АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/2107/14-к Номер провадження 11-кп/786/514/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.121 Т.З.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем судового засідання ОСОБА_5
за участі
прокурора ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7
захисника - ОСОБА_8 ,
обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №

000486 від 19.02.2013 року відносно

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2
ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та мешканця АДРЕСА_3
за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні - старшого прокурора відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_15 на вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 26.05.2015 року

В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком за ч.2 ст.121 КК України засуджені: - ОСОБА_9 на дев`ять років позбавлення волі; - ОСОБА_10 на вісім років позбавлення волі; - ОСОБА_11 на вісім років шість місяців позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 150 000 грн.

Вирішено питання щодо долі речових доказів.

На вирок суду надійшла апеляційна скарга прокурора, в якій ставиться питання про скасування вироку суду в зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особам обвинувачених. Зі змісту апеляційної скарги прокурора вбачається, що він не оскаржує встановлені судом обставини кримінального правопорушення та кваліфікацію дій обвинувачених за ч.2 ст.121 КК України, однак вважає призначене кожному з обвинувачених індивідуально покарання м`яким та пропонує призначити більш суворе покарання, а саме по десять років позбавлення волі кожному.
На думку прокурора, суд не врахував, що обвинуваченими вчинено злочин проти життя та здоров`я потерпілого, за попередньою змовою між собою на замовлення невстановленої в ході досудового розслідування особи. Характер їх дій вказує на підвищену суспільну небезпеку обвинувачених та їх особливу жорстокість. Наслідки вчиненого злочину невиправні здоров`я потерпілого втрачено назавжди. Крім того, обвинувачені фактично не визнали свою вину, неодноразово змінювали свої показання, тим самим намагаючись уникнути кримінальної відповідальності обтяжуючу обставину, а саме вчинення злочину з особливою жорстокістю.
Інші учасники судового провадження вирок суду не оскаржили.

Згідно вироку суду, ОСОБА_9 у травні 2009 року, на пропозицію невстановленої в ході досудового слідства особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, побити потерпілого ОСОБА_7 , запропонував своїм знайомим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 взяти участь у нанесенні тілесних ушкоджень раніше невідомому їм чоловіку, на що останні погодились. З метою реалізації своїх намірів, 11 травня 2009 pоку, близько 22-ї години 20 хвилин, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , прибули до домогосподарства потерпілого ОСОБА_7 в с. Кротенки Полтавського району, де, діючи умисно, групою осіб, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, зайшли на територію домоволодіння потерпілого ОСОБА_7 та спільно нанесли численні удари відрізками металевої арматури та дерев`яною палицею в область голови, тулубу та кінцівок потерпілого ОСОБА_7 , спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому середньої третини лівої гомілки та забійної рани лівої гомілки, перелому п`ясткової кістки лівої кисті, гематом та забійних ран голови та кінцівок, садна шкіри правої нижньої кінцівки, які у своїй сукупності кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.
Заслухавши доповідь судді-доповідача; прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_15 ; заперечення проти апеляційної скарги обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів не знаходить підстав для їх задоволення виходячи з такого.
Згідно ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як вбачається зі змісту вироку, суд не встановив обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_9 суд визнав добровільне відшкодування матеріальної шкоди потерпілому. Обставин, що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 суд не встановив.
Одночасно, суд правильно зазначив, що зазначені в обвинувальному акті обставини, а саме вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою, тяжкі наслідки завдані злочином, вчинення злочину з особливою жорстокістю виступають, як кваліфікуючі ознаки даного кримінального правопорушення, а тому не можуть бути повторно враховані при призначенні покарання, як обставини, що його обтяжують.
Судом враховано, що кожен з обвинувачених посередньо характеризується за місцем проживання, здоровий, працездатний та не потребує примусового лікування.
Згідно змісту вироку, призначаючи індивідуально кожному з обвинувачених покарання, суд врахував підвищену суспільну небезпеку даного кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого злочину, роль кожного з обвинувачених у його вчиненні. Крім того, суд врахував, що ОСОБА_9 вважається таким, що в силу ст.89 КК України не має судимості, а ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вперше притягуються до кримінальної відповідальності. Також суд врахував, що ОСОБА_10 втратив дитину.
Врахувавши всі ці обставини, суд прийшов до висновку, що необхідним та достатнім для виправлення кожного з обвинувачених буде покарання в виді позбавлення волі. При цьому суд вказав на відсутність підстав як для призначення мінімального покарання, так і призначення покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини другої статті 121 КК України чи звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Оскільки призначене судом покарання повністю відповідає вимогам ст.ст.50,65 КК України колегія суддів не вбачає підстав для зміни вироку в цій частині.
В той же час, апеляційні вимоги прокурора щодо скасування вироку та постановлення нового із призначенням обвинуваченим більш суворого покарання колегія суддів вважає безпідставними, оскільки прокурор не навів переконливих аргументів про його невідповідність вимогам ст.65 КК України, вчиненому кримінальному правопорушенню та особам кожного з обвинувачених.
Керуючись ч.2 ст.376,ст.ст.404,407,418 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - старшого прокурора відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_15 залишити без задоволення, а вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 26.05.2015 року щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали Апеляційного суду Полтавської області, а засудженими, які тримаються під вартою, - в той самий строк з дня вручення їм копії судового рішення.

С У Д Д І :

ОСОБА_16 ОСОБА_17 ОСОБА_18