Менський районний суд Чернігівської області
Справа №1-55/11 року
В И Р О К

Іменем України

17 травня 2011 р. Менський районний суд

Чернігівської областів складі:

головуючого судді Волошиної Н.В.

при секретарі - Бухно А.М.

за участю прокурора Положій Н.І.

підсудних ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі в місті Мена кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_4, не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України;

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, жителя ІНФОРМАЦІЯ_7, громадянина України, українця, не одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_8, не працюючого, раніше не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України;

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_8, не працюючого, раніше не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

22 грудня 2009 року близько 16 ї години ОСОБА_1 за попередньою змовою з ОСОБА_2 та ОСОБА_3, з метою вчинення крадіжки чужого майна, прибули на територію ВАТ «Менський завод продовольчих товарів», яке розташоване по вул. Шевченка, в м. Мена Чернігівської області, де умисно, таємно з території даного господарства викрали п'ятнадцять листів 8-ми хвильового шиферу, чим згідно висновку експерта № 678к від 28.03.2011 року, завдали товариству матеріальної шкоди на загальну суму 421 грн. 20 коп. (чотириста двадцять одну грн. 20 коп.).

Допитаний в судовому засіданні в якості підсудного ОСОБА_1 винним себе у скоєному злочині визнав повністю і показав, що 22 грудня 2009 року він був вдома, крім нього були ще дружина, донька ОСОБА_4 та сини ОСОБА_3 та ОСОБА_2. Він запропонував синам піти на територію Менського заводу продовольчих товарів і викрасти хвильовий шифер для того, щоб перекрити веранду, так як остання мала пошкодження. На дану пропозицію сини погодилися, тоді вони взяли санки та попрямували на територію заводу. Оскільки на території заводу був раніше, то бачив, що під стінами однієї з будівель в стопці лежав хвильовий шифер. Підійшовши до цієї будівлі, склали 15 листів шиферу на санки і потягли санки з шифером через центральні ворота заводу. В цей час біля воріт зупинився легковий автомобіль, водій якого почав на них кричати. Сини злякалися та кудись побігли, а він залишився на місці. Через деякий час до нього прибігла його дружина та дочка ОСОБА_5, які почали допомагати йому тягти санки з шифером в напрямку автовокзалу. Коли вони були біля магазину «Каскад», до них підїхали працівники міліції та забрали їх до Менського РВ, де складали відповідні документи. В скоєному кається, просить суворо не карати, не оспорює та не заперечує проти фактичних обставин справи, які визнає в повному обсязі.

Допитаний в судовому засіданні в якості підсудного ОСОБА_2 винним себе у скоєному злочині визнав повністю і показав, що 22.12.2009 року в денний час прийшов до своїх батьків погостювати. Вдома були батько, мати, сестра ОСОБА_4 та брат ОСОБА_3. До них з братом підійшов батько та запропонував піти на територію заводу продовольчих товарів викрасти хвильовий шифер, щоб перекрити веранду в його господарстві. На дану пропозицію вони з братом погодилися, і через декілька хвилин, нікому не сказавши куди йдуть, взяли санки і втрьох попрямували на територію заводу. Прийшовши на територію заводу, пішли до однієї з будівель, де під стінкою в стопці лежав хвильовий шифер, який склали на санки, в якій кількості він не памятає, та вирушили додому. Тягнули санки через центральні ворота заводу, біля яких зупинився легковий автомобіль, водій якого почав на них кричати. Вони з братом злякалися та побігли додому, а батько залишився на місці. Прибігши додому, розповіли про все матері, мати з сестрою ОСОБА_4 пішли з дому, а вони залишилися вдома. Ввечері прийшли працівники міліції та відвели їх до Менського РВ, де складали відповідні документи. В скоєному кається, просить суворо не карати, не оспорює та не заперечує проти фактичних обставин справи, які визнає в повному обсязі.

Підсудний ОСОБА_3 в судовому засіданні відмовився давати показання.

Із оголошених в судовому засіданні в порядку ст. 301 КПК України показань підсудного ОСОБА_3, даних ним під час досудового слідства, вбачається, що 22.12.2009 року в денний час він знаходився вдома. До них прийшов брат ОСОБА_2 погостювати. Вдома ще були батьки та сестра ОСОБА_4. Через деякий час до них з братом підійшов батько та запропонував піти з ним на територію заводу продовольчих товарів викрасти хвильовий шифер, щоб перекрити веранду в його господарстві. На дану пропозицію вони погодилися, і через декілька хвилин, нікому не сказавши куди йдуть, взяли санки і втрьох попрямували на територію заводу. Прийшовши на територію заводу, пішли до однієї з будівель, де під стінкою в стопці лежав хвильовий шифер, який склали на санки, в якій кількості він не памятає. Тягнули санки через центральні ворота заводу. До них на легковому автомобілі підїхав незнайомий чоловік та почав на них кричати. Вони з братом злякалися та побігли додому, а батько залишився на місці. Вдома розповіли матері, що якийсь чоловік кричав на них з батьком, мати з сестрою ОСОБА_4 пішла з дому, а вони з братом залишилися вдома. Ввечері прийшли працівники міліції та відвели їх до Менського РВ, де складали відповідні документи. В скоєному кається, просить суворо не карати, не оспорює та не заперечує проти фактичних обставин справи, які визнає в повному обсязі.

Зясувавши думку учасників судового розгляду про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що підсудні повністю визнали свою вину в інкримінованому ним діянні, ніхто з учасників процесу не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини справи, що викладені в обвинувальному висновку, зясувавши правильне розуміння підсудними зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, розяснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає відповідно до ч.3 ст.299 КПК України за недоцільне дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись лише показаннями підсудних, оголошенням показань підсудного ОСОБА_3, даних ним на досудовому слідстві, та матеріалами справи, які характеризують осіб підсудних.

Аналіз доказів по справі в їх сукупності дає підстави суду зробити висновок , що вина підсудних ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в таємному викраденні чужого майна, вчиненному за попередньою змовою групою осіб, доведена, дії підсудних органом досудового слідства правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України і суд кваліфікує дії підсудних ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 за цими ж нормами закону.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, обставини, що помякшують та обтяжують покарання, відомості про особу винних.

Обставинами, що помякшують покарання, суд визнає щире каяття підсудних та сприяння слідству в розкритті злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудними судом не встановлено.

При призначенні покарання підсудним ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 суд враховує, що раніше вони до кримінальної відповідальності не притягувалися, скоїли злочин середньої тяжкості, характеристики з місць проживання формально відсутні, в скоєному щиро каються, сприяли розкриттю злочину, на обліку в лікаря психіатра-нарколога не перебувають, відсутність цивільного позову, а тому суд вважає достатнім для виправлення підсудних і попередження вчинення нових злочинів призначити їм покарання у вигляді обмеження волі. Такий вид покарання, за переконанням суду, відповідає не тільки тяжкості вчиненого злочину, обставинам справи, але й особам підсудних, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

З урахуванням всіх обставин по справі суд приходить до висновку про можливе виправлення та перевиховання підсудних без ізоляції від суспільства і міру покарання слід призначити на підставі ст.ст. 75, 76 КК України.

Речові докази: 8 ми хвильовий шифер в кількості 15-ти штук, який здано під розписку ОСОБА_6, повернути законному власнику ВАТ «Менський завод продовольчих товарів», що розташований за адресою м Мена вул. Шевченка;

деревяні сани, які здано під зберігальну розписку ОСОБА_4, залишити в останньої.

Судові витрати за проведення товарознавчої експертизи підлягають стягненню з підсудних ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 по 62 (шістдесят дві) грн. 20 коп. з кожного на користь держави.

Цивільний позов по справі відсутній.

Запобіжний захід підсудним до вступу вироку в законну силу необхідно залишити у виді підписки про невиїзд.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України,

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_1 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком - 1 (один) рік.

Згідно ст.76 КК України зобовязати ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання чи роботи.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1 у виді підписки про невиїзд залишити без змін, до набрання вироком законної сили.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_2 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком - 1 (один) рік.

Згідно ст.76 КК України зобовязати ОСОБА_2 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання чи роботи.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_2 у виді підписки про невиїзд залишити без змін, до набрання вироком законної сили.

.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком - 1 (один) рік.

Згідно ст.76 КК України зобовязати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання чи роботи.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 у виді підписки про невиїзд невиїзд залишити без змін, до набрання вироком законної сили.

Речові докази: 8 ми хвильовий шифер в кількості 15-ти штук, який здано під зберігальну розписку ОСОБА_6, повернути законному власнику ВАТ «Менський завод продовольчих товарів», що розташований за адресою м Мена вул. Шевченка;

деревяні сани, які здано під зберігальну розписку ОСОБА_4, залишити в останньої.

Судові витрати за проведення товарознавчої експертизи підлягають стягненню з підсудних ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 по 62 (шістдесят дві) грн. 20 коп. з кожного на користь держави.

Цивільний позов по справі відсутній.

На вирок може бути подано апеляцію протягом 15 діб з моменту його проголошення до апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд.

Головуючий суддя:ОСОБА_7