АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2014 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
Судді-доповідача ОСОБА_2
Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

слідчого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську матеріали за апеляційною скаргою старшого прокурора відділу процесуального керівництва в кримінальних провадженнях про корупційні кримінальні правопорушення прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29.08.2014 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого на посаді завідуючого сектору адміністрування майнових податків управління доходів і зборів з фізичних осіб Дніпропетровської ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29.08.2014 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого з ОВС СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_9 .
Свої висновки слідчий суддя мотивує тим, що міра запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в період часу з 19:00 год. до 09:00 год. не є достатньою, оскільки не може виключити настання ризиків у вигляді незаконного впливу на свідків, потерпілого, іншого підозрюваного, переховування від органів досудового слідства або суду, знищення, приховування або спотворення будь-якого із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення, продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, використовуючи своє службове становище.
Не погоджуючись з рішенням, прийнятим слідчим суддею, старшим прокурором відділу процесуального керівництва в кримінальних провадженнях про корупційні кримінальні правопорушення прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 була подана апеляційна скарга, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати його місце проживання з 19:00 год. до 09:00 год., строком на 2 місяці. Покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатись із населеного пункту, в якому проживає підозрюваний, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця реєстрації, проживання та місця роботи.
В обґрунтування своїх вимог особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, прийнята з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що слідчий суддя порушив вимоги ст.ст. 194, 196 КПК України. Зазначає, що судом не надано належної оцінки тому факту, що злочин вчинено групою осіб, у зв`язку з чим існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, зазначених слідчим у клопотанні. Крім того, підозрюваний визнав свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та не заперечував проти обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи захисника та підозрюваного, які заперечували проти апеляційної скарги, думку прокурора та слідчого, які кожен окремо просили задовольнити апеляційну скаргу та скасувати ухвалу суду, вивчивши надані матеріали, обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвала слідчого судді про відмову у застосуванні запобіжного заходу у домашнього арешту.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні слідчого в ОВС СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000508 від 19 липня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Слідчий в ОВС СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в період часу з 19-00 години до 09-00 години, строком на два місяці, та покладенням на підозрюваного процесуальних обов`язків.
29 серпня 2014 року ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_10 .
З таким висновком колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується, оскільки він в повній мірі не відповідає вимогам кримінального процесуального закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, існування ризиків можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.
Однак, всупереч вимогам ч. 1 ст. 194 КПК України, яка передбачає встановлення слідчим суддею недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, та ст. 183 КПК України, яка встановлює, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, слідчий суддя не звернув увагу на те, що прокурор в судовому засіданні підтримував клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного, та дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні клопотання з тих підстав, що домашній арешт є занадто м`яким запобіжним заходом, оскільки така підстава для відмови у задоволенні клопотання не передбачена КПК України.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини зазначені у вказаній статті.

З вимог ст. 177 КПК України вбачається, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.
Судове рішення стосовно застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, та містити як чітке визначення законодавчих підстав для його застосування, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 27 серпня 2014 року в установленому законом порядку ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
В матеріалах кримінального провадження є достатні дані, які свідчать про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, що є тяжким, а тому є достатні підстави вважати, що існують ризики, зокрема, що підозрюваний зможе переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Відповідно до ст. 178 КПК України колегія суддів враховує наявність у ОСОБА_9 постійного місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та вважає за можливе застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби, що забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
На підставі ст. 194 КПК України на підозрюваного ОСОБА_9 повинні бути покладені обов`язки, передбачені п. п. 2, 3 ч. 5 цієї статті на зазначений строк.
Таким чином, з огляду на викладене, у зв`язку з зазначеними істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді - скасуванню з постановленням нової ухвали про задоволення клопотання слідчого.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу старшого прокурора відділу процесуального керівництва в кримінальних провадженнях про корупційні кримінальні правопорушення прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 серпня 2014 року скасувати.
Постановити нову ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області, якою клопотання слідчого з ОВС СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, що полягає у забороні залишати житло з 19:00 год. до 09:00 год. строком до 27 жовтня 2014 року за адресою місця проживання: АДРЕСА_1 .
Покласти на підозрюваного ОСОБА_9 на вказаний строк такі обов`язки:
· не відлучатись із населеного пункту, в якому проживає підозрюваний, без дозволу суду;
· повідомляти суд про зміну свого місця реєстрації, проживання та місця роботи.

Контроль за виконанням ухвали покласти на орган внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.
Судді: