№ провадження 1-кп/646/767/2014
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.11.2014 року Червонозаводський
районний суд міста Харкова у складі
головуючого судді Міндарьової М.Ю., за
участю секретаря судових засідань
Ротач К.О.., прокурора Біленського А.К.,
обвинуваченого ОСОБА_2, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в місті Харкові кримінальне
№00001082 від 28.03.2013 року за
обвинуваченням ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця села Караван
Нововодолажського району Харківської
області, громадянина України, українця,
який зареєстрований та мешкає за
адресою: АДРЕСА_1 в силу ст. 89 КК України
раніше не судимого, у вчиненні
кримінального правопорушення
передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,-

встановив:

28.03.2013 року близько 01.00 год. ОСОБА_2,
перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, знаходячись за адресою:
АДРЕСА_2, діючи умисно, з метою
тимчасового користування, проти волі
власника, разом зі знайомим ОСОБА_3
підійшов до автомобіля НОМЕР_1, який був
припаркований біля вказаного будинку,
що належить на праві власності ОСОБА_4,
вартістю згідно висновку експертизи №
135 від 05.04.2013 року - 12020 грн., та сказав
ОСОБА_3, що автомобіль належить його
батькові і що на ньому можна покататися
та попросив ОСОБА_3 сісти за кермо, на що
той погодився.

Відкривши двері водія, які були не
зачинені на замок автомобіля НОМЕР_2,
ОСОБА_3 сів за кермо, ОСОБА_2 сів на
пасажирське сидіння та пошкодивши
замок запалювання, з'єднав дроти,
запустив двигун автомобіля і разом з
ОСОБА_3, який був переконаний, що машина
належить батькові ОСОБА_2, поїхали по
місту Харкову. Тим самим ОСОБА_2
незаконно заволодів вказаним
транспортним засобом. Рухаючись на
викраденому автомобілі по вулиці
Сумській у місті Харкові ОСОБА_2 разом з
ОСОБА_3 затримали працівники ДАІ.

Обвинувачений ОСОБА_2 в судовому
засіданні повністю визнав свою вину у
вчиненні інкримінованого
кримінального правопорушення в межах
висунутого обвинувачення та в ході
допиту дав суду показання як це
викладено у даному вироку.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений
повністю визнав свою вину у вчиненні
злочину в межах висунутого
обвинувачення, його показання в
судовому засіданні відповідають
фактичним обставин справи, положення ч.
3 ст. 349 КПК України обвинуваченому та
іншим учасникам судового розгляду
роз'яснені, і вони не наполягали на
досліджені інших доказів у справі, при
цьому у суду не було сумнівів в
добровільності та істинності їх
позиції, суд визнав недоцільним
дослідження решти доказів щодо
фактичних обставин вчинення злочину,
які сторонами кримінального
провадження не оспорювались.

Визнавши показання обвинуваченого
ОСОБА_2 допустимим доказом у справі, суд
приходить до висновку про доведеність
його вини у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, а
саме - незаконне заволодіння
транспортним засобом.

При призначенні покарання суд, у
відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК
України, враховує ступінь тяжкості та
конкретні обставини вчинення злочину,
дані, які характеризують особу
обвинуваченого ОСОБА_2, наявність
обставин, що пом'якшують та обтяжують
покарання.

Відповідно до положень статті 12 КК
України, ОСОБА_2 вчинив злочин
середньої тяжкості, судимість за
раніше вчинений злочин погашена, на
обліку у лікаря нарколога та психіатра
не перебуває.

Обставиною, що обтяжує покарання
ОСОБА_2 є скоєння злочину в стані
алкогольного сп'яніння, обставин, що
пом'якшують його покарання,
передбачених ст. 66 КК України, судом не
встановлено.

Визначаючи вид та міру покарання суд
керується положеннями частини 2 статті
50 КК України відповідно до якої
покарання має на меті не тільки кару,
а й виправлення засуджених, а також
запобігання вчиненню нових злочинів
як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи те, що відповідно до
зазначеної норми Закону суд призначає
більш суворий вид покарання з числа
передбачених за вчинений злочин лише у
разі якщо менш суворий вид покарання
буде недостатній для виправлення особи
та попередження вчинення нею нових
злочинів, суд вважає можливим
призначити ОСОБА_2 покарання у виді
обмеження волі в межах санкції ч.1
статті 289 КК України.

Судові витрати підлягають стягненню з
засудженого.

Керуючись ст. ст. 370, 371, ч. ч. 2, 3 ст. 373, ст.
374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК
України, та призначити йому покарання у
виді обмеження волі строком на 3 ( три)
роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 від
відбування покарання, призначеного по
даному вироку суду звільнити з
випробуванням, якщо він протягом
випробувального терміну строком 2 (два)
роки не скоїть нового злочину та
виконає покладені на нього обов'язки.

Згідно статті 76 КК України покласти на
наступні обов'язки:

· не виїжджати за межі України
на постійне проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції;

· повідомляти
кримінально-виконавчу інспекцію про
зміну місця проживання, роботи або
навчання;

· періодично з'являтися для
реєстрації в кримінально-виконавчій
інспекції.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судові витрати за проведення експертиз
по кримінальному провадженню №
0001082 від 28.03.2013 року у згальній
сумі 1 076, 20 грн. ( одна тисяча сімдесят
шість гривень 20 копійок).

Вирок набирає законної сили через
тридцять днів з дня його проголошення,
у разі не подачі на нього апеляції.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Харківської області
через Червонозаводський районний суд
міста Харкова шляхом подачі апеляції
протягом тридцяти днів з дня його
проголошення.

Суддя:
М.Ю.
Міндарьова