У х в а л а

Іменем України

Колегія суддів Судової палати Верховного Суду України

у кримінальних справах у складі:

Головуючого

Філатова В.М.,

суддів

Гриціва М.І., Пекного С.Д.

за участю прокурора

Кравченко Є.С.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 10 квітня 2007 року кримінальну справу за
касаційним поданням заступника прокурора, яка брала участь при розгляді справи
судом першої інстанції, потерпілого ОСОБА_1 на вирок Совєтського районного суду
м. Макіївки від 12.05.2006 р. та ухвалу апеляційного суду Донецької області
від 11.07.2006 р..

Цим вироком

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1народження,

громадянин України, раніше несудимий

засуджений
за ст. 187 ч.1 КК України на 3 роки позбавлення волі;

за ст.
357 ч.3 КК України до штрафу у сумі 850 грн..

На підставі ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів ОСОБА_2 призначено остаточне покарання - 3 роки позбавлення
волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнений від відбування покарання з
випробуванням і іспитовим строком 1 рік..

Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_2 покладено обов'язки періодично
з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи, повідомляти
ці органи про зміну місця проживання та роботи.

За вироком суду постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь потерпілого
ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 2034 грн. 67 коп. та у
рахунок моральної шкоди - 1319 грн. 70 коп..

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 11.07.2006 р. вирок суду
змінено - збільшено суму, яка підлягає відшкодуванню ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
в рахунок відшкодування моральної шкоди до 5 000 грн.. В решті вирок залишено
без змін.

За вироком суду ОСОБА_2 визнаний винним та засуджений за те, що 20.09.2005
р. приблизно о 14 год., знаходячись біля АДРЕСА_1, вчинив розбійний напад на
потерпілого ОСОБА_1, заволодівши його майном на суму 632 грн. 50 коп. та
особистими документами потерпілого.

У касаційному поданні прокурора, яка
брала участь при розгляді справи судом першої інстанції, та у касаційній скарзі
потерпілого ОСОБА_1, доводи яких аналогічні за змістом, порушується питання про
скасування постановлених по справі судових рішень в частині призначеного
засудженому покарання через його м'якість.

Заслухавши доповідача, прокурора, яка підтримала подання, розглянувши
матеріали справи, колегія суддів вважає, що воно підлягає до задоволення.

Вирок суду щодо визначення міри покарання ОСОБА_2 підлягає скасуванню з
направленням справи на новий судовий розгляд через невідповідність призначеного
покарання тяжкості злочину та особі засудженого.

Відповідно до вимог ст. 398 КПК України підставами для скасування або зміни
вироку, ухвали чи постанови є, зокрема, невідповідність призначеного покарання
тяжкості злочину та особі засудженого.

За змістом ст. 372 КПК України
невідповідним ступеню тяжкості злочину та особі засудженого визнається таке
покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені статтею кримінального
кодексу, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим як внаслідок
м'якості, так і суворості.

Як видно із вироку, висновок про доведеність винності ОСОБА_3 у вчиненні
злочину, за який він засуджений, суд зробив на підставі показань самого
засудженого потерпілого, інших доказів, яким дана оцінка.

Проте обираючи засудженому ОСОБА_2 міру покарання місцевий суд в достатній
мірі не врахував, що він вчинив злочин який віднесений законом до тяжких, що в
ході розбою завдав потерпілому тілесні ушкодження середньої тяжкості, що під
час досудового слідства погрожував потерпілому, не відшкодував йому збитки.

За таких обставин звільнення ОСОБА_2 від відбування покарання з
випробуванням на підставі ст. 75 КК України є необґрунтованим та немотивованим
і суперечить загальним принципам призначення покарання та вимогам Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 7
від 24 жовтня 2003 року “Про
практику призначення судами кримінального покарання”.

Таким чином слід визнати, що покарання визначене ОСОБА_2 є явно
несправедливим внаслідок ступеню тяжкості злочину та особі засудженого.

Отже, оскільки суд визначив покарання ОСОБА_2 всупереч вимогам закону,
вирок підлягає скасуванню.

Оскільки апеляційний суд не виправив помилку допущену місцевим судом то
підлягає скасуванню і ухвала апеляційної інстанції.

Якщо при новому розгляді суд дійде висновку про винність ОСОБА_2 у вчиненні злочину за
аналогічних обставин, визначене йому покарання слід вважати м'яким.

Керуючись ст. ст. 394-396 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну подання заступника, яка брала
участь при розгляді справи судом першої інстанції, та потерпілого ОСОБА_1
задовольнити.

Вирок Совєцького районного суду м.
Макіївки від 12 травня 2006 року, ухвалу апеляційного суду Донецької області
від 11 липня 2006 року щодо ОСОБА_2скасувати у зв'язку з невідповідністю
призначеного судом покарання ступені тяжкості злочину та особі засудженого,
внаслідок м'якості.

Кримінальну справу направити на новий судовий розгляд в
місцевий суд в іншому складі суддів.

Судді:

Філатов В.М. Гриців М.І. Пекний С.Д.