Борзнянський районний суд
Чернігівської області
Справа №1/2503/5/11
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2011 р. Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Луговця О.А.

при секретарі Чорнуха Н.О.

з участю прокурора Савченко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзна кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, розлученого, проживає в цивільному шлюбі, має 1 неповнолітню дитину, непрацюючого, раніше не судимого в силу ст.89 КК України,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_6, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, неодруженого, проживає в цивільному шлюбі, має 1 неповнолітню дитину, працюючого різноробочим ТОВ «Головеньківське Плюс», раніше не судимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

07 серпня 2010 року близько 16-00 год. ОСОБА_1 за попередньою змовою з ОСОБА_2, перебуваючи біля ставка, який знаходиться по вул. Червоноармійська с. Головеньки Борзнянського району Чернігівської області, з пасовища таємно викрали трьох гусей вартістю 270 грн., які належали ОСОБА_3, чим заподіяли їй матеріальну шкоду в зазначеному розмірі.

Підсудний ОСОБА_1 в судовому засіданні винним себе в пред'явленому обвинуваченні визнав повністю і пояснив, що 07 серпня 2010 року він разом з ОСОБА_2 ловили рибу на місцевому ставку. Близько 16-00 год. він запропонував ОСОБА_2 викрасти гусей, які знаходилися на пасовищі поблизу ставка, на що останній погодився. Вони впіймали трьох гусей та віднесли в господарство ОСОБА_2, де сховали в мішок, а потім перенесли до нього додому. Один з гусей задушився й вони його з'їли, а решту гусей віддали ОСОБА_4, щоб вона їх продала. Через деякий час ОСОБА_4 повернулась і віддала гроші в сумі 30 грн., пояснивши, що продала гусей ОСОБА_5; на виручені гроші придбали горілки, яку розпили. Розкаюється в скоєному. Цивільний позов потерпілої визнає.

Підсудний ОСОБА_2 в судовому засіданні винним себе в пред'явленому обвинуваченні визнав повністю і пояснив, що 07 серпня 2010 року він разом з ОСОБА_1 ловили рибу на місцевому ставку. Близько 16-00 год. ОСОБА_1 запропонував йому викрасти гусей, які знаходилися на пасовищі поблизу ставка, на що він погодився. Вони впіймали трьох гусей та віднесли до нього додому, де сховали в мішок, а потім перенесли до господарства ОСОБА_1 ОСОБА_5 з гусей задушився й вони його з'їли, а решту гусей віддали ОСОБА_4, щоб вона їх продала. Через деякий час ОСОБА_4 повернулась і віддала гроші в сумі 30 грн., пояснивши, що продала гусей ОСОБА_5; на виручені гроші придбали горілки, яку розпили. Розкаюється в скоєному. Цивільний позов потерпілої визнає.

З'ясувавши думку учасників судового розгляду про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що підсудні ОСОБА_1, ОСОБА_2 повністю визнали свою вину в інкримінованому їм діянні та цивільний позов потерпілої, не піддають сумніву й не оспорюють фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному висновку, вірно розуміють зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції підсудних, а тому відповідно до ч.3 ст.299 КПК України суд вважає за недоцільне проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись лише показаннями підсудних та матеріалами справи, які характеризують особи підсудних і стосуються цивільного позову потерпілої.

Заслухавши підсудних, дослідивши матеріали справи, суд находить, що винність ОСОБА_1, ОСОБА_2 в пред'явленому їм обвинуваченні, крім власного визнання ними своєї вини в судовому засіданні, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, які є належними, достатніми, допустимими, достовірними.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що підсудні ОСОБА_1, ОСОБА_2 своїми умисними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна з врахуванням ознаки попередньої змови групи осіб, скоїли злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, і їх дії органом досудового слідства кваліфіковані вірно.

Вирішуючи питання за вид та міру покарання підсудним, суд приймає до уваги ступінь тяжкості скоєного ними злочину, який згідно ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, пом'якшуючі та обтяжуючі обставини, особи винних.

Як особи, підсудні за місцем проживання характеризуються негативно, крім того, ОСОБА_2 за місцем роботи характеризується задовільно; ОСОБА_1 раніше не судимий в силу ст.89 КК України, ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності притягується вперше.

Обставиною, що пом'якшує покарання обох підсудних, є їх щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання підсудних, є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Таким чином, виходячи з тяжкості вчиненого підсудними злочину, наявності пом'якшуючої та обтяжуючої обставин, осіб винних та їх ставлення до вчиненого ними діяння, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_1, ОСОБА_2 найбільш м'який вид покарання, передбачений санкцією ч.2 ст.185 КК України, яким є арешт в його мінімальному розмірі.

Потерпілою ОСОБА_3 було заявлено цивільний позов про стягнення з підсудних матеріальної шкоди, заподіяної злочином, в розмірі 270 грн. (а.с.22), але згідно розписки від 29.12.2010р. вказана сума збитків потерпілій відшкодована в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.323-324 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) місяців арешту.

ОСОБА_2 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) місяців арешту.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід у відношенні засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2 залишити попередній тримання під вартою в Новгород-Сіверській установі виконання покарань №31 Управління ДДУПВП у Чернігівській області.

Строк відбуття покарання засудженим ОСОБА_1, ОСОБА_2 рахувати з часу їх затримання - з 27 грудня 2010 року.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Чернігівської області через Борзнянський районний суд на протязі 15 діб з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя Борзнянського районного суду О.А.Луговець