Справа № 161/3171/15-к
Провадження № 1-кп/161/195/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 04 березня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0003097, що надійшло з прокуратури м. Луцька 03.03.2015 року з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , працюючого таксистом служби радіо-таксі Еліт, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, українця, гр.України, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.302 ч.1, 302 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_4 03 травня 2014 року близько 21 години під час роботи таксистом служби радіо-таксі Еліт, перебуваючи по вулиці Карпенка Карого в місті Луцьку, посягаючи на основні засади суспільної моральності у сфері статевих стосунків, маючи умисел на звідництво для розпусти, погодившись на прохання візуально знайомого ОСОБА_5 організувати йому зустріч для надання сексуальних послуг, зателефонував до ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що остання займається проституцією та під час розмови запропонував їй вступити з ОСОБА_5 в статеві відносини за грошову винагороду, на що ОСОБА_6 погодилась, чим вчинив звідництво для розпусти, а саме посередництво, яке проявилося у сприянні добровільним сексуальним стосункам незнайомих між собою осіб та полягало в організації їх зустрічі. Після цього ОСОБА_4 , реалізуючи свій умисел на звідництво для розпусти, керуючи автомобілем-таксі ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 доставив ОСОБА_6 та ОСОБА_5 до сауни Гуцул, яка розташована по вулиці Карпенка Карого в місті Луцьку, де ОСОБА_6 надала ОСОБА_5 послуги сексуального характеру за грошову винагороду у розмірі 500 гривень.

Крім того, він же 26.11.2014 року близько 22 години, перебуваючи в автомобілі-таксі ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 по вулиці Рівненська в місті Луцьку разом з ОСОБА_6 , повторно, посягаючи на основні засади суспільної моральності у сфері статевих стосунків, маючи умисел на звідництво для розпусти, за бажанням раніше невідомого ОСОБА_7 скористатися послугами повії, достовірно знаючи, що ОСОБА_6 займається проституцією, запропонував останній вступити з ОСОБА_7 в статеві відносини за грошову винагороду, на що ОСОБА_6 погодилася, чим вчинив звідництво для розпусти, а саме посередництво, яке проявилося у сприянні добровільним сексуальним стосункам незнайомих між собою осіб та полягало в організації їх зустрічі, після чого ОСОБА_6 направилася з ОСОБА_7 до готелю ІНФОРМАЦІЯ_2 , який розташований по вулиці Дубнівська,99 а в місті Луцьку, де надала йому послуги сексуального характеру за грошову винагороду в розмірі 600 гривень.

Крім того, він же 15.01.2015 року близько 19 години, знаходячись в м. Луцьку, повторно, посягаючи на основні засади суспільної моральності у сфері статевих стосунків, маючи умисел на звідництво для розпусти, за бажанням візуально знайомого ОСОБА_5 , зателефонував із свого особистого мобільного телефону на телефон ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що остання займається проституцією, та під час розмови запропонував їй вступити з ОСОБА_5 в статеві відносини за грошову винагороду, на що ОСОБА_9 погодилась, чим вчинив звідництво для розпусти, а саме посередництво, яке проявилося у сприянні добровільним сексуальним стосункам незнайомих між собою осіб та полягало в організації їх зустрічі. Після цього ОСОБА_4 , реалізуючи свій умисел на звідництво для розпусти, керуючи автомобілем-таксі ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 забрав ОСОБА_9 та ОСОБА_5 та доставив їх до готелю Лагуна, який розташований в селі Липини Луцького району Волинської області, де ОСОБА_9 надала послуги сексуального характеру ОСОБА_5 за грошову винагороду в розмірі 400 гривень.

Крім того, він же 07.02.2015 року близько 20 години, перебуваючи в м. Луцьку, повторно, посягаючи на основні засади суспільної моральності у сфері статевих стосунків, маючи умисел на звідництво для розпусти, одержав замовлення на організацію звідництва, тобто надання повією послуг сексуального характеру за грошову винагороду, автомобілем-таксі ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 доставив ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що остання займається проституцією, до готелю, який розташований по АДРЕСА_2 , де звів ОСОБА_6 з ОСОБА_7 для надання останньому послуг сексуального характеру за гроші, чим вчинив звідництво для розпусти, а саме посередництво, яке проявилося у сприянні добровільним сексуальним стосункам незнайомих між собою осіб та полягало в організації їх зустрічі. Після цього ОСОБА_6 з ОСОБА_7 направилася до вищезазначеного готелю, де надала йому послуги сексуального характеру за грошову винагороду в розмірі 600 гривень.

Крім того, він же 14.10.2014 року близько 19 години, перебуваючи в м. Луцьку, повторно, посягаючи на основні засади суспільної моральності у сфері статевих стосунків, маючи умисел на звідництво для розпусти з метою наживи, за бажанням візуально знайомого ОСОБА_5 , зателефонував із свого особистого мобільного телефону на телефон ОСОБА_10 , достовірно знаючи, що остання займається проституцією, та під час розмови запропонував їй вступити з ОСОБА_5 в статеві відносини за грошову винагороду, на що ОСОБА_11 погодилась, чим вчинив звідництво для розпусти, а саме посередництво, яке проявилося у сприянні добровільним сексуальним стосункам незнайомих між собою осіб та полягало в організації їх зустрічі. Після цього, керуючи автомобілем-таксі ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 , доставив їх до сауни Гуцул, яка розташована по вулиці Карпенка Карого в місті Луцьку, де ОСОБА_12 надала послуги сексуального характеру ОСОБА_5 за грошову винагороду в розмірі 300 гривень, за що в подальшому отримав від ОСОБА_12 грошову винагороду в розмірі 50 гривень.

Таким чином суд прийшов до висновку, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у звідництві для розпусти, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 302 КК України, а також своїми умисними діями, які виразились у звідництві для розпусти з метою наживи, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 302 КК України.

Під час досудового розслідування між прокурором прокуратури м. Луцька ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 27 лютого 2015 року укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з угодою ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 303 ч.1, 303 ч.2 КК України. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди: ОСОБА_4 буде призначене покарання за ст. 303 ч.1 КК України у виді штрафу в розмірі 850 грн., за ст.303 ч.2 КК України виді обмеження волі строком на 2 роки. На підставі ст.70 КК України остаточно призначити покарання у виді 2 років обмеження волі. На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачений визнав себе винуватим, віднесений до категорії тяжких кримінальних правопорушень.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.ч.4, 5 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угода не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_4 ..

Речові докази підлягають вирішенню в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ч.3 п.1 ст. 314, ст.ст. 373, 374, 475 КПК України (в редакції 2012 р.), суд, -

З А С У Д И В :
Угоду від 27 лютого 2015 року по кримінальному провадженні №0003097 про визнання винуватості, укладену між прокурором прокуратури м. Луцька ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 - затвердити.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.303 ч.1, 303 ч.2 КК України та призначити покарання:

- за ст.303 ч.1 КК України у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

- за ст.303 ч.2 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі;

На підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначити ОСОБА_4 до відбуття 2 (два) роки обмеження волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:

- не виїзджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;

- періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речові докази: грошові кошти із з наступними серійними номерами, а саме: ЕЗ3019448; БС0598080; МЕ 3539928; ГЦ7674694; КЛ6064062; ЗА5976956, які передані на зберігання до бухгалтерії Луцького МВ повернути у оперативний відділ ВБЗПТЛ УМВС України у Волинській області.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий: