Справа №: 398/1263/15-к
ВИРОК
Іменем України
"27" квітня 2015 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

представника потерпілих ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 та законних представників неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Олександрії судове засідання по кримінальному провадженню №0000234 за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрії Кіровоградської області, українця, громадянина України, з професійно технічною освітою, розлученого, маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_10 , 2010 року народження, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст. 286 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_9 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили тяжкі тілесні ушкодження двом потерпілим, при наступних обставинах.

Так, 19 січня 2015 року близько 20 години, ОСОБА_9 , в порушення вимог п.2.9 Правил дорожнього руху України , згідно якого:

«Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння…» будучи в стані алкогольного сп`яніння та керуючи автомобілем ВАЗ 2108, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_11 , грубо порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3 (б, д) ПДР України, згідно яких:

п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

п. 2.3. для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну…, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Рухаючись по вулиці Діброви зі сторони вулиці Карла Лібкнехта, в напрямку вулиці Дзержинського в місті Олександрія Кіровоградської області, нехтуючи елементарними вимогами щодо забезпечення безпеки дорожнього руху та проявивши особисту неуважність, чим позбавив себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати автомобілем, при цьому грубо порушуючи вимоги пункту 12.1 ПДР, згідно якого «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку,….і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним» та п.12.3 ПДР згідно якого «у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», не вибрав безпечну швидкість в даних дорожніх та погодних умовах, причому перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння позбавив себе можливості безпечно керувати транспортним засобом, внаслідок чого не впоравшись з керуванням автомобіля виїхав на зустрічну смугу руху з подальшим виїздом на лівий тротуар по ходу свого руху, де допустив наїзд на дерево та в подальшому продовжуючи свій рух по тротуару допустив наїзд на двох пішоходів, а саме ОСОБА_6 та малолітнього пішохода ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які рухалися по тротуару у зустрічному напрямку.

Після наїзду на пішоходів ОСОБА_9 зупинився, вийшов з автомобіля після побаченого, що скоїв, залишив місце пригоди, чим грубо порушив вимоги п.п. 2.10 (а,б,г,д) ПДР, згідно яких:

п. 2.10 У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:

а)…………….. залишатися на місці пригоди;

б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил;

г) вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим, викликати карету швидкої допомоги, а якщо це неможливо, звернутися за допомогою до присутніх і відправити потерпілих до лікувального закладу;

д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ міліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників міліції.

У результаті дорожньо транспортної пригоди ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому вивиху правого гомілково ступневого суглобу, закритого перелому обох кісток з розривом дистального міжберцевого синдесмозу; закритого перелому 6, 7, 8, 9 ребер зліва, гемопневмотораксу; рани правого передпліччя; перелому лонної кістки справа, які згідно висновку судово медичної експертизи № 257 від 05.03.2015 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними за своїм клінічним перебігом;

малолітній пішохід ОСОБА_12 , отримав тілесні ушкодження у вигляді черепно мозкової травми, забою головного мозку, синців навколо правого та лівого ока; відкритого перелому лівого стегна, рани в середній третині лівого стегна та правої стопи, травматичного шоку, які згідно висновку судово медичної експертизи № 258 від 05.03.2015 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент спричинення.

Обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю у скоєному розкаявся, пояснивши суду, що близько 20.00 год. 19.01.2015 року він їхав на автомобілі на залізничний вокзал. Швидкість руху була десь 50 60 км/год., а може трохи більше. На вулиці була погана погода, дорога слизька, його винесло на іншу сторони дороги, а потім на тротуар, переїхав через бордюр та в подальшому збив дерево та вдарився головою, почув лише хлопки. Зупинився біля військової частини, підійшов до того місця, де сталася ця пригода та побачив, що збив дитину, а також чоловіка. Він хотів підняти дитину, щоб допомогти їй, але батько дитини сказав, щоб її не рухати, так як вони чекають швидку. Злякавшись того, що зробив, перебуваючи в шоковому стані пішов з місця події, навіть мав намір вчинити суїцид. Потім йому подзвонили працівники міліції, так як встановили, що це його автомобіль, які і привезли його на місце ДТП.

Цивільний позов потерпілого та законних представників неповнолітнього потерпілого в частині щодо відшкодування моральної шкоди визнає в повному обсязі. При дослідженні обставин справи просить обмежитись лише його поясненнями, а також дослідженням характеризуючих даних на нього, а щодо обставин справи, то вони ним не оспорюються, йому роз`яснено, що в такому разі він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Потерпілий ОСОБА_6 підтримав цивільний позов з підстав зазначених в ньому, просить його задовольнити, так як вважає, що обвинуваченого необхідно позбавити волі. Йому діями обвинуваченого було спричинено душевні страждання. Не заперечує, щоб при дослідженні обставин справи суд обмежився лише допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих даних на обвинуваченого, погоджується, що є недоцільним дослідження інших доказів по справі, оскільки вони ніким не оспорюються, роз`яснено, що в такому разі він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Законні представники неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , не заперечують проти розгляду справи в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, подали заяву про те, що 27.04.2015 року просять розглядати дане кримінальне провадження за участі їх представника ОСОБА_5 , але без їх участі в зв`язку з їх виїздом за межі м.Олександрії, позови підтримують в повному обсязі, просять призначити міру покарання ОСОБА_9 пов`язану з позбавленням волі, без застосування ст., ст. 69, 75 КК України.

Представник потерпілих ОСОБА_5 також вважає, що розгляд справи необхідно провести в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі, зазначає, що в даному випадку обвинуваченому повинна бути призначена міра покарання тільки в виді позбавлення волі.

Суд проводить судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Проаналізувавши викладене, враховуючи, що учасниками процесу фактичні обставини справи не оспорювалися, зібрані досудовим розслідуванням докази під сумнів не ставилися, суд в силу ч. 3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та є належними, достовірними, допустимими і достатніми для визнання ОСОБА_9 , винним у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Даючи оцінку результатам судового розгляду справи, суд визнає, що вина обвинуваченого в інкримінованому йому злочині доведена повністю.

Дії ОСОБА_9 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили тяжкі тілесні ушкодження двом потерпілим.

При призначенні покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 65 КК України суд враховує: характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного ним, та те, що ним вчинено необережний тяжкий злочин; особу винного, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, розлучений, має на утриманні малолітню дитину - сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має постійне місце проживання, проживає з матір`ю - пенсіонеркою, за місцем проживання характеризується позитивно, а також те, що він не перебуває на обліку у лікарів психолога та нарколога.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та часткове відшкодування матеріальної шкоди.

Обтяжуючою покарання обвинуваченого обставиною є вчинення злочину щодо малолітнього та особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи те, що злочин вчинений ним є необережним тяжким злочином, наявності пом`якшуючих і обтяжуючих його покарання обставин, та те, що ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності притягується вперше, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого є призначення покарання в виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст.286 КК України і з обов`язковим застосуванням додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, така міра покарання відповідає вимогам ст. 50 КК України, тобто меті покарання і засадам його призначення та є необхідною і достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особам..

З урахуванням ступеня тяжкості злочину, віднесеного до категорії тяжких та зважаючи на характер грубого порушення правил дорожнього руху, вчиненого у стані алкогольного сп`яніння, наслідків, що настали, відсутні підстави для застосування ст..75 КК України при призначенні покарання ОСОБА_9 через неможливість досягнення мети покарання без реального його відбування засудженим.

Потерпілим та законними представниками неповнолітнього потерпілого було заявлено цивільні позови, у якому вони просять суд стягнути в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди по 50 000 грн., кожному.

Згідно ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.

Вирішуючи питання щодо відшкодування потерпілому та законним представникам малолітнього потерпілого моральної шкоди, суд виходить з наступного.

За змістом ч., ч. 1, 2 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичної болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Таким чином, суд вважає, що потерпілий ОСОБА_6 та законні представники малолітнього потерпілого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 мають право на відшкодування моральної шкоди, оскільки судом встановлено, що потерпілому та законним представникам потерпілого було спричинено душевні страждання, які вони зазнали у зв`язку з протиправною поведінкою обвинуваченого як щодо потерпілого, так і відносно члена сім`ї законних представників малолітнього потерпілого, а саме щодо їх сина ОСОБА_13 , 2000 р.н., в результаті його протиправних дій. Тому обвинуваченим було заподіяно даним особам моральну шкоду, що також не заперечується обвинуваченим та визнається ним в повному обсязі..

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ч. 3 ст. 23 ЦК України, згідно яких розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

З урахуванням викладеного, цивільні позови про відшкодування заподіяної моральної шкоди потерпілому ОСОБА_6 та законним представникам неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - підлягають задоволенню в повному обсязі, враховуючи ступінь тяжкості перенесених ними моральних, фізичних та психічних страждань.

Речові докази у справі: - автомобіль марки ВАЗ 2108, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який залишений на зберігання на території ДП «Олександрія Інформ -ресурси» - передати його власнику ОСОБА_14 .

-компакт диск DVD+R диск «VIDEX excellenti DVD+R 16х 4,7 GB 120 MIN», на яких містяться фотознімки огляду місця дорожньо-транспортної події, а саме місця ДТП, яка сталась 19 січня 2015 року , зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні зазначені в обвинувальному акті на залучення експертів для проведення судових експертиз на загальну суму 1 388,64 грн., відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню із обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст.., ст. 124, 129, 369, 370, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_9 визнати винним та призначити покарання:

за ч. 2 ст. 286 КК України - 4 (чотири) роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Строк покарання відраховувати з 19.01.2015 року

Запобіжним заходом обвинуваченому на апеляційний період залишити тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 та законних представників неповнолітнього потерпілого - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 - по 50 000 (п`ятдесят тисяч)грн., кожному, у відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 1 388,64 (одну тисячу триста вісімдесят вісім ) грн. 64 копійок.

Речові докази у справі: - автомобіль марки ВАЗ 2108, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який залишений на зберігання на території ДП «Олександрія Інформ -ресурси» - передати його власнику ОСОБА_14 ;

- компакт диск DVD+R диск «VIDEX excellenti DVD+R 16х 4,7 GB 120 MIN», на яких містяться фотознімки огляду місця дорожньо-транспортної події, а саме місця ДТП, яка сталась 19 січня 2015 року, зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: