АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 182/526/14-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/435/К/15 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі 29 липня 2015 року апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2015 року про повернення обвинувального акта прокурору за кримінальним провадженням №0000152 відносно ОСОБА_6 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2015 року скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2015 року обвинувальний акт по кримінальному провадженню у відношенні ОСОБА_6 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України було повернуто прокурору для продовження досудового розслідування.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд першої інстанції зазначив, що підготовче судове засідання за зазначеним кримінальним провадженням відносно ОСОБА_6 призначалось до слухання неодноразово, а саме: 30.01.2014 року, 14.03.2014 року, 08.04.2014 року, 25.04.2014 року, 30.04.2014 року, 08.05.2014 року, 14.05.2014 року, 02.10.2014 року, 31.10.2014 року, 04.12.2014 року, 28.01.2015 року, 24.02.2015 року, 25.03.2015 року, 20.04.2015 року, 27.04.2015 року,29.05.2015 року, 11.06.2015 року
Обвинувачений у підготовчі судові засідання не з`являвся.
14.03.2014 року обвинувачений був підданий приводу, але до суду доставлений не був.
Згідно рапортів, які були надані співробітниками міліції, за адресами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 обвинувачений не проживає, його місцезнаходження невідоме.
14 травня 2014 року прокурор ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням, про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та про затримання ОСОБА_6 з метою приводу обвинуваченого для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу.
Ухвалою суду від 14.05.2014 року клопотання прокурора задоволено, був наданий дозвіл на затримання ОСОБА_6 , з метою приводу обвинуваченого для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Строк дії ухвали до 01.10.2014 року.
В зазначений строк ОСОБА_6 доставлений до суду не був.
02.10.2014 року, 31.10.2014 року, 04.12.2014 року, 24.02.2015 року, 29.05.2015 року ОСОБА_6 знову був підданий приводу, але до суду знову не був доставлений.
Як вбачається з обвинувального акта місце проживання обвинуваченого ОСОБА_6 зазначено АДРЕСА_1 . Також співробітниками міліції було встановлено, що обвинувачений може проживати за адресою АДРЕСА_2 .
Але згідно наданих до суду матеріалів ОСОБА_6 за вищевказаними адресами не проживає.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор посилається на ті обставини, що судом необґрунтовано зазначено, що не встановлено фактичне місце проживання обвинуваченого ОСОБА_6 , так як, відповідно до рапортів ДІМ СДІМ Нікопольського МВ ГУ МВС України ОСОБА_6 за вказаною адресою проживає, однак на момент відвідування працівниками міліції був відсутній. Тому висновок суду про не встановлення місця проживання обвинуваченого ОСОБА_6 є необґрунтованим. Крім того, в матеріалах кримінального провадження наявна заява ОСОБА_6 , яка написана ним власноручно, про його згоду на проведення підготовчого судового засідання за його відсутності.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді прокурор підтримав апеляцію прокурора у кримінальному провадженні, просив колегію суддів задовольнити її в повному обсязі, ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити нове судове засідання в суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу сторонами судового провадження надані не були.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право, крім іншого, повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Як вбачається з ухвали про повернення обвинувального акта прокурору, суд першої інстанції обґрунтовано вказав на всі порушення вимог КПК України, які були допущені слідчім при складанні обвинувального акта.

Так, підставою повернення обвинувального акта прокурору судом вказано ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_6 за місцем мешкання, зазначеним в обвинувальному акті, не проживає тому суд не має можливості викликати його в підготовче судове засідання для проведення дій, передбачених КПК України та призначення кримінального провадження до розгляду.

Відповідно п.2 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт, крім іншого, має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата і місце народження, місце проживання, громадянство).

Як вбачається з тексту обвинувального акта, слідчім була вказана адреса місця проживання обвинуваченого ОСОБА_6 АДРЕСА_1 (а.с.1). Крім того, була встановлена ще одна адреса його можливого мешкання АДРЕСА_2 .

Але, як було встановлено судом першої інстанції, під час підготовчого судового засідання, за результатами оголошення неодноразових приводів, обвинувачений ОСОБА_6 за жодною з відомих адрес не проживає та місце його знаходження встановити не є можливим.

Як вбачається з долучених до матеріалів кримінального провадження рапортів співробітників міліції, за результатами неодноразових відвідувань можливих місць мешкання ОСОБА_6 , а саме: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 та родичів і сусідів обвинуваченого, обвинувачений з кінця 2013 року за вказаними адресами не проживає і за вказаними адресами не з`являється, його місце знаходження невідоме, зв`язок з родичами він не підтримує (а.с.16, 17, 19, 21, 24, 25, 26, 41, 42, 46, 47, 52, 67, 68).

Крім того, згідно листа заступника начальника Нікопольського МВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області від 17.09.2014 року, співробітниками СКР Нікопольського МВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області проводились розшукові заходи, направлені на встановлення місцезнаходження обвинуваченого ОСОБА_6 , але воно залишається невідомим і відсутня можливість встановити його місцезнаходження (а.с.35).

Також, в зв`язку з тим, що неодноразово оголошені приводи відносно обвинуваченого співробітниками міліції виконані не були, 14 травня 2014 року судом першої інстанції було постановлено ухвалу про надання дозволу на затримання ОСОБА_6 з метою приводу його для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (а.с.31-32).

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції були прийняті всі встановлені нормами діючого кримінального процесуального законодавства заходи для встановлення місця перебування обвинуваченого ОСОБА_6 та погоджується з висновками суду щодо невідповідності зазначеної в обвинувальному акті адреси місця проживання обвинуваченого ОСОБА_6 з фактичним місцем його знаходження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції правомірно відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України повернув обвинувальний акт прокурору, як такий, що не відповідає вимогам ст.291 КПК України, а доводи прокурора щодо істотних порушень судом першої інстанції вимог кримінального процесуального законодавства є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Крім того, колегія суддів вважає, що не підлягають задоволенню доводи прокурора про те, що в матеріалах кримінального провадження наявна заява обвинуваченого ОСОБА_6 , яка написана ним власноручно, про його згоду на проведення підготовчого судового засідання за його відсутності, оскільки частиною 2 ст.314 КПК України передбачено, що підготовче судове засідання відбувається за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. Після виконання вимог, передбачених статтями 342-345 Кодексу, головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду. Проведення підготовчого судового засідання у відсутності обвинуваченого діючим кримінальним процесуальним кодексом не передбачено.

Таким чином , з огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з думкою суду першої інстанції щодо необхідності повернення обвинувального акта за вказаним кримінальним провадженням прокурору та вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора не підлягають задоволенню, а ухвала Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2015 року підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2015 року, якою обвинувальний акт по кримінальному провадженню у відношенні ОСОБА_6 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України було повернуто прокурору залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3