Справа №
11-7/2007 р. Головуюча у суді
1 інстанції суддя
Категорія: ст. 186 ч.2 КК України Доповідач апеляційної інстанції суддя
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного

суду Миколаївської області у складі:

головуючої: Погорєлової
Г.М.

суддів: Тимошевського
В.П., Тамбовцева
В.О.

прокурора: Данчука В.М.

потерпілого: ОСОБА_2

засудженого: ОСОБА_1

розглянула
у відкритому судовому засіданні у м. Миколаєві "09 " січня 2007 року кримінальну
справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Миколаївського районного суду
Миколаївської області від 27
вересня 2006 року,
яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,
уродженця с. Трихатське
Миколаївського району Миколаївської області, громадянина України, мешканця с Кринички
Миколаївського району Миколаївської області, раніше судимого: 2002 року
Миколаївським райсудом Миколаївської
області за ст. 185 ч.З КК
України на З роки позбавлення волі умовно з іспитовим строком на 2 роки; 2002 року
Миколаївським райсудом Миколаївської
області за ст. 185 ч.З, ст.
71 КК України на 3 роки 1 місяць
позбавлення волі, звільнений за постановою Арбузинського райсуду Миколаївської
області від 23.03.2006 року
умовно-достроково на 5 місяців 21 день;

засуджено за ч.2 ст. 186
КК України на 4 роки
позбавлення волі; відповідно до ст. 71
КК України частково приєднано покарання за вироком від 14.07.2003 року та остаточно
призначено 4 роки 5 місяців
позбавлення волі. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на відшкодування
матеріальної шкоди 780 грн.

Згідно вироку ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він в нічний час 25 травня 2006 року в с.
Кринички Миколаївського району Миколаївської області вчинив відкрите викрадення
майна потерпілого ОСОБА_2, чим заподіяв йому матеріальну шкоду на суму 780 грн.

В апеляції засуджений ОСОБА_1
просить скасувати обвинувальний
вирок та закрити провадження по справі, оскільки він на досудовому слідстві
підписував показання, в яких визнавав вину під фізичним та психологічним
впливом працівників міліції. Заперечує вину у вчиненні інкримінованих йому дій.
Вважає, що суд став на бік потерпілого і виніс необ'єктивний вирок, оскільки
він раніше судимий.

Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_1 на підтримку апеляції,
потерпілого ОСОБА_2, який заперечував проти її задоволення, міркування
прокурора про законність та обгрунтованість вироку, вивчивши матеріали
кримінальної справи та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що
вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про винність ОСОБА_1 у вчиненні відкритого викрадення майна
потерпілого ОСОБА_2 за обставин, наведених у вироку, підтверджені розглянутими
у судовому засіданні та викладеними у вироку доказами.

Доводи апеляції засудженого про те, що він не має відношення до
пограбування потерпілого позбавлені підстав.

Потерпілий ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що він чітко бачив обличчя
засудженого ОСОБА_1, який наздогнав його по дорозі додому, напав та відібрав
належні йому гроші в сумі 780
грн. При цьому, в процесі боротьби, він (потерпілий) зірвав з голови
нападника шапку чорного кольору, яку відніс до сільської ради.

Свідок ОСОБА_3 підтвердив, що він працює інструктором громадських формувань
при сільській раді і до нього 26
травня 2006 року
звернувся ОСОБА_2, повідомивши, що його пограбував ОСОБА_1. На місці злочину
потерпілий підібрав шапку останнього.

Згідно висновку судово-медичної імунологічної експертизи (а.с.51-55)
вилучені при огляді шапки об'єкти №№
1-5, є волоссям з голови людини. При порівняльному дослідженні волосся,
вилученого з шапки та зразків волосся з голови ОСОБА_1 встановлено, що вони
схожі між собою по основним вивченим морфологічним ознакам.

При наявності таких даних ОСОБА_1 обґрунтовано визнано судом винним у грабежі, поєднаному з насильством, яке не є
небезпечним для здоров'я потерпілого, вчиненому
повторно з кваліфікацією дій за ч.2 ст.186 КК України.

Покарання ОСОБА_1 призначено
відповідно до вимог ст. 65 КК України з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу засудженого
та обставин, що обтяжують покарання.

Порушень вимог кримінально-процесуального
законодавства, які тягнуть скасування вироку по
справі, перевіркою матеріалів справи не встановлено.

Таким чином, колегія суддів не
вбачає підстав для скасування вироку із закриттям провадження по справі, як про
це ставиться питання в апеляції засудженого.

На підставі викладеного, керуючись
ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а вирок Миколаївського районного суду Миколаївської області
від 27 вересня 2006 року щодо засудженого ОСОБА_1 -без
зміни.