Справа № 4/1901/27/2012
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" липня 2012 р. Бережанський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючої - судді Данилів О.М.

при секретарі Соколовській Н.Я.

з участю прокурора Бабія Т.І.

захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережанах подання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, пенсіонера, розлученого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимого,-

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Бережанського РВ УМВСУ звернувся до суду з поданням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_2, який обвинувачується в тому, що 3 червня 2012 року, близько 1 години ночі, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, разом із співмешканкою ОСОБА_3 знаходився по місцю свого проживання в ІНФОРМАЦІЯ_3, і скориставшись безпорадним станом останньої, оскільки вона перебувала в стані алкогольного сп'яніння, без її згоди умисно ввів в її пряму кишку фалоімітатор, чим умисно спричинив їй травматичний розрив прямої кишки, тобто заподіяв їй тілесні ушкодження, що ускладнилися гнійно-запальними процесами в ушкоджених тканинах і розвитком розлитого серозно- гнійного перитоніту. З отриманими тілесними ушкодженнями ОСОБА_3 звернулася за наданням медичної допомоги в Бережанську ЦРКЛ, де її було прооперовано з приводу отриманих травм та вилучено з тіла згаданий предмет.

Згідно висновку експерта № 1066 від 21 червня 2012 року встановлено, що згідно з медичними даними медичної карти № 0003026 стаціонарного хворого у ОСОБА_4 при госпіталізації 3 червня 2012 року в 12 год. у відділення анестезіології та інтенсивної терапії Бережанської ЦРКЛ було виявлене поранення м'яких тканин і органів тазу у вигляді тріщин і розривів слизової оболонки відхідника, розривів передньої стінки ампули прямої кишки і сечо - статевої (тазової) очеревини в ділянці прямокишково-маткової заглибини (дугласового простору), що проникало в порожнину малого тазу (нижній поверх черевної порожнини). Зазначені ушкодження ускладнилися гнійно-запальними процесами в ушкоджених тканинах і розвитком розлитого серозно- гнійного перитоніту (запалення очеревини), у зв'язку з чим 3 червня 2012 року ОСОБА_3 за життєвими показами проведене невідкладне оперативне втручання - лапаротомія (розкриття черевної порожнини) з ушиванням розривів стінки прямої кишки та сечо статевої очеревини і накладанням сигмо стоми (зовнішньої калової нориці). Вид ушкоджень і їх локалізація, наявність в порожнині прямої кишки стороннього предмету конусоподібної форми довжиною 21 см., що через ушкодження стінки кишки проникав в порожнину малого тазу та був видалений під час оперативного втручання, дозволяють стверджувати, що поранення м'яких тканин і органів тазу в ОСОБА_3 утворилися від дії вищевказаного предмету, введеного через відхідник в пряму кишку. Це поранення, зважаючи на описану в медичній карті виразність гнійно-запальних процесів у травмованих тканинах, ОСОБА_3 отримала відносно незадовго до звернення за медичною допомогою, не виключено З червня 2012 року близько 1 години. Спричинене ОСОБА_3 проникаюче поранення м'яких тканин і органів тазу відповідно до змісту п.2.1.3. «к»Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень належить до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

З приводу вищевказаного 11 червня 2012 року відносно ОСОБА_2 порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ст. 128 КК України. 27 червня 2012 року його дії перекваліфіковано на ч. 1 ст. 121 КК України, а 11 липня 2012 року відносно ОСОБА_2 порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 153 КК України та цього ж дня вищевказані кримінальні справи об`єднано в одне провадження.

Необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий обгрунтовує тим, що ОСОБА_2 вчинив умисний тяжкий злочин, передбачений ч.І ст. 121 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п'яти до восьми років, та злочин, передбачений ч. 1 ст. 153 КК України за який передбачено покарання до пяти років позбавлення волі. Обвинувачений зловживає спиртними напоями, а на грунті пияцтва постійно здійснює психологічний тиск на потерпілу та її родичів з метою примушування їх до дачі неправдивих показів, а тому, перебуваючи на волі, він може продовжувати свою злочинну діяльність та перешкоджати встановленню істини по справі.

В судовому засіданні слідчий СВ Бережанського РВ УМВСУ та прокурор подання підтримали і просять його задоволити.

Обвинувачений щодо вирішення подання покладається на думку суду

Захисник обвинуваченого просить у задоволенні подання відмовити, поскільки ОСОБА_2 вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, хворіє і є інвалідом 3-ої групи.

Розглянувши подання та долучені до нього матеріали, заслухавши слідчого СВ Бережанського РВ УМВСУ, думку прокурора, захисника та обвинуваченого, суд вважає, що подання є підставне з таких підстав.

Згідно із ст.ст. 148-150,155 КПК України, запобіжний захід у вигляді взяття під варту застосовується за наявності достатніх підстав вважати, що особа буде намагатися ухилитися від слідства і суду або від виконання процесуальних дій, перешкоджати встановленню істини по справі або продовжувати злочинну діяльність.

У відповідності до ст. 149, ч. 2 ст. 148 КПК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у звязку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст. 149 КПК України, можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обовязків, що випливають із ч.2 ст.148 КПК, його належної поведінки і коли є достатні підстави вважати, що ця особа може ухилитися від слідства й суду або виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини по справі чи продовжувати злочинну діяльність.

Із подання слідчого СВ Бережанського РВ УМВСУ та долучених до нього письмових пояснень ОСОБА_5, ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_3 видно, що обвинувачений ОСОБА_2, зловживаючи алкоголем постійно здійснює психологічний тиск на потерпілу з метою примушування її до дачі неправдивих показів, у звязку з чим остання побоюється за своє життя та здоровя.

Акт огляду № 458 спеціальної медичної комісії КУТОР Тернопільського обласного наркологічного диспансеру від 5 липня 2012 року свідчить про те, що ОСОБА_2 зловживає алкоголем та страждає розладами психіки і поведінки внаслідок вживання алкоголю, страждає синдромом залежності.

Висновком судово-психіатричної експертизи № 420, проведеної 5 липня 2012 року Тернопільською обласною комунальною клінічною психоневрологічною лікарнею встановлено, що ОСОБА_2 з врахуванням його неадекватної емоційної поведінки рекомендовано провести стаціонарну судово-психіатричну експертизу на базі Хмельницької психіатричної лікарні № 1 с. Скаржинці.

Із рапорта слідчого СВ Бережанського РВ УМВСУ ОСОБА_7 на імя начальника Бережанського РВ УМВСУ видно, що обвинувачений ОСОБА_2 чинить постійний психологічний тиск на потерпілу вимагаючи в останньої змінити дані нею раніше покази; він намагається примусово забрати ОСОБА_3 із села Словятин в м. Бережани, щоб постійно контролювати її дії, а тому забороняє їй спілкуватися з дочкою. Потерпіла боїться ОСОБА_2 у звязку з чим не може приїхати в лікувальний заклад для проходження необхідного їй медичного обстеження.

При обранні запобіжного заходу обвинуваченому суд враховує те, що ОСОБА_2 вчинив умисний злочин, який відноситься до категорії тяжких, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від пяти до восьми років, що обвинувачений зловживає алкоголем та на грунті пияцтва постійно здійснює психологічний тиск на потерпілу та її родичів з метою примушування її до дачі неправдивих показів, погрожує їм, а тому він, перебуваючи на волі, може перешкоджати встановленню істини по справі та продовжувати свою злочинну діяльність у зв`язку з чим суд вважає, що заходи, не повязані з ізоляцією ОСОБА_2 на період розслідування, результату можуть не дати. За таких обставин для забезпечення виконання процесуальних рішень по справі і усунення можливості для ОСОБА_2 перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність, суд вважає, що йому слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно з протоколом про затримання ОСОБА_2 фактично затримано 17 липня 2012 року, а тому строк тримання під вартою належить обчислювати з цієї дати.

Виходячи з викладеного, на підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63,129 Конституції України, керуючись ст.ст. 148-150, 155 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Подання задоволити.

Обрати щодо ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, пенсіонера, розлученого, раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді взяття під варту з утриманням в СІЗО м.Чорткова Тернопільської області.

Термін тримання під вартою обчислювати з 17 липня 2012 року з часу фактичного затримання до спливу строків, визначених у законі.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд на протязі трьох діб з дня її проголошення шляхом подачі апеляції.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_8