортного засобу, або
безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди, внаслідок чого скоїв
наїзд на пішохода ОСОБА_3

В результаті дорожньо - транспортної пригоди потерпілий
ОСОБА_3 отримав
тілесні ушкодження, від яких помер.

В апеляції засуджений ОСОБА_2 не оспорюючи доведеність винності та
кваліфікацію вчиненого ним злочину, просить змінити вирок Козівського районного
суду від 21 грудня 2006 року в частині призначеного йому судом першої інстанції
покарання, та застосувати ст.75 КК України - звільнити його від відбування
призначеного йому судом покарання з випробуванням. Покликається на те, що судом
при постановлені вироку не враховано, що у нього на утримані знаходяться двоє
неповнолітніх дітей та перестаріла мати, яка часто хворіє та потребує догляду,
потерпілий будь яких претензій до нього не має.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_2 який підтримав
подану ним апеляцію та вважає, що судом першої інстанції при постановлені
вироку не враховано всі обставин які пом"якшують покарання, просить вирок
суду в частині призначеного йому покарання змінити - застосувати до нього ст.75
КК України - звільнити його від відбування призначеного йому судом покарання з
випробуванням, пояснення потерпілого ОСОБА_1 який просить апеляцію
задовольнити, так як він просив суд першої інстанції не позбавляти волі ОСОБА_2, міркування
прокурора, яка вважає, що вирок суду першої інстанції є законним та
обґрунтованим, покарання призначено відповідно до вимог закону та не вбачає
підстав для його зміни, перевіривши матеріали справи та дослідивши наведені в
апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга
засудженого підлягає до задоволення.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_2 у скоєнні
злочину, за який його засуджено та кваліфікація його дій відповідає фактичним
обставинам справи, підтверджується сукупністю доказів, досліджених у судовому
засіданні, аналіз яким суд дав у вироку, і є обґрунтованим та в апеляції не
оспорюються.

Разом з тим суд, призначаючи ОСОБА_2 покарання, не в повній мірі врахував
ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані щодо особи винного та наявні
пом'якшуючі покарання обставини і не обговорив питання про можливість
виправлення і перевиховання засудженого без ізоляції від суспільства.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 щиро розкаявся
у вчиненому, усвідомив свою вину, позитивно характеризується, працює,
одружений, має на утримані двоє неповнолітню дітей та перестарілу маму,
потерпілий просить не обмежувати його волі.

При таких
обставинах колегія суддів вважає, що є усі підстави для застосування до
ОСОБА_2 ст.75 КК
України так як
виправлення засудженого можливе без відбування покарання, звільнивши
його від призначеного судом покарання 4 роки обмеження волі з випробуванням,

встановивши іспитовий строк 1 рік 6 місяців та поклавши на нього

обов'язки, передбачені п.п. 2, 3, 4
ч.І ст.76 КК України.

Керуючись
ст.ст.362, 365, 366, 367,373 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_2 задовольнити.

Вирок Козівського районного суду від 22 грудня 2006 року
змінити.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_2 від призначеного судом
покарання 4 роки обмеження волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий
строк 1 рік 6 місяців.

Відповідно
до п. п. 2, 3, 4 ч.І ст.76 КК України зобов"язати засудженого ОСОБА_2:

·
не виїжджати за межі України на постійне проживання без
дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

·
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про
зміну місця проживання, роботи або навчання;

·
періодично з'являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

В решті вирок
залишити без змін.