Справа № 478/164/14-к Провадження № 1-кс/478/21/2014 року.
У Х В А Л А

22.01.2014 року. Слідчий суддя Казанківського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши скаргу ОСОБА_5 , який є захисником ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про незаконне затримання та негайне звільнення підозрюваного, -

встановив:
До суду звернувся захисник затриманого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_5 зі скаргою, в якій посилаючись на відсутність підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.208 КПК України, для затримання особи без рішення суду, просив визнати затримання 21 січня 2014 року ОСОБА_6 , незаконним та негайно звільнити його з-під варти за спливом 72 годин.

В судовому засіданні захисник скаргу підтримав, пояснив, що його підзахисного затримали працівники міліції 21 січня за підозрою у вчиненні злочину 15 січня 2014 року, хоча на цей час були відсутні підстави передбачені статтею 206 КПК України.

Затриманий ОСОБА_6 з позицією захисника був згодний.

Слідчий пояснила, що ОСОБА_6 був затрниманий 21 січня 2014 року безпосередньо після вчинення злочину і особа, якій затриманий збув наркотичний засіб, вказала на нього. Затримання відбулось безпосередньо після вчинення злочину ОСОБА_6 .

Покурор вважав скаргу безпідставною, просив в її задоволенні відмовити.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до положень ч.2 ст.207 КПК, Кожен має право затримати без ухвали слідчого судді, суду будь-яку особу, крім осіб, зазначених у статті 482 цього Кодексу: 1) при вчиненні або замаху на вчинення кримінального правопорушення; 2) безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення чи під час безперервного переслідування особи, яка підозрюється у його вчиненні.

Згідно положень п. 2 ч.1 ст.208 КПК Уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин. Тобто відповідно до вказаних положень затримання здійснюється під час вчинення злочину особою, або безпосередньо після його вчинення.

Крім того, відповідно до ч.5 ст.208 Про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим.

Згідно ч.1 ст.42 КПК, Підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276 - 279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, або особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.

Тобто, у разі затримання особа, вона набуває статусу підозрюваного, при цьому суть підозри викладається в протоколі затримання, як підстави затримання.

Як вбачається з протоколу затримання, протоколів проведення оперативної закупівлі від 21 січня та від 15 січня 2014 року, ОСОБА_6 в ці дні збував ОСОБА_7 наркотичний засіб: 15 січня за 500 грн. та 21 січня за 300 грн. В ці дні одразу після придбання наркотичного засобу Сідоров повідомляв, що наркотики йому збув ОСОБА_6 .

Взакані матеріали свідчать, що про вчинення злочину ОСОБА_6 уповноваженим особам Казанківського РВ УМВС України в Миколаївській області достовірно стало відомо та задокументовано 15 січня 2014 року. Проте за вчинення вказаного злочину ОСОБА_6 затримано лише 21 січня, про що зазначено в протоколі затримання збут наркотичних засобів за 500 гривень.

Досліджені матеріали справи свідчать, що 21 січня ОСОБА_6 затриманий за вчинення кримінального правопорушення вчиненого 15 січня, а тому на час його затримання були відсутні такі обов`язкові підстави затримання як безпосередність і щойність вчинення кримінального правопорушення особою.

Не приймається до уваги пояснення слідчого, що затримання ОСОБА_6 21 січня 2014 року здійснено за вчинений ним щойно збут наркотичних засобів ОСОБА_7 , про що останній повідомив працівників міліції, оскільки ця підстава в порушення вимог ч.5 ст.208 не відображена в протоколі затримання.

Враховуючи викладене, в зв`язку з тим що в протоколі затримання ОСОБА_6 від 21.01.2014 року не відображено, як підставу його затримання, вчинення ним щойно злочину збут наркотичних засобів за 300 грн., а мається посилання на злочин вчинений 15 січня 2014 року збут наркотичних засобів за 500 гривень, скарга в частині звільнення затриманого підлягає задоволенню, оскільки слідчим в належній формі не доведено існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді (п.1 ч.5 ст.206 КПК).

Оскільки слідчий суддя не може прийняти рішення про визнання незаконним затримання так як воно не відноситься до переліку рішень встановлених ч.2 ст.307 КПК України за наслідками розгляду скарги, в задоволенні скарги в частині визнання незаконним затримання слід відмовити.

Враховуючи викладене, скаргу слід задовольнити частково.

Керуючись ст. 206, 208, 306, 372, 376 КПК України,

ухвалив:
Скаргу захисника ОСОБА_5 , який є захисником ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про незаконне затримання та негайне звільнення затриманого, задовольнити частково.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затриманого по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000022, звільнити з-під варти в залі суду.

В задоволені скарги в іншій частині відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1