Справа № 369/897/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/570/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 3 16.06.2015

УХВАЛА
Іменем України
16 червня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі :
головуючого- судді : - ОСОБА_2
суддів : - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі : - ОСОБА_5
за участю прокурора : - ОСОБА_6
захисника : - ОСОБА_7
представника потерпілого
ОСОБА_8 ОСОБА_9
потерпілих : - ОСОБА_10 , ОСОБА_8
засудженого : - ОСОБА_11
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0003193 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_11 на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 березня 2015 року, яким,
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баштанка Миколаївської області, українця, громадянина України, який має неповну середню освіту, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком від 06.09.2012 року Святошинського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 152 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого умовно-достроково 26.11.2013 року Шевченківським районним судом м. Києва на невідбуту частину покарання 1 рік 4 місяці 8 днів,
визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115 КК України та призначено йому покарання
· за ч.4 ст.187 КК України у виді 15 /п`ятнадцяти/ років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить обвинуваченому на праві власності;
· за п.6 ч.2 ст.115 КК України у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить засудженому;
На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_11 покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності.
На підставі ст. 71 КК України, шляхом поглинення невідбутої частини покарання у виді 1 (одного) року 4 (чотирьох) місяців 8 (восьми) днів позбавлення волі за вироком від 06.09.2012 року Святошинського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 152 КК України, покаранням, призначеним за дані злочини, остаточно призначено ОСОБА_11 покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності.
Стягнуто з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_8 , 42695 (сорок дві тисячі шістсот дев`яносто п`ять) грн. матеріальної та 100000 (сто тисяч) грн. моральної шкоди.
Стягнуто з ОСОБА_11 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні, пов`язані з оплатою проведених експертиз у розмірі 9647 (дев`ять тисяч шістсот сорок сім) грн. 40 (сорок) коп.
Вироком також вирішено питання щодо речових доказів,
в с т а н о в и л а:
За вироком суду, 17.10.2014 року ОСОБА_11 , перебуваючи за місцем проживання свого знайомого ОСОБА_12 по АДРЕСА_3 , не маючи коштів на прожиття, переслідуючи корисливі мотиви, вирішив з метою заволодіння чужим майном вчинити розбійний напад в безлюдному місці на жінку, яка має пристойний вигляд та носить золоті прикраси. Реалізуючи свій злочинний намір, близько 16 години 17.10.2014 року, ОСОБА_11 , заздалегідь готуючись до вчинення злочину, взяв в будинку ОСОБА_12 кухонний ніж та попрямував до міста Києва, де, рухаючись у маршрутному таксі № 796 сполученням «Київ-Боярка» з Кільцевої дороги м. Києва в напрямку м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області підшукував жінку, на яку можливо вчинити розбійний напад та місце для його здійснення. Під час слідування ОСОБА_11 помітив, що в с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області на зупинці громадського транспорту, розташованій біля магазину «Віват», до маршрутного таксі зайшла раніше незнайома йому ОСОБА_13 , у якої були прикраси та жіноча сумочка. Побачивши, що навпроти кафе-магазину «Ані», розташованого по вул. Леніна в с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області ОСОБА_13 вийшла з маршрутного таксі, ОСОБА_11 прослідував за нею.
Втілюючи в життя свій злочинний намір, направлений на вчинення розбійного нападу з метою заволодінням чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, близько 22 години 17.10.2014 року, поблизу будинку АДРЕСА_4 , ОСОБА_11 , впевнившись, що ОСОБА_13 йде одна та, переконавшись, що поруч немає сторонніх осіб, підійшов до неї ззаду, схопив її лівою рукою за волосся та приставив до шиї потерпілої заздалегідь приготовлений кухонний ніж. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном, з метою позбавлення ОСОБА_13 можливості чинити фізичний опір, ножем заподіяв останній поширену різану рану передньої поверхні шиї з пошкодженням гортані та кровоносних судин, яка, відповідно до висновку експерта № 518 від 18.10.2014 року 24.01.2015 року відноситься до тяжких тілесних пошкоджень за критерієм небезпеки для життя.
Крім того, близько 22 години 17.10.2014 року, поблизу будинку АДРЕСА_4 , ОСОБА_11 , під час вчинення розбійного нападу на ОСОБА_13 , задля подолання фізичного опору останньої, діючи умисно, з метою протиправного заподіяння смерті останній, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на умисне позбавлення життя ОСОБА_13 , усвідомлюючи свої злочинні дії та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті останньої, з корисливих мотивів, маючи на меті заволодіння майном потерпілої, наніс останній не менше чотирнадцяти потужних ударів ножем в життєво важливі органи: шию, груди, обличчя, тулуб та верхні кінцівки. В результаті отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла на місці злочину.
Згідно висновку експерта № 518 від 18.10.2014 року 24.01.2015 року на тілі трупа ОСОБА_13 виявлено: п`ять проникаючих колото-різаних поранень грудей і дев`ять непроникаючих колото-різаних поранень підборіддя, грудей та лівого плеча (проникаюче колото-різане поранення правої підключичної ділянки з пошкодженням правої легені; проникаюче колото-різане поранення зліва від руків`я грудини з пошкодженням навколосерцевої сумки та легеневого стовбура; два проникаючих колото-різаних поранення передньої поверхні грудей зліва з пошкодженням лівої легені та навколосерцевої сумки; проникаюче колото-різане поранення лівої заднє-бокової поверхні грудей з пошкодженням лівої легені; колото-різана рана підборіддя; непроникаюче колото-різане поранення на передній поверхні грудей справа; непроникаюче колото-різане поранення на передній поверхні грудей зліва; два непроникаючих колото-різаних поранення в ділянці лівої ключиці; непроникаюче колото-різане поранення в лівій підключичній ділянці; непроникаюче колото-різане поранення переднього краю лівої пахвової западини; непроникаюче колото-різане поранення в ділянці лівого соска; колото-різане поранення лівого плеча); поширену різану рану передньої поверхні шиї з пошкодженням гортані та кровоносних судин; крововтрата (кров в плевральних порожнинах і навколосерцевій сумці, знижене кровонаповнення внутрішніх органів); три різані рани лівої кисті; садно краю правої очниці, садно правої носо-губної складки, подряпини в лобній ділянці, на передній та правій боковій поверхні шиї, тилу правої кисті, правого передпліччя, три дрібні садна навколо правого кута нижньої щелепи, перелом під`язикової кістки, три дрібні садна в лівій завушній ділянці та на мочці лівої вушної раковини. Смерть ОСОБА_13 , 1983 року народження, наступила від множинних проникаючих колото-різаних поранень грудей і поширеної різаної рани шиї з пошкодженням гортані та кровоносних судин, розвитком крововтрати. Проникаючі колото-різані поранення грудей та поширена різана рана шиї з пошкодженням гортані та кровоносних судин відносяться до тяжких тілесних пошкоджень за критерієм небезпеки для життя та знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті.
Після вбивства ОСОБА_13 , ОСОБА_11 заволодів майном останньої, а саме: жіночою сумочкою зі шкірозамінника вартістю 250 грн., грошовими коштами в сумі 400 грн., 100 доларами США, що відповідно до офіційного курсу НБУ на момент вчинення злочину становило 1295 грн., поліетиленовим пакетом вартістю 2 грн., робочим одягом, що належить ТОВ «Нова пошта»: фірмовою футболкою вартістю 51,25 грн., джемпером вартістю 156 грн., жилетом фірмовим з логотипом вартістю 121,5 грн., мобільним телефоном марки «SAMSUNG D 600Е» вартістю 219 грн. із сім-карткою мобільного оператору «МТС Україна» вартістю 15 грн., золотою каблучкою 585 проби вагою 3,24 г вартістю 2332,8 грн., золотою каблучкою 585 проби вагою 3,45 г вартістю 2484 грн., золотою каблучкою 585 проби вагою 2,41 г вартістю 1735,2 грн., парою сережок з металу жовтого кольору масою 0,98 г, 0,876 г, 1,87 г, на загальну суму 64 грн., напоєм «Бір-Мікс» об`ємом 0,5 л вартістю 14,75 грн., напоєм «Шейк» об`ємом 0,5 л вартістю 15,25 грн., пачкою цигарок «Гламур Амбер» вартістю 17,30 грн., одержавши для себе матеріальні блага на загальну суму 9173,05 грн., після чого з місця злочину зник, розпорядившись майном потерпілої на власний розсуд.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_11 , просить вирок Києво-Святошинського районного суду змінити в частині призначення покарання та призначити йому покарання у виді визначеного строку. Зазначає, що йому не було роз`яснено його право на суд присяжних, що являється грубим порушенням його прав. Крім того зазначає, що суд першої інстанції при винесенні вироку не взяв до уваги його співпрацю зі слідством і його щире визнання. Також під час досудового слідства не було проведено повного судово-психіатричного огляду, адже він перебуває на обліку у психіатра.
В запереченнях на апеляційну скаргу представник потерпілого ОСОБА_8 захисник ОСОБА_9 вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню та просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги і залишити вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області без змін. Вважає обґрунтування обвинуваченого ОСОБА_11 в апеляційній скарзі безпідставними, надуманими та такими, що не спростовують висновки, викладені у вироку суду першої інстанції. На думку захисника, вину останнього у вчиненні інкримінованих злочинів повністю доведено сукупністю доказів, наявних у кримінальному провадженні, а міра покарання повністю відповідає обставинам подій, викладених у кримінальному провадженні.
Заслухавши доповідь судді, думку сторін кримінального провадження: обвинуваченого в підтримку поданої ним апеляційної скарги, захисника обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу свого підзахисного і просив її задовольнити, потерпілого ОСОБА_8 та його представника, потерпілого ОСОБА_10 , які просили залишити вирок суду без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення, прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги та просив залишити вирок без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Висновки суду щодо доведеності вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, наведених у вироку, стверджуються зібраними у справі доказами і не оспорюються сторонами кримінального провадження.
Кваліфікація дій обвинуваченого за ч.4 ст. 187, п.6 ч.2 ст.115 КК України є правильною і не оспорюється сторонами кримінального провадження.
Щодо доводів апеляційної скарги обвинуваченого про суворість призначеного йому покарання, то вони не ґрунтуються на матеріалах справи.
Згідно статті 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому враховуються ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_11 повністю дотримався вимог вищезазначених норм кримінального закону. Так, суд врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які, відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжкими, до того ж вчинені умисно з корисливих мотивів, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, у тому числі вироком Святошинського районного суду м. Києва від 06.09.2012 року засуджений за ч. 1 ст. 152 КК України за вчинення злочину проти статевої свободи та статевої недоторканності особи - до 3 (трьох) років позбавлення волі, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-психіатра , судом враховано наявність обтяжуючої покарання обставини, а саме, рецидив злочинів та відсутність пом`якшуючих покарання обставин, судом враховано наслідки злочинних дій, які полягають у смерті молодої людини, думку потерпілих та ставлення самого обвинуваченого до наслідків вчиненого, який не висловив щирого каяття та відмовився давати покази в суді.
За таких обставин призначене обвинуваченому ОСОБА_11 покарання за кожен злочин окремо та остаточне покарання за своїм видом та розміром відповідає тяжкості злочину, особі обвинуваченого та досягненню мети, передбаченої ст. 50 ч.2 КК України. Тому, на думку колегії суддів, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку щодо необхідності призначення обвинуваченому ОСОБА_11 покарання за п.6 ч.2 ст. 115 КК України та остаточного покарання у виді довічного позбавлення волі. Підстав для призначення більш м`якого покарання, а саме, у виді позбавлення волі на певний строк колегія суддів не вбачає.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що йому не було роз`яснено право на суд присяжних спростовуються матеріалами кримінального провадження, а саме, протоколом роз`яснення про можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно підозрюваного судом присяжних від 29.01.2015 р., в якому міститься підпис обвинуваченого ОСОБА_11 та в якому вказано про те, що клопотання щодо розгляду провадження судом присяжних він заявляти не буде (т.1 а.с.51). Крім того, під час апеляційного розгляду даного кримінального провадження захисник обвинуваченого вказував на те, що ним до початку проведення підготовчого судового засідання в суді першої інстанції обвинуваченому було додатково роз`яснено право заявити клопотання щодо розгляду справи судом присяжних. Однак, під час підготовчого судового засідання клопотання щодо розгляду справи судом присяжних обвинуваченим також заявлено не було.
Посилання обвинуваченого на те, що він перебуває на обліку у лікаря психіатра, а органами досудового слідства йому не було проведено повне судово-психіатричне обстеження, спростовується актом амбулаторної комісійної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи №402 від 18.11.2014 р. (т. 3 а.с. 149-150), згідно якого ОСОБА_11 під час скоєння інкримінованих йому дій на психічне захворювання не страждав, в тому числі не виявляв ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, тому він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Під час проведеного обстеження ознак психічного захворювання у нього не виявлено, він може усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує, під час скоєння інкримінованих йому дій не перебував в стані фізіологічного афекту та в іншому афективному стані.
З вироку суду першої інстанції вбачається, що при призначенні покарання судом було враховано також позицію обвинуваченого ОСОБА_11 , який відмовився давати покази в суді та не висловив щирого каяття щодо наслідків вчиненого, а тому доводи обвинуваченого щодо неврахування судом першої інстанції при ухваленні вироку його щирого каяття та співпраці з органами досудового слідства, є безпідставними.
З огляду на викладене, вирок Києво-Святошинського районного суду від 24 березня 2015 року щодо ОСОБА_11 відповідає вимогам закону, підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає, у зв`язку з чим залишає вирок без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_11 залишити без задоволення.
Вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 березня 2015 року щодо ОСОБА_11 залишити без змін.
На ухвалу суду безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, що тримається під вартою в той же строк з моменту отримання ним копії ухвали.

Головуючий:

Судді: