Справа № 450/1870/13-к Провадження №
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2013 Пустомитівський районний суд
Львівської області у складі:

головуючого - судді - Данилів Є.О.

при секретарі - Ориняк Н.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Пустомити
обвинувальний акт у кримінальному
провадженні за ч. 1 ст. 128 КК України,
внесене до Єдиного реєстру досудових
розслідувань за №0000453 від 21.04.2013р.
відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
с.Оброшине, Пустомитівського району,
Львівської області, українця,
громадянина України, освіта середня,
одруженого, не працюючого, військово не
зобов'язаного, не судимого,
зареєстрованого та проживаючого за
адресою: АДРЕСА_1,

який обвинувачується у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ст. 128 КК України

сторони кримінального провадження:

прокурор - Проць С.В.

обвинувачений - ОСОБА_1

захисника - ОСОБА_2

в с т а н о в и в :

21.04. 2013 року о 01:15 год. ОСОБА_1,
перебуваючи по АДРЕСА_2, в ході
словесного конфлікту, що раптово виник
між ним та ОСОБА_3, на ґрунті особистих
неприязних відносин, який переріс у
бійку, умисно, наніс один удар лівою
рукою в обличчя ОСОБА_3, в результаті
чого останній впав та отримав тілесні
ушкодження у вигляді перелому заднього
краю лівої великогомілкової кістки,
струс головного мозку, синець та
поверхневі рану на слизівці верхньої
губи, садна на обличчі, на руках та
передній поверхні лівого коліна,
синець на правій руці. Згідно висновку
експерта № 58/2013 від 23 квітня 2013 року
перелом ноги - тілесне ушкодження
середнього ступеня тяжкості по ознаці
довготривалого розладу здоров'я. Струс
головного мозку, синець та садна -
тілесне ушкодження легкого ступеня
тяжкості. Перелом заднього краю
великогомілкової кістки, який
відноситься до середнього ступеня
тяжкості міг виникнути при
підошвинному підвертанні стопи. Тобто,
умислу в обвинуваченого на заподіяння
потерпілому тілесних ушкоджень
середнього ступеня тяжкості не було.
Таким чином, ОСОБА_1 вчинив необережне
середньої тяжкості тілесне ушкодження,
тобто кримінальне правопорушення,
передбачене ст. 128 КК України.

У судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_1 вину у вчиненні
інкримінованого йому кримінального
правопорушення визнав повністю та
пояснив, що 21.04.2013 року о 01:00 год. він
повертався додому на автомобілі із
своєю теперішньою дружиною ОСОБА_4.
Їхали по вул. Грушевського, в с.
Оброшине, Пустомитівського району,
Львівської області. По центрі
проїжджої частини дороги йшов ОСОБА_3,
тому обвинувачений зупинився біля
нього. При цьому потерпілий підійшов до
передньої правої дверки автомобіля.
Обвинувачений та потерпілий
привіталися пожаттям рук через опущене
скло дверей автомобіля. Потерпілий
оперся на двері та обізвав
обвинуваченого «ОСОБА_1», на що ОСОБА_4
зробила йому зауваження, відразу після
зробленого зауваження потерпілий
почав чіплятися до ОСОБА_4. Потерпілому
обвинуваченим було зроблено
зауваження щодо його поведінки. На
зауваження потерпілий не реагував,
тому обвинувачений вийшов із
автомобіля для того аби заспокоїти
потерпілого. В цей час потерпілий
припинив чіплятися до ОСОБА_4 та
відійшов ближче до тильної сторони
автомобіля. Обвинувачений зустрівся з
потерпілим біля багажника автомобіля з
правої сторони. На місці події було
темно. Декілька секунд обвинувачений
словесно конфліктував з потерпілим
тоді останній схопив обвинуваченого за
правий рукав шкіряної куртки в області
ліктя та правою рукою наніс удар в
обличчя обвинуваченому, останні
встоявши на ногах наніс потерпілому
удар у відповідь правою рукою в
обличчя. Потерпілий від отриманого
удару впав та відразу піднявся, встав
на ноги та продовжував ображати
обвинуваченого.

У зв'язку із образою обвинувачений
наніс потерпілому ще один удар правою
рукою в обличчя. Від отриманого удару
потерпілий впав на землю та одразу
підвівся, на цьому конфлікт був
вичерпаний. Після зазначеного
конфлікту обвинувачений автомобілем
від'їхав кілька метрів назад та
зупинився на узбіччі. Через невеликий
проміжок часу по вулиці із низу в
напрямку автодороги Львів-Самбір йшли
чотири або три жінки та два хлопців,
одна із жінок - ОСОБА_5, яка є дружиною
потерпілого підійшла до останнього та
за кілька секунд підійшла до
обвинуваченого з питаннями чому
останній бив її чоловіка також почала
дряпати обвинуваченого по обличчі.
Відразу із автомобіля вийшла дружина
обвинуваченого ОСОБА_6, яка захистилася
за обвинуваченого. Між ОСОБА_4 та ОСОБА_5
виникла шарпанина, яка тривала кілька
секунд, оскільки обвинувачений із
присутніми жінками розборонили ОСОБА_4
з ОСОБА_5. Після завершення конфлікт
обвинувачений сів в салон автомобіля
та побачив, що на межі проїжджої
частини лежить потерпілий, який був при
свідомості та його піднімали присутні
жінки. У вчиненому кається та просить
його суворо не карати.

Судом у судовому засіданні з'ясовано,
що обвинувачений правильно розуміє
зміст обставин кримінально
провадження та у добровільному порядку
без будь-якого тиску дає свої
пояснення, обвинуваченому зрозуміло,
що при апеляційному розгляді справи
він буде обмежений у праві на
оскарження обставин кримінального
провадження.

З'ясувавши думку учасників процесу, які
не заперечують проти не дослідження
доказів, які ніким не оспорюються, суд
прийшов до висновку про необхідність
визнати недоцільним дослідження
доказів, які ніким не оспорюються, у
відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК
України.

Таким чином, суд вважає, що стороною
обвинувачення повністю доведена вина
ОСОБА_1 у заподіянні ОСОБА_3
необережного тілесного ушкодження
середнього ступеня тяжкості, тобто у
вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ст. 128 КК
України.

За кримінальне правопорушення вчинене
ОСОБА_1, останній підлягає покаранню,
при визначені виду та міри покарання
суд бере до уваги суспільну небезпеку
кримінального правопорушення,
характер вчиненого злочинного діяння,
особу обвинуваченого, обставини, що
обтяжують та пом'якшують покарання
обвинуваченого.

ОСОБА_1 - вину у вчинені кримінального
правопорушення визнав, активно сприяв
органам досудового розслідування у
розкритті кримінального
правопорушення, ці обставини
враховуються судом, як такі, що
пом'якшують покарання обвинуваченого.

На підставі вищенаведеного,
враховуючи:

особу обвинуваченого:

який характеризується позитивно
/характеристика ОСОБА_1 від 16.05. 2013 року
вид. Оброшинською сільською радою, вих.
№ 273/;

раніше не судимий /Довідка 5-21052013/46024 УІТ
ГУМВСУ у Львівській області станом на
21.05. 2013 року/;

на наркологічному та психо -
неврологічному обліку не числиться
/Довідка № 1122 від 20.05. 2013 року/;

обставини вчинення кримінального
правопорушення, відсутність обставин,
що обтяжують покарання обвинуваченого,
беручи до уваги те, що прямого умислу на
вчинення кримінального
правопорушення, передбаченого ст. 128 КК
України в обвинуваченого не було,
оскільки кримінальне правопорушення
вчинене обвинуваченим є необережним
злочином, те, що обвинувачений не має
постійного місця праці, суд прийшов до
висновку, що виправлення
обвинуваченого можливе без обмеження
від суспільства та вважає за необхідне
обрати йому покарання в межах санкцій
статті КК, яка передбачає
відповідальність за вчинене ним
кримінальне правопорушення у виді
громадських робіт.

ОСОБА_1 обрано запобіжний захід у виді
особистого зобов'язання, судом
встановлено, що підстав для зміни чи
відміни такого запобіжного заходу до
вступу вироку у законну силу немає,
клопотань про зміну чи відміну
запобіжного заходу обраного
обвинуваченому до суду від учасників
процесу не надходило.

У кримінальному провадженні
цивільного позову прийнятого до
розгляду немає.

Судових витрат у кримінальному
провадженні немає.

Речові докази у кримінальному
провадженні відсутні

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374 КПК України,
суд,-

п р и с у д и в :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ст. 128 КК України та
призначити йому покарання у виді 150 /ста
п'ятдесяти / годин громадських робіт.

Запобіжний захід до вступу вироку у
законну силу засудженому ОСОБА_1
залишити без змін особисте
зобов'язання.

На вирок може бути подана апеляція до
апеляційного суду Львівської області
через Пустомитівський районний суд
Львівської області протягом 30 днів з
дня його проголошення, а засудженим до
позбавлення волі, в той же строк з часу
вручення копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після
закінчення строку його оскарження.

СуддяЄ. О. Данилів