Номер провадження: 11-кп/785/350/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.04.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу прокурора прокуратури м. Одеси з нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях та інших примусових заходів ОСОБА_8 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 29.01.2015 року, якою задоволено клопотання засудженої:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась у с. Мариново Березівського району Одеської області, громадки України, українки, з середньою спеціальною освітою, розлученої, яка має на утриманні доньку 2001 р.н., яка зареєстрована та мешкала за адресою: АДРЕСА_1 ,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Звільнено засуджену ОСОБА_7 від відбування покарання з місць позбавлення волі умовно-достроково на не відбутий строк 5 (п`ять) місяців 20 (двадцять) днів, -

встановила:
З матеріалів справи та ухвали суду першої інстанції вбачається, що вироком Березівського районного суду Одеської області від 10.04.2014 року ОСОБА_7 засуджено за ст.ст. 186 ч.3, 304 ч.2, 70 ч.1 КК України до 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання 19.01.2011 р., кінець строку 19.07.2015 р.

Засуджена ОСОБА_7 відбуває покарання у Чорноморській виправній колонії УДПтСУ в Одеській області № 74 з 03.10.2014 року.

Розглянувши клопотання засудженої, районний суд прийшов до висновку про те, що засуджена ОСОБА_7 довела своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці та підлягає звільненню умовно-достроково на не відбутий строк.

Не погодившись з прийнятим рішенням прокурор, який приймав участь у розгляді справи в суді першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій він просить вказану ухвалу суду скасувати, як незаконну і необґрунтовану, призначити новий розгляд справи у суді першої інстанції, посилаючись на те, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам Кримінального кодексу України та Кримінально-виконавчого кодексу України, вказуючи, що під час перебування в Одеському слідчому ізоляторі на засуджену ОСОБА_7 накладено 7 стягнень за зберігання заборонених предметів, в тому числі 3 рази вона поміщалася до карцеру. Засуджена ОСОБА_7 відбуває покарання у Чорноморській виправній колонії (№74) не довготривалий час з 03.10.2014. За час відбування покарання заходи заохочення до засудженої ОСОБА_7 не застосовувалися, порушень режиму під час відбування покарання не допущено. Засуджена ОСОБА_9 працевлаштована робочою в майстерні установи з 21.10.2014. Однак, сам факт працевлаштування засудженої ОСОБА_7 не свідчить про сумлінне ставлення останньої до праці. В ході судового розгляду стан виконання нею виробничих показників не досліджувався. Таким чином, на думку апелянта, відсутні дані, які можуть служити чинником для визнання поведінки засудженої ОСОБА_7 такою, яка свідчить про її виправлення.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив про її задоволення, засуджену ОСОБА_7 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про необхідність залишення її без задоволення з наступних підстав.

Оскаржувана ухвала місцевого суду є обґрунтованою та належним чином вмотивованою.

Відповідно до ч.2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

На момент винесення оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, 29.01.2015 року, ОСОБА_7 відбула 4 роки 10 днів, тобто більш 3/4 строку покарання, і до відбуття покарання залишилось 5 місяців 20 днів позбавлення волі.

Згідно характеристики, затвердженої начальником установи відбування покарання ЧВК-74, ОСОБА_7 по прибутті до установи працевлаштована у майстерні, заохочень та стягнень не має, режим утримання не порушувала, за характером спокійна, дотримується норм санітарної та особистої гігієни, приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу Духовне відродження.

Відповідно до довідки про заохочення та стягнення, у ОСОБА_7 всі стягнення погашені та заохочень немає.

З пояснень ОСОБА_7 в судовому засіданні апеляційного суду вбачається, що всі стягнення вона отримала ще під час знаходження в слідчому ізоляторі за зберігання мобільного телефону, який вона використовувала для спілкування з дітьми. Вказані стягнення давно погашені. У виправній установі вона не мала жодного стягнення. Вона сумлінно працювала в майстерні та постійно перевиконувала норми виробітки.

За таких обставин, місцевий суд дійшов правильного висновку про те, що засуджена ОСОБА_7 довела своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці та підлягає звільненню умовно-достроково на не відбутий строк.

Доводи апеляційної скарги прокурора свого підтвердження не знайшли.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду Одеської області, -

ухвалила:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури м. Одеси з нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях та інших примусових заходів ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 29.01.2015 року, якою задоволено клопотання засудженої ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та звільнено засуджену ОСОБА_7 від відбування покарання з місць позбавлення волі умовно-достроково на не відбутий строк 5 (п`ять) місяців 20 (двадцять) днів без змін.
Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4