Справа №481/421/15-к 10.06.2015 10.06.2015 10.06.2015
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 червня 2015 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
Головуючого-судді: ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря: ОСОБА_4
судового розпорядника: ОСОБА_5
Учасники судового провадження:
Прокурор: ОСОБА_7
Захисника : ОСОБА_8 .
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги:
__________________________________________________________________
Ап. провадження: № 11-кп/784/432/15 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_11
Категорія: ч. 2 ст. 125 КК України Доповідач апеляційної інстанції: ОСОБА_1
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:
Прокурор, вказує, що ухвалу суду першої інстанції прийнято із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.
Зокрема, апелянт зазначає, що обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та їх захисник ОСОБА_8 відмовились від отримання копії обвинувального акту, а також реєстру матеріалів досудового розслідування та вийшли із кабінету райвідділу. Про вказаний факт, слідчим у присутності понятих було складено протокол про відмову від отримання вищезазначених документів, а тому, вважає, в супереч висновкам суду, будь-яких порушень права обвинувачених на захист слідчим допущено не було.
Зазначає, що вказівка суду першої інстанції, в своєму рішенні на неточність часу вчинення кримінального правопорушення є необґрунтованою, оскільки, а ні обвинувачені, а ні потерпілий не змогли вказати більш точну дату, ніж зазначена у обвинувальному акті.
Також, необґрунтованим, вважає, зауваження суду з приводу відсутності у обвинувальному акті вказівки на конкретну кількість ударів кожного із підозрюваних, оскільки, на його думку, такі обставини виходять за межі компетенції суду на підготовчій стадії провадження.
Обставини, встановлені судом першої інстанції:
27.04.2015 року до Баштанського районного суду Миколаївської області надійшов обвинувальний акт відносно обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_12 за ч. 2 ст. 125 КК України.
Ухвалою суду, вищевказаний обвинувальний акт був повернутий прокурору. Мотивуючи своє рішення, суд вказав, що обвинувальний акт, в супереч вимогам ч. 4 ст. 291 КПК України, не містить відомостей про ознайомлення підозрюваних зі змістом обвинувального акту.
Крім того, в супереч вимогам ст. 91 КПК України, в обвинувальному акті не визначено час вчинення злочину, спрямованість умислу, ступінь участі кожного із учасників правопорушення, конкретної кількості ударів кожного із учасників скоєного правопорушення, а тому, на думку суду, обвинувальний акт не відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України.
Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції:
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав доводи викладені в тексті апеляційної скарги, думку захисника, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора, та просила залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів, дійшла до наступного.
Повертаючи обвинувальний акт прокурору, відповідно до положень п3 ч.3 ст. 314 КПК України суд першої інстанції зазначив, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України.
Вимоги закону до обвинувального акту викладені у ч.2 ст. 291 КПК України.
Відповідно до п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на закон та статтю закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Як вбачається зі змісту обвинувального акту стосовно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ці вимоги закону прокурором виконані. Вимагати від нього викладати обставини, які ним фактично не встановлені, суд не вправі. Під час судового розгляду, якщо прокурору стануть відомі будь-які обставини, які він буде вважати такими, що впливають на обвинувачення, він має право змінити обвинувачення або відмовитись від нього. Суд же розглядає кримінальне провадження лише у межах обвинувачення, яке пред`явлене особі прокурором.
Таким чином, вимоги суду до прокурора про необхідність конкретизувати дії кожного обвинуваченого, встановити точний час вчинення злочину та спрямованість умислу і мотиву, - є незаконними.
Не ґрунтуються на законі і вимоги суду щодо вручення обвинуваченим та їх захиснику обвинувального акту та надання можливості ознайомитись з матеріалами справи.
Обов`язок вручити обвинуваченому обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, а також надати йому можливість ознайомитись з такими матеріалами, відповідно до положень ст..ст. 290-293 КПК України, покладена на слідчого або прокурора. Відповідно до змісту складених слідчим протоколів про відмову сторони захисту отримувати копії документів та повідомлень слідчого слід зробити висновок, що він покладений на нього обов`язок виконав. Для обвинуваченого ж отримання таких документів та повідомлень - є правом, а не обов`язком. Примусити обвинуваченого або його захисника скористатись своїм правом не вправі ніхто. Питання надання слідчим або прокурором можливості стороні захисту скористатись своїм правом - є оціночним і полягає в оцінці надання реальної можливості скористатись таким правом. У даному випадку, колегія суддів вважає, що права сторони захисту слідчим і прокурором не обмежувались.
При попередньому розгляді провадження, суд може прийняти будь-які додаткові міри та надати стороні захисту можливість реалізувати своє право, але ж примусити її його реалізувати, суд також не вправі. Під час попереднього розгляду провадження, відповідно до положень ст..315 КПК України, суд вправі здійснити будь-які інші дії необхідні для підготовки справи до розгляду, у тому числі і вищезазначені, пов`язані з наданням можливості вручення прокурором стороні захисту матеріалів, від яких вона відмовилась під час досудового слідства.
Таким чином, рішення суду першої інстанції про повернення обвинувального акту прокурору стосовно ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , на думку колегії суддів, є невірним та передчасним, а тому підлягає скасуванню з призначенням цієї справи до розгляду по суті у суді першої інстанції.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст..ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.
Ухвалу Баштанського районного суду Миколаївської області від 12.05.2015 року про повернення прокурору обвинувального акту стосовно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 - скасувати.
Ухвалити нову ухвалу, якою кримінальне провадження стосовно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 призначити до судового розгляду по суті у Баштанському суді Миколаївської області.
Ухвала є остаточною і в касаційному порядку оскарженню не підлягає
Головуючий : Судді :