Справа № 565/868/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 липня 2015 року м. Кузнецовськ
Кузнецовський міський суд Рівненської області
в особі судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
за ст.186 ч.3 КК України,
в с т а н о в и в :
13 квітня 2015 року біля 11год. 12хв. ОСОБА_5 з метою крадіжки, через незамкнуті двері проник у будинок АДРЕСА_3 , звідки умисно з корисливих мотивів таємно повторно, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, шляхом вільного доступу із жіночої сумки викрав 7500 грн., чим завдав потерпілому ОСОБА_4 майнової шкоди на суму 7500 грн.
Потерпілий ОСОБА_4 в суді повністю підтримав свій цивільний позов. З його показань вбачається, що в той день 13.04.2015р. він із онуками та зятем сиділи на подвір`ї вищевказаного будинку потерпілого. Онук потерпілого сказав, що стоїть дядько. Потерпілий глянув і побачив того самого чоловіка, що уже заходив до його будинку в лютому, коли після виявлення його потерпілим, вдавав, що ніби то необхідна вода для автомобіля. Побачивши обвинуваченого, потерпілий крикнув «стій». Тоді ОСОБА_5 побіг. Потерпілий з онуками і зятем кинулися за ним. Коли потерпілий вийшов на вулицю, то вже обвинуваченого не бачив, а бачив тільки іншого чоловіка, що накульгував. Повернулися в будинок, щоб подивитися, що там викрадено. Тоді дочка потерпілого виявила, що із її сумочки було викрадено 7500 грн., а 400 грн. були залишені в сумці. Кошти, що були викрадені, привезла дочка потерпілому для його лікування і тому потерпілий вважає, що ці кошти належали йому та саме йому завдано шкоди злочином. За твердженням ОСОБА_4 та обставина, що кошти знаходилися в сумці дочки, не змінює істотних обставин, оскільки фактично кошти викрадені в нього. Потерпілий вважає, що ОСОБА_5 чув, що йому кричали «стій». Сестра обвинуваченого обіцяла шкоду відшкодувати, але цього не здійснено.
Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.05.2015р. підтверджено, що потерпілий ОСОБА_4 впізнав ОСОБА_5 , як особу, яка 13.04.2015р. викрала із його будинку 7500грн.
Дослідженими в суді даними протоколу огляду від 30.04.2015р. та даними відеозапису з камер відеонагляду з подвір`я потерпілого, доводиться, що дійсно у вказаний у формулюванні обвинувачення час ОСОБА_5 заходив у двір до будинку потерпілого та, через де-який час, підбігцем вийшов із-за будинку, швидким кроком пішов до фіртки, через яку покинув двір та далі пішов по вулиці.
Здійснивши, відповідно до встановлених у ст.337 КПК меж, судовий розгляд на підставі обвинувального акта від 30.06.2015р. суд, згідно із положеннями ст.337 ч.3 КПК, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і основоположних свобод вбачає підстави та змінює правову кваліфікацію діяння ОСОБА_5 із грабежу, поєднаного з проникненням у житло, вчиненого повторно ст.186 ч.3 КК України на кваліфікацію його діяння за ст.185 ч.3 КК України, - як крадіжка, поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно. Вирішуючи питання правової кваліфікації кримінального правопорушення, суд враховує роз`яснення, надані судам у п.4 ППВСУ від 06.11.2009р. №10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» про те, що крадіжку і грабіж потрібно вважати закінченими з моменту, коли винна особа вилучила майно і мала реальну можливість розпоряджатися чи користуватися ним. Дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами і, незважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати як грабіж, а в разі застосування насильства чи висловлювання погрози його застосування - залежно від характеру насильства чи погрози - як грабіж чи розбій. Коли винна особа вже отримала реальну можливість розпорядитися чи користуватися протиправно вилученим майном, але застосовує насильство лише з метою уникнення затримання, її дії не можуть визнаватися грабежем, поєднаним з насильством. Залежно від способу вилучення майна вони можуть розцінюватись як крадіжка або грабіж.
З показань обвинуваченого в суді вбачається, що він, перебуваючи в будинку переконався у відсутності сторонніх осіб. Це свідчить про направленість умислу ОСОБА_5 на вчинення саме крадіжки, а не грабежу. Заволодівши грошовими коштами, обвинувачений поклав їх до кишені свого одягу ще в будинку потерпілого, після чого вийшов із будинку. Отже, крадіжка є закінченою, оскільки ОСОБА_5 уже заволодів майном та мав можливість ним розпорядитися. З показань потерпілого, а також із інших наданих суду стороною обвинувачення доказів, не встановлено, що ОСОБА_5 , розпочавши викрадення майна таємно у разі його виявлення потерпілим продовжив свої діяння з метою заволодіння майном. Крім того, в суді не спростовані доказами доводи обвинуваченого, який заперечував відкритий спосіб вчиненого ним викрадення грошей потерпілого. З показань ОСОБА_4 теж слідує висновок, що він та його близькі побачили ОСОБА_5 , коли той уже покинув будинок, тобто, коли уже виконав повністю об`єктивну сторону крадіжки. Твердження потерпілого про те, що обвинувачений чув і бачив, що його намагалися зупинити, заперечується самим обвинуваченим та не підтверджується іншими об`єктивними доказами, а тому є непереконливим для суду та, відповідно не може покладатися в основу висновків суду по справі.
Отже, суд, заслухавши і проаналізувавши показання обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_4 , дослідивши та оцінивши інші докази у справі приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні крадіжки грошей повторно, поєднаної із проникненням у житло, тобто злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України.
Обираючи вид та міру покарання ОСОБА_5 суд враховує, що він вчинив тяжкий злочин проти відносин власності, особу винного, а також обставину, що пом"якшує покарання. Обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин не встановлено.
Пом`якшуючою покарання ОСОБА_5 обставиною є щире каяття. Та обставина, що обвинувачений не згідний із правовою кваліфікацією його діяння, визнаючи фактичну сторону кримінального правопорушення, окрім способу викрадення, не усуває вищезазначеної пом`якшуючої покарання обставини, про яку вказано і в обвинувальному акті.
Обвинувачений ОСОБА_5 не працевлаштований, негативної характеристики за зареєстрованим місцем проживання немає. ОСОБА_5 має непогашені судимості за злочини проти власності та знову вчинив корисливий злочин. Наведене свідчить про сформованість стійкої направленості особистості ОСОБА_5 на вчинення злочинів корисливого характеру і про підвищений ступінь його суспільної небезпечності. Отже, є підстави, з метою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів, обрати ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, з поміщенням до кримінально-виконавчої установи закритого типу, на рівні нижньої межі санкції ст.185 ч.3 КК України.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 підлягає частковому задовольненню.
Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Обвинувачений визнає цивільний позов потерпілого у частині відшкодування майнової шкоди повністю: 7500 грн. В ході судового розгляду доведено, що потерпілий ОСОБА_4 зазнав майнової шкоди у вищевказаному розмірі і на час вирішення справи не отримав відшкодування. Сторонами не оспорюється розмір майнової шкоди, тому є підстави для задоволення позову в цій частині. Суд вбачає причинний звязок між зазначеною матеріальною шкодою і вчиненим ОСОБА_5 злочином.
Згідно із ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі відшкодовується особою, яка її завдала. Статтею 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми.
На думку суду, внаслідок вчиненої ОСОБА_5 крадіжки потерпілий ОСОБА_4 зазнав душевних страждань у зв`язку з протиправною поведінкою обвинуваченого щодо нього. ОСОБА_4 зазнав витрат особистого часу на відновлення порушених прав, переніс незручності і переживання у зв`язку з заволодінням обвинуваченим коштами, які потерпілий мав витратити собі на лікування.
Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, що підлягає стягненню, суд виходить із того, що шкода завдана умисними злочинними діями, враховує глибину душевних страждань. Потерпілий не зазнав істотного порушення нормальних звичних життєвих звязків. Суд, керуючись засадами розумності та справедливості, вважає, що на відшкодування моральної шкоди в користь потерпілого ОСОБА_4 слід стягнути 1000 грн.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд, -
з а с у д и в :
ОСОБА_5 визнати винуватим у доведеному в суді обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з поміщенням до кримінально-виконавчої установи закритого типу.
Зарахувати у строк відбуття покарання обвинуваченому час тримання його під вартою і рахувати строк відбування покарання ОСОБА_5 з 27 травня 2015 року.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_5 залишити той же тримання під вартою.
Стягнути із ОСОБА_5 у користь ОСОБА_4 7500 (сім тисяч п`ятсот) гривень відшкодування майнової шкоди та 1000 (одну тисячу) гривень відшкодування моральної шкоди.
У решті позовних вимог ОСОБА_4 - відмовити за безпідставністю.
Речовий доказ: диск із відеозаписом зберігати в матеріалах кримінальної справи.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Кузнецовський міський суд Рівненської області. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

С у д д я :