Справа 11- 580/ 2008 рік Головуючий у 1 інстанції
Категорія - ст. 286 ч.2 КК
Доповідач Антипець В. М.
2 жовтня 2008 року колегія суддів судової палати в
кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі :
головуючого - судді Антипець В. М.
суддів: Демченка О. В. Козака В. І.
з участю прокурора Євхименка В. В.
Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляціями
потерпілого ОСОБА_1 та цивільного
позивача ОСОБА_5 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова
від 19 травня 2008 року,
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженець с. Волинка Сосницького району
Чернігівської області, громадянин України, з середньою освітою, одружений, який
має на утриманні неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 народження,
працює водієм ПП ОСОБА_4 проживає у гуртожитку АДРЕСА_1, раніше не судився.
Засуджений за ст. 286 ч. 2 КК
України на три роки позбавлення волі без позбавлення права керувати усіма
видами транспортних засобів.
На підставі ст. 75, 76 п. 3 КК України звільнений від покарання з іспитовим
строком на один рік, із зобов'язанням повідомляти органи кримінально -
виконавчої інспекції про зміну місця проживання.
Суд звільнив ОСОБА_2. від покарання
на підставі ст. 1 п ”б” Закону України
„ Про амністію” від 19. 04. 2007 року.
Стягнуто із засудженого ОСОБА_2.:
- на користь фінансового відділу Чернігівської міської
ради 617 грн. 40 коп. затрат на
лікування потерпілого ОСОБА_1 в умовах стаціонару;
- на користь держави в сумі 247 грн. 86 коп. судових витрат, затрачених
на проведення експертизи в НД ЕКЦ при
УМВС України в Чернігівській області.
Стягнуто з цивільних відповідачів : ВАТ
страхова компанія „Універсальна” 2 550 грн., та з власника джерела
підвищеної небезпеки ОСОБА_4 6 000 грн. на користь потерпілого ОСОБА_1 на
відшкодування моральної шкоди.
Стягнуто із ВАТ страхова компанія
„Універсальна” 1 275 грн., та з власника джерела підвищеної небезпеки ОСОБА_4 -
1725 грн. на користь цивільного позивача
ОСОБА_5 на відшкодування моральної
Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_1 про відшкодування шкоди пов'язаної із
тимчасовою та стійкою втратою
працездатності, суд залишив без розгляду.
В задоволенні позову цивільного
позивача ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди суд відмовив.
Як встановив суд, 14 вересня 2006 року,
о 10 годині 30 хвилин, в місті
Чернігові, ОСОБА_2., керуючи автомобілем
марки НОМЕР_1, під час руху по вулиці Проектній , з боку вулиці Бойової в
напрямку вулиці 1 Травня, проявив неуважність,
не вжив безпечних заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки
транспортного засобу, не витримав безпечної дистанції, і в порушення п. п. 1.5,
12.1, 12.3, 13. 1 Правил дорожнього
руху, в'їхав в задню частину автомобіля „ Опель - Омега”, який стояв, включивши
показник лівого повороту і пропускав зустрічний транспортний засіб. Від удару автомобіль „Опель - Омега” під
керуванням водія ОСОБА_1 , виїхав на смугу зустрічного руху, де зіткнувся з
автомобілем марки НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6. Внаслідок дорожньо -
транспортної пригоди водій ОСОБА_1 отримав тяжкі тілесні ушкодження за ознакою
стійкої втрати працездатності.
В апеляції потерпілий ОСОБА_2 просить вирок суду в частині вирішення
цивільного позову скасувати та прийняти нове рішення. Потерпілий вважає, що суд
безпідставно залишив без розгляду його позовні вимоги про стягнення шкоди, пов'язаної із тимчасовою та стійкою втратою працездатності, неправильно
застосував положення ст. 1187 ЦК України,
в частині стягнення неустойки,
моральної шкоди та індексу інфляції за прострочення виконання грошового
зобов'язання, позбавив його права
уточнити свої позовні вимоги, що не заборонено ст. 31 ЦПК України.
Цивільний позивач ОСОБА_5 в апеляції просить вирок суду в частині вирішення
цивільного позову скасувати, постановити
нове рішення по сумі, яка вказана нею в останньому цивільному позові, з
Свої доводи вона обґрунтовує тим, що вартість автомобіля на момент ДТП
складала 18 266 грн. 96 коп. Недоплачена сума складає 3 821 грн., в стягнення
якої суд їй безпідставно відмовив. Моральна шкода на її думку визначена
неправильно і не відповідає тим стражданням, які вона понесла у зв'язку з
механічними пошкодженнями автомобіля.
Вислухавши доповідача, думку прокурора, вивчивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляції потерпілого та
цивільного позивача задоволенню не підлягають.
Як вбачається з матеріалів кримінальної справи, потерпілий ОСОБА_1 25 січня 2007 року заявив цивільний позов в
кримінальній справі до ОСОБА_4, як
власника автомобіля, ВАТ страхової компанії „Універсальна” про стягнення 117 4 79 грн. матеріальної шкоди та 10 000 грн. моральної шкоди, завданої йому внаслідок ДТП.
Матеріальна шкода, заявлена потерпілим складалася із сум: 395 грн. затрачених на придбання
ліків, 39 240 грн. - одноразової компенсації у зв'язку із
встановленням йому групи інвалідності і
втрати 50 % заробітку за 12 місяців;
26 160 грн. заробітної плати не одержаної ним
за час перебування на лікуванні; - 320 грн. витрати на харчування за час
перебування на лікуванні в Чернігівській міській лікарні № 3,
364 грн. - витирати за проведення
діагностики ( том 1 а. с. 84-87).
25. 01. 2007 року, дружина потерпілого
ОСОБА_5 заявила цивільний позов в кримінальній справі до ОСОБА_4, як власника автомобіля, ВАТ
страхової компанії „Універсальна” про стягнення
шкоди та моральної шкоди, завданої їй
пошкодженням автомобіля, травмуванням чоловіка, який втратив роботу і перебував
на лікуванні, відсутністю у неї засобів до існування та утримання дитини ( т. 1
11 травня 2007 року потерпілий ОСОБА_2 подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій
просив стягнути з ВАТ страхової компанії
„Універсальна” 51 000 грн. матеріальної шкоди як зазначено в страхових
полісах та з ОСОБА_4 - 77 324 грн. матеріальної та моральної шкоди (
том. 1 а. с. 191-193).
Цивільний позивач ОСОБА_5 цього ж
дня подала заяву про уточнення позовних вимог, в якій збільшила суму позову,
порахувавши пеню за кожний день прострочення
страховою компанією проведення виплат в сумі 21 395 грн. ( т. 1 а. с.
13 серпня 2007 року потерпілий
ОСОБА_2 збільшив свої позовні вимоги,
порахувавши пеню за прострочення виплат
та збільшив суму страхового відшкодування з 51 000 грн. до 62 689 грн.,
а всього просив стягнути із страхової компанії - 75 458 грн. з ОСОБА_4 - 10 000 грн. моральної
шкоди ( т. 2 а. с. 29-30)
Цивільний позивач ОСОБА_5 зменшила свої позовні вимоги, заявивши в заяві
про уточнення вимог про стягнення із страхової компанії 22 548 грн.
матеріальної шкоди та з ОСОБА_4 - 10 000 грн. моральної шкоди( т. 2 а. с.
В подальшому потерпілий уточнював
свої позовні вимоги 22. 11. 2007 року ( т. 2 а. с. 218-224), 23. 04. 2008 року
( т. 3 а. с. 64-66, 76-79)
Під час судового засідання потерпілий ОСОБА_2 просив стягнути 99 961 грн.
моральної і матеріальної шкоди із страхової компанії ( т. 3 а. с. 112-115).
Цивільний позивач ОСОБА_5 підтримала позовні вимоги на суму 21 306 грн.(
том 3 а. с. 117 - 118).
Відмовляючи цивільному позивачу ОСОБА_5, в задоволенні позовних вимог в
частині відшкодування матеріальної шкоди,
суд вірно послався на висновки експертизи № Т-1368 від 19 грудня 2006
року. Згідно цих висновків ринкова
вартість автомобіля позивача до ДТП
складала 18 266 грн. 96 коп., залишкову
вартість автомобіля склала суму 5 756
грн. З цими висновками погодилася позивачка, яка продала свій автомобіль, після
чого виказала свою незгоду з експертним висновком і стала наводити свої
міркування з приводу визначення суми відшкодування.
25. 09. 2007 рокуОСОБА_5 одержала страхове відшкодування в сумі 12 445 грн.
20 коп. та 46 грн. 52 коп. , про що в
матеріалах справи є видаткові касові ордери ( т. 3 а. с. 43, 45).
Страхова організація не відповідає перед потерпілим за власника джерела
підвищеної небезпеки за правилами ст. 1187 ЦК України, навпаки її діяльність регламентується
положеннями Закону України „ Про обов'язкове страхування цивільно - правової
відповідальності власників наземних транспортних засобів” та умовами договору, укладеного з володільцем
транспортного засобу. Тому суд, цілком обґрунтовано відмовив ОСОБА_5 у
стягненні пені та неустойки за прострочення виконання грошового зобов'язання,
якого у страхової організації перед позивачем не виникало.
Визначаючи розмір моральної шкоди на користь потерпілого ОСОБА_1 та його
дружини - цивільного позивача ОСОБА_5, суд врахував характер моральних
страждань, їх тривалість та виходячи із засад
виваженості, справедливості та гуманності, стягнув відповідно суми 8 550
Посилання цивільного позивача на необґрунтоване зменшення суми моральної
шкоди, не заслуговують на увагу. Цивільний позивач ОСОБА_5 учасником ДТП не
була. Вона є співвласником автомобіля,
який отримав механічні пошкодження, та доглядала чоловіка, який одержав
травми. Її чоловіку, потерпілому
ОСОБА_1 з урахуванням характеру
тілесних ушкоджень, тривалості розладу здоров'я та необхідності зусиль для
відновлення попереднього стану, моральна
шкода визначена в 8 550 грн.
За видатковим касовим ордером страхова компанія відшкодувала потерпілому
ОСОБА_1 227 грн. 36 коп. на придбання ліків, що було підтверджене документами (
Залишаючи позов потерпілого ОСОБА_1 в частині стягнення суми відшкодування
у зв'язку з його тимчасовою непрацездатністю, одноразової компенсації у зв'язку
з тривалою втратою працездатності та втраченого заробітку, суд вказав на
недостатність належних доказів, з чим не можна погодитися, оскільки заявлений
цивільний позов в цій частині виходить за межі розгляду даної кримінальної
справи.
Потерпілий ОСОБА_2 займався підприємницької діяльністю, втрата ним
заробітку у зв'язку з ДТП, є наслідком злочину, що повинно розглядатися в
порядку цивільного законодавства, з урахуванням особливостей, передбачених
цивільним законодавством для такого виду правовідносин.
З урахуванням наведеного та керуючись ст. ст. 365, 366, 379 КПК України,
колегія суддів
Апеляції потерпілого ОСОБА_1 та
цивільного позивача ОСОБА_5 залишити без
задоволення, а вирок Деснянського районного суду м. Чернігова
від 19 травня 2008 року щодо ОСОБА_2 без змін.
СУДДІ: