У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Паневіна В.О.,

суддів

Нікітіна Ю.І., Пекного С.Д.,

за участю прокурора

Кривов'яза Я.І.,

потерпілої

ОСОБА_1,

захисника

ОСОБА_2,

адвоката

ОСОБА_3

та засудженого

ОСОБА_4

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 03 квітня 2007 року кримінальну справу за
касаційними скаргами засудженого ОСОБА_4, захисника ОСОБА_5, - адвоката ОСОБА_3 на
вирок апеляційного суду Одеської області від 27 жовтня 2006 року, яким

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженець і житель м. Білгород-

Дністровський Одеської області,

несудимий, -

засуджений
до позбавлення волі:

- за ч.
1 ст. 115 КК України строком на 14 років;

- за
ст. 15 ч. 2, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України строком на 13 років.

У відповідності із ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів ОСОБА_4 визначено
остаточне покарання 14 років позбавлення волі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_4 на
користь потерпілої ОСОБА_1 11 145 грн. на відшкодування матеріальної та 100 000
грн. - моральної шкоди.

Як встановив суд, злочини засудженим
ОСОБА_4 були вчинені у
м. Білгород-Дністровському за таких обставин.

Приблизно о 22 год. 30 хв. 11 листопада
2005 року ОСОБА_4 та інша особа, будучи в стані алкогольного сп'яніння та
повертаючись додому через парк Перемоги, зустріли ОСОБА_6, ОСОБА_7 і ОСОБА_8,
які також були нетверезими.

ОСОБА_4 зіштовхнувся плечем з ОСОБА_6 і
в зв'язку з цим останній, використовуючи незначний привід, спровокував
конфлікт, який переріс у бійку.

ОСОБА_6 і ОСОБА_7 почали битись з
ОСОБА_4, а інша особа - з ОСОБА_8.

У процесі бійки у ОСОБА_4 винним умисел
на вбивство двох осіб. З цією метою він дістав розкладний ніж і наніс ОСОБА_6
удари у грудну клітку, спину та інші частини тіла, від яких ОСОБА_6 помер на
місці події.

Продовжуючи свій злочинний умисел,
ОСОБА_4 з метою вбивства завдав численні удари ножем ОСОБА_7 у життєво-важливі
органи, спричинивши йому тяжкі тілесні ушкодження. Однак умислу на вбивство
ОСОБА_7 ОСОБА_4 не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі,
оскільки потерпілому була надана своєчасна медична допомога.

На вирок принесено касаційні скарги.

Засуджений ОСОБА_4 і в його інтересах
захисник ОСОБА_5 вказують, що ОСОБА_4 не мав умислу на вбивство двох осіб, а
тілесні ушкодження завдав, захищаючись від нападу потерпілих. З цих підстав
просять вирок скасувати, а справу закрити.

Представник потерпілої ОСОБА_6 -
адвокат ОСОБА_3 просить постановити рішення, яким збільшити відшкодування
моральної шкоди до 300 000 грн.

Заслухавши доповідача, пояснення
засудженого ОСОБА_4, потерпілої ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_3, які підтримали свої
касаційні скарги, захисника ОСОБА_2, який підтримав скаргу засудженого ОСОБА_4,
думку прокурора про законність вироку, обговоривши доводи скарг та перевіривши
матеріали справи, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення скарг.

Висновки суду про доведеність винності
ОСОБА_4 у вчиненні зазначених злочинних дій відповідають фактичним обставинам
справи, підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами і є
обґрунтованими.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_4 визнавав факт нанесення ушкоджень потерпілим ОСОБА_6 і ОСОБА_7, однак
при цьому стверджував, що зазначені ушкодження завдав, захищаючись від нападу з
їх сторони. Зокрема, він показав, що ОСОБА_6 першим ударив його, тому він
витягнув ножа і став тримати його на витягнутій руці. Однак, нападники
продовжували йти на нього, внаслідок чого він завдав їм тілесні ушкодження.

Оцінивши наявні докази, зазначені
доводи ОСОБА_4 суд, обґрунтовано визнав їх непереконливими і навів відповідні
мотиви у вироку.

Так, свідок ОСОБА_8, учасник конфлікту,
показав, що бійку почали ОСОБА_4 з ОСОБА_6 і ОСОБА_7, а він - з ОСОБА_9 бачив,
що на самому початку бійки ОСОБА_6 вже лежав на асфальті.

З показань потерпілого ОСОБА_7, обґрунтовано
визнаних судом достовірними, вбачається, що бійка виникла між ОСОБА_4 і
ОСОБА_6; вони спочатку штовхали один одного, він, потерпілий, спробував ударити
ОСОБА_4 і в той момент побачив, що ОСОБА_6 зіткнувся, впав на землю і не
рухався. Він попросив ОСОБА_4 припинити бійку, але той відповів, що «ще тільки
починається», і наніс йому удари ножем у лівий бік і спину.

Показаннями свідка ОСОБА_9 встановлено,
що ОСОБА_4 бив ногами хлопця з іншої компанії, який лежав на асфальті; він,
свідок, почав відтягувати ОСОБА_4, але останній не реагував на його прохання і
продовжив побиття.

З висновків судово-медичних експертиз
видно, що на трупі ОСОБА_6 виявлено ушкодження на передній поверхні грудної
клітки з пошкодженням серця і поранення спини, які спричинені гострим
предметом. Смерть ОСОБА_6 настала від проникаючого поранення грудної клітки з
пошкодженням серця.

Потерпілому ОСОБА_7 спричинено ножові
поранення грудної клітки і нижньої частини спини, які відносяться до категорії
тяжких тілесних ушкоджень.

З висновку судово-медичної експертизи
щодо ОСОБА_4 видно, що, окрім поранення у області підборіддя, інших тілесних
ушкоджень у нього не виявлено.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано
встановив, що доводи ОСОБА_4 про захист з його боку від нападників є такими, що
не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки спростовуються
показаннями вищезазначених потерпілого, свідків і даними судово-медичних
експертиз.

Злочинні дії ОСОБА_4 правильно
кваліфіковано за ч. 1 ст. 115, ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

Призначене засудженому покарання
відповідає ступеню тяжкості вчинених злочинів й особі ОСОБА_4 і є достатнім та
необхідним для його виправлення.

Що стосується доводів представника
потерпілої ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_3 - про необхідність збільшення розміру
відшкодування моральної шкоди, то колегія суддів вважає, що рішення суду в цій
частині є законним, воно належним чином мотивоване, і прийняте з урахуванням
обставин, наведених у вироку.

Порушень вимог
кримінально-процесуального закону, які тягнуть скасування вироку, вивченням
матеріалів справи не виявлено.

Керуючись ст.ст. 395-396 КПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційні скарги засудженого ОСОБА_4,
захисника ОСОБА_5, адвоката ОСОБА_3 залишити без задоволення, а вирок
апеляційного суду Одеської області від 27 жовтня 2006 року щодо ОСОБА_4 - без
зміни.

Судді:

Паневін В.О. Нікітін Ю.І. Пекний
С.Д.