Справа № 1-92/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.05.2011м.Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі

головуючого-судді Савранського О.А.

за участю - секретаря Порпленко Л.Є.

прокурора - помічника прокурора району ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Корсуні-Шевченківському кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець, зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_4, одружений, має на утриманні малолітню дитину, не працюючий, не військовозобовязаний, такий, що не має судимості на підставі п.1 ч.1 ст.89 КК України, обраний запобіжний захід - підписка про невиїзд

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.342 КК України, суд

Встановив:

Підсудний ОСОБА_2 10 жовтня 2010 року, близько, 05 год. 00 хв. ,знаходячись в приміщенні Корсунь-Шевченківського РВ УМВС України в Черкаській області, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, умисно, ігноруючи законну вимогу працівника правоохоронного органу - оперативного чергового майора міліції ОСОБА_3, який на підставі наказу про розстановку нарядів на 09.10.2010 року, затвердженого першим заступником начальника Корсунь-Шевченківського РВ ОСОБА_4 перебував під час виконання службових обовязків,передбачену п.1 ч.1 ст.11 Закону України «Про міліцію»та п.5.3.8 Інструкції з організації діяльності чергових частин органів і підрозділів ВС України,направленої на захист інтересів суспільства і держави від протиправних посягань,затвердженої наказом №181 від 28.04.2009 року щодо припинення правопорушення, а саме нецензурних висловлювань та розмови із особою,яка утримувалася в кімнаті для доставлених чергової частини райвідділу, під час того як ОСОБА_3 діючи у відповідності до п.п.3 п.6.6.2 вищевказаної Інструкції щодо забезпечення складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.178 КУпАП намагався завести його до службового кабінету,вчинив опір, що полягав у хватанні за формений одяг,відштовхуванні від себе. Внаслідок чого було пошкоджено формений кітель у вигляді відриву правого шеврону та двох верхніх ґудзиків.

Допитаний під час досудового слідства і в суді підсудний ОСОБА_2 вину свою в предявленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся і показав, що підтримує показання, які давав на досудовому слідстві про те, що в цей день разом з друзями ОСОБА_5 і ОСОБА_6 вживали спиртні напої, так як розважалися. Близько, четвертої години ранку 10 жовтня 2010 року вони йшли з центру міста до стоянки таксі,щоб їхати додому. Чомусь підійшли до райвідділу міліції і стали стукати у вхідні двері, але з якою метою пригадати не може. Працівник міліції відчинив двері і запросив в середину. Там він побачив в камері хлопця, який попросив у нього сигарети. Він з ним став розмовляти. Один з працівників міліції зробив йому зауваження, на яке він не відреагував. Потім він почув на своєю плечі чиюсь руку. Повернувшись, побачив,що це, як стало відомо пізніше, працівник міліції ОСОБА_3, який намагався завести його в кабінет. На ці дії він став хапати його за руку та формений одяг, відштовхувати від себе. Потім його відвезли в лікарню на освідування. Такий вчинок зробив, так як перебував в стані алкогольного спяніння, інакше б не робив.

Вину свою підсудний ОСОБА_2 визнає повністю, щиро кається у вчиненому і просить розглядати справу у спрощеному порядку, суть якого як і порядок оскарження при такому розгляді справи, йому розяснені і зрозумілі, а саме, що при не дослідженні доказів стосовно тих обставин справи та розміру цивільного позову, які ніким не оспорюються, підсудний і інші учасники розгляду справи позбавляються права оспорювати ці фактичні обставини та розмір цивільного позову у апеляційному порядку. Він правильно розуміє зміст цих обставин, його позиція добровільна та істинна. Прокурор не заперечує проти такого розгляду справи.

Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази, які досліджені в суді в порядку, передбаченому ч.3 ст.299 КПК України, суд вважає, що предявлене підсудному ОСОБА_2 обвинувачення повністю доказане.

Дії підсудного ОСОБА_2 суд кваліфікує за ч.2 ст.342 КК України як опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обовязків.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_2 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який класифікуються як злочин невеликої тяжкості; вчинення злочину вперше; позитивно характеризується по місцю проживання; має мінливі заробітки; відсутність будь-яких претензій до нього з боку потерпілого.

Обставинами, які помякшують покарання підсудному ОСОБА_2 суд визнає: щире каяття, молодий вік, має на утриманні малолітню дитину.

Обставинами, які обтяжують покарання підсудному ОСОБА_2 суд визнає: вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного спяніння.

З врахуванням всіх цих обставин, суд вважає, що виправлення і перевиховання підсудного ОСОБА_2 можливе з застосуванням до нього покарання майнового характеру у виді штрафу мінімального розміру, передбаченого санкцією діючої на час вчинення злочину статті - пятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить вісімсот пятдесят гривень, як необхідне й достатнє для його виправлення і попередження нових злочинів. Підстав для призначення штрафу з розстрочкою виплати не має.

Запобіжний захід підсудному до вступу вироку в законну силу залишається попередній - підписка про невиїзд.

Речові докази: формений кітель, який належить потерпілому ОСОБА_3 і знаходиться у нього на зберіганні - залишається в його розпорядженні.

Цивільний позов не предявлений.

Судові витрати по справі відсутні.

Арешт на майно не накладався.

Підсудний під час досудового слідства під вартою не утримувався.

Керуючись ст.ст.323,324 КПК України, суд

Засудив:

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.342 КК України.

Призначити засудженому ОСОБА_2 за ч.2 ст.342 КК України покарання у виді штрафу в розмірі пятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить вісімсот пятдесят гривень і стягується в доход держави.

Засуджений зобовязаний сплати штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це суд шляхом представлення документа про сплату штрафу.

Розяснити засудженому ОСОБА_2, що ухилення від сплати штрафу є злочином проти правосуддя, відповідальність за який передбачена ч.1 ст.389 КК України.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити попередній - підписку про невиїзд.

Речові докази: формений кітель, який належить потерпілому ОСОБА_3 і знаходиться у нього на зберіганні - залишити в його розпорядженні.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Черкаської області через Корсунь-Шевченківський районний суд протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_7