Номер провадження: 1-кп/511/35/15
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.02.2015 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Роздільна Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Павлівка Роздільнянського району Одеської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, але проживаючого у фактичних шлюбних відносинах, маючого на утриманні 2-х неповнолітніх дітей, працюючої по найму, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 13.02.2004р. Ширяївським районним судом Одеської області за ч.3 ст.152, ст.69 КК України до 2-х років позбавлення волі; 31.07.2007р. Роздільнянським районним судом Одеської області за ч.3 ст.186 КК України до 4-х років позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 10.06.2010р. за постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 03.06.2010р. на не відбутий строк 7 місяців 24 дні,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України,
Обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчинені злочину визнав, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, що дійсно в ніч на 16.07.2014р., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, зайшов до подвір`я потерпілого ОСОБА_4 , вибив рукою вхідні двері в будинок, вдарив потерпілого в обличчя металевою мискою, побачив під стінкою велосипед, сів на нього та поїхав додому. Наступного дня добровільно видав велосипед працівникам міліції. Але пояснив, що проник до житла потерпілого не з ціллю вчинення викрадення майна, а розібратись з потерпілим за чутки, які він про нього розповсюджує по селу. А коли побачив велосипед, вирішив його забрати, так як у нього боліли ноги, а додому йти було ще далеко. При цьому його бачила матір потерпілого ОСОБА_7 , яка не спала та сварилась з ним, щоб він покинув будинок. У вчиненому щиро розкаявся, попросив вибачення у потерпілого та його матері.
Крім визнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненні злочину підтверджується дослідженими судом доказами, зокрема, показаннями потерпілого та письмовими доказами.
Так, потерпілий ОСОБА_4 суду пояснив, що дійсно 16.07.2014р. близько 02.00 год. ОСОБА_5 вибив вхідні двері в будинку, де він проживає з хворою матір`ю, та нічого не говорячи, вдарив його в обличчя металевою мискою, яка стояла в коридорі. Він вискочив з будинку та побіг до сусідів за допомогою, а коли повернувся, ОСОБА_5 продовжував стояти в коридорі та триматись руками за стіл. Тоді він побіг до інших сусідів, а коли повернувся, ОСОБА_5 та велосипеда вже не було. Його мати ОСОБА_7 сказала, що ОСОБА_5 взяв велосипед та пішов. Наступного дня працівники міліції повернули йому велосипед, який їм віддав ОСОБА_5 . Зазначає, що вони з ОСОБА_5 примирились, пішли до міліції забрати заяву про вчинення злочину, але її вже зареєстрували. ОСОБА_5 відшкодував йому також і моральну шкоду, спричинену злочином. ОСОБА_5 він простив, просить його суворо не карати, не обирати йому покарання, пов`язане з реальним позбавлення волі.
Також вина обвинуваченого в інкримінованому йому злочині підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами по справі, а саме:
- протоколом огляду місця події від 17.07.2014р. - житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , вхідні двері в який на момент огляду пошкоджені, з фототаблицею (а.с.101-105);
- протоколом огляду від 17.07.2014р. речового доказу велосипеду марки Україна, який ОСОБА_5 добровільно видав працівникам міліції, з фототаблицею та паспортом (а.с.106-108);
- довідкою про вартість велосипеда (а.с.109);
- зберігальною розпискою потерпілого про повернення йому велосипеду (а.с.77);
- постановою від 17.07.2014р. про приєднання речового доказу металевої миски білого кольору (а.с.71);
- протоколом огляду від 17.07.2014р. речового доказу металевої миски, якою ОСОБА_5 вдарив потерпілого в обличчя, з фототаблицею (а.с.110-111);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 26.08.2014р. за участю обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_7 , в ході якого учасники експерименту на місці показали та розказали, як ОСОБА_5 16.07.2014р. о 02.00 год. відкрито, в присутності свідка ОСОБА_7 , заволодів велосипедом потерпілого ОСОБА_4 , проникнувши до його житла та вдаривши його металевою мискою в обличчя, з фототаблицею до нього (а.с.112-120).
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні вище зазначеного злочину та кваліфікує його дії за ст.186 ч.3 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) за кваліфікуючою ознакою - поєднане з проникненням в житло - в межах пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення.
Суд не приймає до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що він проник до житла потерпілого, не маючи корисного наміру, а такий намір виник у нього вже в приміщенні будинку, оскільки таки покази спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який суду показав, що ніяких чуток по селу він про ОСОБА_5 не розповсюджував, вони в дружніх або ворожих стосунках один з одним не перебували, між собою не спілкувались, ОСОБА_5 до нього ніяких претензій з приводу чуток не заявляв. Крім того, проникнувши до будинку, ОСОБА_5 також нічого з приводу будь-яких чуток не говорив, сварок не затівав, а мовчки вдарив його металевою мискою та забрав велосипед.
При вирішенні питання про призначення покарання, суд відповідно до ст.ст.65-67 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, наслідки злочину.
Обвинувачений ОСОБА_5 фактично свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав, щиро розкаявся у вчиненому, на стадії досудового розслідування активно сприяв розкриттю злочину, добровільно видав викрадений велосипед, крім того, добровільно відшкодував потерпілому моральну шкоду, спричинену злочином, про що є відповідна розписка потерпілого (а.с.68), потерпілий його простив, з ним примирився та просить не позбавляти обвинуваченого свободи, надати йому ще один шанс виправитись, призначити йому покарання з випробувальним терміном, умовно. Крім того, ОСОБА_5 має постійне місце проживання, має сім`ю, у нього на утриманні знаходиться цивільна дружина ОСОБА_8 та двоє малолітніх дітей - дочка 2011 р.н. та син 2013р.н., що підтверджується довідкою Степанівьскої сільської ради №901 від 11.12.2014р. (а.с.47) та свідоцтвами про народження дітей (а.с.48,49), за місцем проживання характеризується задовільно (а.с.75). За місцем відбуття покарання за попередній злочин характеризується позитивно як особа, яка сумлінною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення, за що був звільнений від відбування покарання умовно-достроково (а.с.85,86). ОСОБА_5 має незадовільний стан здоров`я, під час відбування покарання йому був встановлений діагноз «Бронхіальна астма, легенева персистируюча течія, легеневе загострення. Дихальна недостатність 1-ступеню», з приводу якого він двічі проходив лікування у Дарївській виправній колонії №10 Херсонської області. (а.с.87). На теперішній час ОСОБА_5 продовжує хворіти, наблюдається у лікарів. Йому встановлений діагноз «Хронічне обструктивне захворювання легенів з частими загостреннями….Дихальна недостатність ІІ ступеню» (а.с.95-98). Крім того, перебуваючи з 02.09.2014р. під домашнім арештом, ОСОБА_5 міру запобіжного заходу не порушував, вчасно з`являвся за викликами до суду, дотримувався порядку в залі суду.
Вказані обставини суд вважає пом`якшуючими покарання ОСОБА_5 .
Обтяжуючими покарання обставинами суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Крім того, при призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_5 має непогашені судимості за вчинення особливо тяжкого та тяжкого злочинів (а.с.73), але враховує також той факт, що ОСОБА_5 за вчинення вказаних злочинів був покараний та відбув реальні покарання.
Враховуючи наявність декілька пом`якшуючих покарання обставин, які істотно знижують суспільну небезпеку вчиненого, та обтяжуючу покарання обставину по справі, особу винного, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливо без ізоляції його від суспільства і необхідним та достатнім для його виправлення буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ст..186 ч.3 КК України з застосуванням ст.75 КК України з максимальним терміном випробування та покладенням на нього обов`язків відповідно до ст.76 КК України.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст..100 КПК України.
Судові витрати по справі відсутні.
Цивільний позов не заявлено.
Що стосується запобіжного заходу стосовно обвинуваченого, то під час досудового розслідування йому було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, якій продовжений судом при розгляді кримінального провадження до 28.02.2015р. включно. Враховуючи той факт, що частина ризиків, передбачених ст..177 КПК України, на які вказував прокурор, а саме: вчинення тяжкого злочину, наявність непогашених судимостей, схильність до вчинення злочинів, відсутність постійного місця роботи - не відпали, суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до набрання вироком суду законної сили.
Керуючись ст.ст.369-376, 392, 393, 395 КПК України, суд , -
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки та з покладенням, відповідно до п.3,4 ч.1 ст.76 КК України, обов`язку повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді домашнього арешту, заборонивши обвинуваченому залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 в період з 20.00 год. до 06.00 год. ранку щодня.
Речовий доказ: велосипед марки «Україна» вважати повернутим потерпілому ОСОБА_4 .
Речовий доказ металеву миску білого кольору ємкістю 1л, яка зберігається в камері речових доказів знищити після набрання вироком законної сили.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1