Справа
№ 1-22 2007 p.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2007 р. Березанський
районний суд Миколаївської області

в складі: головуючої-судді - Гапоненко Н.О.

при секретарі -
Потриваєвій М.А.

з участю
прокурора - Васильчик О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Березанка справу про
обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Вербове Ананьївського
району Одеської області, громадянина України, освіта середня,
військовозобов»язаного, не одруженого, на утриманні 1 неповнолітня дитина, не працюючого,
в силу ст. 89 КК України не судимого, проживає : АДРЕСА_1

у
вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,-

встановив:

Згідно з виконавчим листом № 2-206 від 18.09.1998 року,
виданим Березанським районним судом Миколаївської області, ОСОБА_1.
зобов»язаний виплачувати на користь ОСОБА_2. аліменти на утримання дочки ОСОБА_3.,ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 14 частини
всіх видів заробітку. З 01.10.2005 року по 01.08.2006 року ОСОБА_1. злісно
ухиляється від виплати аліментів на утримання доньки, будь-якої допомоги не
надає, на неодноразові виклики до відділу ДВС не з»являвся, письмово
попереджався про кримінальну відповідальність у разі невиплати аліментів.
Заборгованість ОСОБА_1. по сплаті аліментів за вказаний період складає 1679
грн. 11 коп.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1. вину свою визнав
повністю, пояснивши, що аліменти не сплачував в зв»язку з відсутністю
офіційного заробітку, до Центру зайнятості населення не звертався, так як
підробляв по найму, проте грошей на утримання дитини не сплачував.

Крім визнання вини підсудним, його вина у вчиненні
злочину підтверджується матеріалами справи.

Згідно з попередженням ДВС у Березанському районі
(а.с.14-15), ОСОБА_1. неодноразово попереджався відділом ДВС Березанського РУЮ
про необхідність працевлаштування та про кримінальну відповідальність за злісне
ухилення від сплати аліментів.

З
врахуванням доказів по справі, суд кваліфікує дії підсудного за ч.1 ст. 164 КК
України, як злісне ухилення від сплати аліментів на утримання дитини.

Призначаючи підсудному покарання необхідне і достатнє для
його виправлення і попередження нових злочинів, суд враховує, що вчинений ним
злочин відноситься до категорії невеликої тяжкості, особу підсудного, його
задовільну характеристику.

Обставин,
що пом»якшують або обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи тяжкість злочину, особу підсудного, обставини
справи, суд вважає за можливе призначити йому покарання у вигляді обмеження
волі та на підставі ст.75 КК України звільнити підсудного від відбування
покарання з випробуванням.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України суд,-

засудив:

Визнати
ОСОБА_1 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.І ст.164 КК України і
призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого від
відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного
року шести місяців іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає
покладені на нього обов'язки. На підставі ст.76 КК України покласти на
засудженого такі обов»язки : повідомляти органи кримінально-виконавчої системи
про зміну місця проживання, періодично з'являтися для реєстрації у вказані
органи.

Строк
відбування покарання обчислювати з моменту проголошення вироку.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного
суду Миколаївської області протягом 15 діб з моменту його проголошення шляхом
подачі апеляції через місцевий суд.