Справа № 199/551/15-к
ВИРОК
іменем України
27.03.2015 року місто Дніпропетровськ

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпропетровська кримінальне провадження № 0001360 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новоолександрівки, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, розлученого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , а проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , судимого:

-15.03.2005 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська за ст.ст.187 ч.2, 69 КК України до 6 років позбавлення волі;

-28.08.2009 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ст.ст.263 ч.1,187 ч.2,71, 81 ч.4 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією особистого майна, звільнений 27.02.2014 року по відбуттю строку покарання;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , який двічі судимий за умисне тяжке насильницьке корисливе кримінальне правопорушення, скоїв корисливе кримінальне правопорушення за наступними обставинами.

Так, ОСОБА_5 , 10.06.2014 року близько 10-10 годин, знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , з корисливого мотиву, повторно, таємно викрав чуже майно, яке належало потерпілій ОСОБА_4 ноутбук марки «НР» вартістю 4697,00 грн.

Розпоряджаючись викраденим майном, ОСОБА_5 продав ноутбук за 600 грн, а гроші витратив на особисті потреби.

Обвинувачений ОСОБА_5 провину визнав повністю. Суду показав, що дійсно він, при обставинах, місті та часу, викладених у обвинувальному акті, скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_4 відпочиває у своїй кімнаті, викрав її ноутбук марки «НР», який згодом продав за 600 грн, гроші витратив на особисті потреби.

У відповідності з ч.3 ст.349 КПК України, суд, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вважає, що на підставі ч.1 ст.337 КПК України, вина ОСОБА_5 , в межах висунутого за ч.2 ст.185 КК України обвинувачення відповідно обвинувального акту, підтверджується доказами, отриманими під час кримінального провадження, долученими судом та дослідженими під час судового розгляду:

- показаннями суду потерпілої ОСОБА_4 , що 10.06.2014 року приблизно о 05-00 вона, разом з ОСОБА_5 , своєю рідною сестрою та її співмешканцем, перебували у її квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , де відпочивали. Приблизно о 13-00 годині 10.06.2014 року, після того як вона прокинулась, помітила відсутність на столі її ноутбуку марки «НР» та дізналась у телефонному режимі від ОСОБА_5 , що він його викрав;

- висновком судово-товарознавчої експертизи № 01-15 від 19.01.2015 року, що майновий збиток по середньо ринковій вартості на території України, спричинений ОСОБА_4 згідно вартості ноутбуку марки «НР», який вона придбала 02.12.2012 року, станом на момент скоєння кримінального правопорушення, тобто 10.06.2014 року, складає 4697,00 грн;

- речовими доказами - документами на ноутбук марки «НР», - інструкцією по експлуатації та товарним чеком від 02.12.2012 року, які надані потерпілою ОСОБА_4 в підтвердження, що в неї був у власності зазначений ноутбук.

Оцінюючи докази, суд вважає що дії ОСОБА_5 повинні бути кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), скоєне повторно.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про його особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Для вибору такого покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого злочину.

Відповідно до положень ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність, а загальні засади призначення покарання спрямовані на забезпечення принципів законності, обґрунтованості, індивідуалізації, гуманності і справедливості, співмірності покарання.

Призначаючи покарання суд враховує обставини, що пом`якшують покарання: ОСОБА_5 провину визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся, добровільно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, дав критичну оцінку своєї злочинної поведінки шляхом повного визнання вини і готов нести кримінальну відповідальність, добровільно своїми діями оказав допомогу на досудовому розслідуванні і суду у виясненні обставин скоєння кримінального правопорушення, які мають суттєве значення для повного його розкриття, повідомивши про обставини, час та місце скоєння кримінального правопорушення, не перешкоджав слідству, висловив жаль з приводу вчиненого.

Під час судового розгляду ОСОБА_5 щиро каявся, що характеризує його суб`єктивне ставлення як винної особи до вчиненого злочину, та означає, що обвинувачений визнав свою вину за усіма пунктами висунутого проти нього обвинувачення, дав правдиві свідчення, щиро жалкував про вчинене, негативно оцінював злочин, бажає виправити ситуацію, яка склалася, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Також, призначаючи покарання ОСОБА_5 суд враховує, що обвинувачений не має не відбутого строку покарання, що він скоїв тільки один епізод злочину середньої тяжкості, від якого тяжких наслідків не настало.

ОСОБА_5 має постійне місце проживання, на обліку нарколога, психіатра не перебуває, крім того, відсутні відомості про його притягнення до адміністративної відповідальності з часу звільнення з місця позбавлення волі до часу затримання, відсутні інші відомості, які компрометують його як особу, відсутні інші кримінальні провадження у відношенні нього та він під адміністративним наглядом не перебував.

Таким чином, обставини, пом`якшуючи покарання та інші данні, характеризуючи особу підсудного, пом`якшують покарання, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, та надають право суду, враховуючи, також, думку потерпілої ОСОБА_4 про призначення покарання обвинуваченому пов`язане з його реальним позбавленням волі, що після звільнення з місць позбавлення волі і через нетривалий час, ОСОБА_5 , маючи не зняту та не погашену в установленому порядку судимість обвинувачений, скоїв нове кримінальне правопорушення, за місцем свого мешкання характеризується незадовільно, призначити обвинуваченому ОСОБА_5 найбільш м`яке покарання, передбачене санкцією ч.2 ст.185 КК України, у вигляді арешту на певний строк.

При цьому, суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта з боку Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства Юстиції України у розмірі 196,80 гривень (а.с.148).

Керуючись ч.2 ст.110, ст.ст.368, 369,370,371,373,374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити покарання у вигляді 6 (шести) місяців арешту.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 відчислювати з часу приведення вироку до виконання та затримання засудженого органом внутрішніх справ.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта з боку Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства Юстиції України у розмірі 196,80 гривень

У відповідності з п.7 ч.9 ст.100 КПК України - документи на ноутбук марки «НР», - інструкцію по експлуатації та товарний чек від 02.12.2012 року, залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Обвинувачений, прокурор та потерпіла мають право подати апеляційну скаргу на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська до апеляційного суду Дніпропетровської області.

На підставі ч.6 ст.376 КПК України потерпіла має право отримати копію вироку в суді, а копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1