Справа № 369/8771/14-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/761/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 20 28.07.2015

УХВАЛА
Іменем України
28.07.2015року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі : ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

адвоката: ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційні скарги обвинуваченого та адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 травня 2015 року щодо обвинуваченого

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, який має незакінчену вищу освіту, одруженого, директора ТД «Українські продукти», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, засудженого за ч. 3 ст.187 КК України ,

В С Т А Н О В И Л А :
Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_8 визнан винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років з конфіскацією всього майна, яке йому належить.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_8 27350 (двадцять сім тисяч триста п`ятдесят) грн. 16 коп. матеріальної шкоди та 100000 (сто тисяч) грн. моральної шкоди. В решті, позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні у сумі 1572 (одну тисячу п`ятсот сімдесят дві) грн. 48 коп.

Вирішено питання речових доказів,згідно зі ст..100 КПК України.

Судом першої інстанції встановлено, що 10.06.2014 року близько 23.50 ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, маючи злочинний умисел на здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із застосуванням та погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілої ОСОБА_9 та неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 , які зазнали нападу, спрямованим на власне незаконне збагачення за рахунок чужого майна, маючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, проникли через вхідні двері до приміщення будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де, невстановлена досудовим розслідуванням особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, застосувавши до ОСОБА_9 та ОСОБА_10 фізичне насильство, що виразилось у нанесенні останнім ударів ногами та руками по різним частинам тіла ОСОБА_11 , спричинивши потерпілій тілесні ушкодження у вигляді саден задньої верхні ліктьових суглобів, закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку легкого ступеню, які, згідно висновку експерта. № 218/Д від 19-22.08.2014 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та ОСОБА_8 , погрожуючи застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_9 користуючись її безпорадним станом., внаслідок якого вона та неповнолітній потерпілий ОСОБА_10 не могли чинити опір, заволоділи майном потерпілої ОСОБА_9 , а саме: грошовими коштами у сумі 5363 гри., 25 доларів США в еквіваленті 11,80 гри. за 1 долар США, що становить 295 грн., та виробами із золота -ланцюжком вагою 20 грам вартістю 8261,52 грн., кулоном з візерунком вагою 4 грн. вартістю 1496,08 грн... ланцюжком з хрестиком: вагою 7 грам вартістю 2759,84 грн., каблучкою з каменем вагою 5,3 грами вартістю 7014,90 грн., каблучкою з каменем вагою 4,2 грами вартістю 5558,98 грн., двома каблучками вагою по 3 грами вартістю 1122,06 грн. за одну, кулоном вагою 1 грам вартістю 374,02 грн., після чого з місця вчинення злочину зникли, викраденим розпорядились на власний розсуд, чим завдали потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 33368 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений не згоден з вироком суду та зазначає, що визнає себе винним, але за іншою статтею, оскільки у нього не було попередньої змови з ОСОБА_12 на здійснення нападу, стверджує що він ні якого насильства до потерпілих не застосовував, а погроза про застосування такого насильства зі слів потерпілих могла бути уявною чи видуманою. Вважає, що суд першої інстанції не врахував реальність та характер можливого насильства, не розмежував розбій та грабіж, а також крім конфіскації всього майна, стягнув безпідставно на користь потерпілої 127 350 грн. не взявши до уваги, що ним не було доведено злочин до кінця та він не мав змоги розпорядитися викраденим. Крім того зазначає обтяжуючу обставину, що він був в стані алкогольного сп`яніння. Просив скасувати обтяжуючу обставину, яка не підтверджена належним доказом та скасувати вирок суду першої інстанції,перекваліфікував його дії зі ст.. 187 КК України на ст..186 КК України і зменшити його покарання відповідно до санкції ст..186 КК України. Також просив переглянути цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 .

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого не згоден з вироком суду і свої доводи обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не було надано оцінки дійсному стану потерпілих на момент скоєння на них нападу. Стверджує, що вирок суду першої інстанції не відповідає дійсним обставинам справи, та постановлений з порушення норм матеріального права. Вважає, що погроза застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілих під час нападу недоведена. Просив змінити вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 травня 2015 року зі зміною кваліфікації на ч.3 ст.186 КК України.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, виступ прокурора, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали подані апеляційні скарги, перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, вважає їх такими, що підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно зі п.2 ст. 409 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити судове рішення.

Обставини, встановлені в суді першої інстанції підтверджуються доказами у справі, показаннями потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , що на них в їхньому будинку було скоєно напад, їх побили та забрали їхні гроші і речі.

Свідками ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 підтверджено показання потерпілих ОСОБА_9 і ОСОБА_13 та іншими доказами.

Було проведено товарознавче дослідження рухомого майна потерпілих ОСОБА_9 і ОСОБА_13 від 17.06.2014 року, яким заволодів ОСОБА_8 і встановлена дійсна ринкова вартість цього майна.

Крім того, судово-медичним оглядом експерта виявлено тілесні ушкодження потерпілої ОСОБА_9 , які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад її здоров`я.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 правильно врахував, що злочин за ч. 3 ст. 187 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, обвинувачений має постійне місце проживання та реєстрації (том 2 а.с. 138), де характеризується посередньо (том 2 а.с. 144), на обліку у лікарів нарколога, та психіатра не перебував (том 2 а.с. 141, 143), одружений, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_18 ІНФОРМАЦІЯ_2 (том 2 а.с. 213), раніше судимий, але на момент вчинення злочину вважається таким, що не має судимості в силу ст. 89 КК України (том 2 а.с. 145-1.46), обставин, які у відповідності зі ст. 66 КК України, пом`якшують покарання, судом не встановлено, обставиною, яка у відповідності до ст. 67 КК України обтяжує покарання, суд визнав вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Вирішуючи питання про заявлений у справі цивільний позов, суд, керуючись вимогами ст. ст. 127, 129 КПК України, правильно врахував, що потерпілій під час досудового розслідування були повернуті всі викрадені кошти та золотий ланцюжок з хрестиком вартістю 2759,84 грн., але не відшкодовані 2400 грн. витрати на лікування неповнолітнього потерпілого, вони та вартість решти викрадених виробів із золота повинна бути стягнута на її користь з обвинуваченого.

Судова колегія вважає, що доводи в апеляційній скарзі на вирок суду обвинуваченого ОСОБА_8 про виключення обставини, яка обтяжує покарання, в стані алкогольного сп`яніння, є необґрунтованими і спростовуються матеріалами справи.

Щодо перекваліфікації покарання зі ст.187 КК України на ст.186 КК України та пом`якшення покарання колегія суддів вважає, що висновки суду, викладені у вироку, відповідають фактичним обставинам справи. Наведеним у вироку доказам, суд дав належну юридичну оцінку та вірно кваліфікував дії обвинуваченого за ч.3 ст.187 КК України.

Матеріали кримінального провадження указують на те, що невстановлена досудовим розслідуванням особа та ОСОБА_8 діяли спільно і узгоджено,що указує на наявність попередньої змови та вчинення розбою, що указує на правильність кваліфікації за ст.187 КК України.

Посилання обвинуваченого, про стягнення з нього безпідставно на користь потерпілої матеріальної шкоди, оскільки він не мав змоги розпорядитися викраденим не заслуговує на увагу колегії суддів, оскільки вирішуючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 суд першої інстанції вірно керувався ст..127,129 КПК України та стягнув з обвинуваченого на її користь витрати на лікування неповнолітнього потерпілого та вартість решти неповернутих викрадених виробів із золота.

Доводи апеляції захисника щодо неправильної кваліфікації дій обвинуваченого не ґрунтується на матеріалах кримінального провадження. Наведені вище докази стверджують про правильну кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.3 ст.187 КК України.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про встановлені обставини злочину, доведеності його вини і правильну кваліфікацію дій обвинуваченого.

Поряд із цим,колегія суддів не погоджується із висновками суду в частині розміру призначеного покарання.

Судом першої інстанції не враховано з належною повнотою, що обвинувачений визнав фактичні обставини вчинення злочину.

Його посилання на необхідність кваліфікації його дій за ч.3 ст. 186 КК України колегія суддів розцінює,як його особисту правову позицію,яка не ґрунтується на знанні кримінального права.

Окрім того колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не у повній мірі враховано дані про особу обвинуваченого.

Не врахування цієї обставини призвело до призначення обвинуваченому покарання, яке не відповідає вимогам ст.65 КК України.

За своїм розміром не відповідає особі обвинуваченого, внаслідок суворості.

У зв`язку з викладеним колегія суддів вважає за необхідним вирок Києво-Святошинського райсуду змінити в частині покарання, пом`якшивши його до 8 років позбавлення волі.

Судова колегія вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 треба задовольнити частково, а вирок Києво-Святошинського районного суду від 13.05.2015 року про засудження ОСОБА_8 за ч.3 ст.187 КК України змінити в частині призначення строку покарання.

Керуючись ст.ст.405, 407, 408, 419, КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 -

задовільнити частково.

Вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 травня 2015 року , щодо ОСОБА_8 змінити. Призначене покарання ОСОБА_8 пом`якшити до 8 років позбавлення волі. В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим,який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Головуючий:

Судді: