Справа № 699/1482/13-к
Номер провадження 1-кп/699/96/13
УХВАЛА

18.12.2013
м.Корсунь-Шевченківський

Корсунь - Шевченківський районний суд
Черкаської області в складі:

головуючого - Кіхтенко Н.І.,

при секретарі судового засідання Сміян
А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду кримінальне
провадження №0000425, щодо
обвинуваченого:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця,
зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1,
громадянина України, з середньою
освітою, неодруженого, утриманців не
маючого, студента 4 курсу Корсунь -
Шевченківського педагогічного
коледжу, допризовника, не судимого,
запобіжний захід - не обрано, інші
заходи забезпечення кримінального
провадження не застосовувалися,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1
ст. 286 КК України;

за участі:

прокурора прокуратури
Корсунь-Шевченківського району юриста
1 класу Павленка В.В.,

обвинуваченого ОСОБА_1,

захисника обвинуваченого - адвоката
ОСОБА_3,

потерпілої ОСОБА_4,

законного представника потерпілої -
ОСОБА_5,

ВСТАНОВИВ:

Органами досудового слідства ОСОБА_1
обвинувачується в тому, що він 23
вересня 2013 року, близько 18 години,
керуючи на законних підставах
автомобілем марки «ВАЗ-21093», д.н. НОМЕР_1,
біля перехрестя вулиць Кірова - Леніна,
що в м. Корсуні - Шевченківському
Черкаської області, порушив п. 18.1, 1.10
Правил дорожнього руху, та вчинив наїзд
на потерпілу ОСОБА_4, 1996 р.н., яка
рухалася по пішохідному переходу зліва
направо, заподіявши при цьому
потерпілій середньої тяжкості тілесні
ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_1 свою вину в
пред'явленому йому обвинуваченні
визнав частково та надав суду наступні
показання.

Що 23 вересня 2013 року близько 18 години
він, на законних підставах, керував
технічно справним автомобілем марки
«ВАЗ-21093», д. н. НОМЕР_1, і при русі по вул.
Кірова, наблизився до перехрестя і
повернув на вул. Леніна праворуч, у
напрямку центра міста Корсуня -
Шевченківського та продовжив рух при
швидкості приблизно 30 км/год, але після
повороту на вул. Леніна був
«засліплений» сонцем і не помітив
пішоходів, які по пішохідному переходу
переходили дорогу з лівої сторони на
праву, по ходу руху його автомобіля. Він
загальмував і майже в ту ж мить сталося
зіткнення передньої правої сторони
(фарою) керованого ним автомобіля з
потерпілою, яка від удару впала на
асфальт. Він відразу зупинив свій
автомобіль та відвіз потерпілу до
лікарні, де їй було надано медичну
допомогу.

Допитана у судовому засіданні
потерпіла ОСОБА_4 дала суду наступні
показання.

Що 23 вересня 2013 року близько 18 години 30
хвилин вона разом зі свідком ОСОБА_6
переходила по пішохідному переході
проїзну частину вул. Леніна, щоб
перейти на протилежну сторону. Не
доходячи метрів 2 до тротуару вона
відчула удар у праву частину тулубу від
якого упала на асфальт, за кілька
метрів від автомобіля, що її збив.
Звідки виїхав даний автомобіль вона не
помітила, наїзд був несподіваним.
Ударом передньої правої частини
автомобіля її відкинуло на три метри
ліворуч.

Водій відразу зупинив свій автомобіль
марки «ВАЗ-21093», д. н. НОМЕР_1, і разом із
хлопцем, який був пасажиром його авто,
допоміг сісти в автомобіль та відвіз
до Корсунь - Шевченківської ЦРЛ, де їй
була надана медична допомога та
лікарем зафіксовані тілесні
ушкодження у медичних документах та
рентгенознімком і такі вказані у
висновку експерта.

Допитаний у судовому засіданні
лікар-хірург ОСОБА_7 суду пояснив, що
23.09.2013 р. він був черговим лікарем
приймального відділення і дійсно після
18 години у приймальне відділення
Корсунь - Шевченківської ЦРЛ була
доставлена потерпіла, у якої боліла
ліва стопа. Після проведеного огляду, а
потім і даних рентгенознімка було
встановлено перелом 4,5 фаланги
пальців лівої стопи. Була також
забійно-рвана рана лівої надбрівної
дуги, травматичні садна кистей. Потім
був викликаний лікар-хірург ОСОБА_8 ,
який наклав гіпс на дану ногу.

Згідно висновку судово-медичного
експерта № 136 від 18.10.2013 р. гр. ОСОБА_4
отримала тілесні ушкодження у вигляді
закритих переломів головки основної
фаланги 4 та 5 пальців лівої стопи, саден
лівої надбрівної дуги, лівої кисті, які
утворилися від дії тупого твердого
предмета. Тілесні ушкодження у вигляді
переломів головки основної фаланги 4 та
5 пальців лівої стопи відносяться до
ушкоджень середньої тяжкості, які
спричинили тривалий розлад здоров'я.

Тілесні ушкодження у вигляді саден
обличчя та лівої кисті не спричинили
короткочасного розладу здоров'я і по
цій ознаці відносяться до легких
тілесних ушкоджень.

Виявлені тілесні ушкодження могли
утворитися 23.09.2013 р.та при вказаних
обставинах.

Допитаний у судовому засіданні
судово-медичний експерт ОСОБА_9,
викликаний судом за клопотанням
сторони захисту обвинуваченого,
пояснив, що вказані у висновку
експертизи тілесні ушкодження, які і
були виявлені у потерпілої, могли бути
заподіяні при вказаних у постанові
слідчого обставинах при призначенні
експертизи, тобто при ударі її
передньою правою частиною автомобіля
та відповідають часу заподіяння.

Дані за тілесні ушкодження були взяті
з висновку лікаря, опису ренгенолога
до рентгенознімка, на підставі даних
медкарти потерпілої, які були надані
потерпілою та її оглядом.

Експерт пояснив, що відповідно до п. 4.1.
Правил судово-медичного визначення
ступеня тяжкості тілесних ушкоджень,
затверджених наказом Міністерства
охорони здоров'я України N 6 від 17.01.95 р.,
судово-медична експертиза з метою
встановлення ступеня тяжкості
тілесних ушкоджень проводиться
судово-медичним експертом шляхом
медичного обстеження потерпілих,
проведення цієї експертизи тільки за
медичними документами (історії
хвороби, індивідуальній карті
амбулаторного хворого тощо)
допускається у виняткових випадках і
лише за наявності справжніх
повноцінних документів, що містять
вичерпні дані про характер ушкоджень,
їх клінічний перебіг та інші необхідні
відомості.

В даному випадку дослідження
проводилось на підставі огляду
потерпілої та наданої нею медичної
карти та рентгенознімка від 23.09.2013р.,
проведеного після ДТП, який був
направлений на опис в рентгенокабінет
Корсунь-Шевченківської ЦРЛ і згідно
яких встановлено що мається закритий
перелом головки основної фаланги 4,5
пальців лівої стопи без зміщення, які
відносяться до ушкоджень середньої
тяжкості, що спричиняють тривалий
розлад здоров»я по ступеню загоювання.

Після допиту свідків, експерта,
вивчення матеріалів кримінального
провадження, адвокат обвинуваченого
заявив клопотання, підтримане
обвинуваченим, про призначення
повторної судово - медичної експертизи,
на вирішення якої поставити наступні
питання:

1. Які характер та локалізація
ушкоджень, заподіяних потерпілій
ОСОБА_4?

2. Які характеристики мав
травмуючий чинник (предмет)?

3. Який безпосередній механізм
(механізми) заподіяння ушкоджень?

4. Який був напрямок травмуючої
сили, у результаті якої утворились
ушкодження?

5. Яка давність заподіяння
ушкоджень?

6. Який ступінь тяжкості
заподіяних потерпілій ОСОБА_4 тілесних
ушкоджень?

Проведення експертизи доручити
експерту Корсунь - Шевченківського
міжрайонного відділення КУ "Черкаське
обласне бюро СМЕ", попередивши експерта
про кримінальну відповідальність за
ст. ст. 384, 385 КК України.

Дане клопотання адвокат мотивував
тим, що:

1- експертом у висновку не описані, які
методи ним були застосовані у
дослідженні, оскільки удар автомобілем
був у праву ногу потерпілої, а тілесні
ушкодження були заподіяні лівій стопі,
а на правій нозі немає будь-яких
тілесних ушкоджень, тобто відсутня
відповідь експерта про механізм
утворення тілесних ушкоджень;

2- що потерпілою експерту було
самостійно надано медичну карту та
рентгенознімок, а потрібно було такі
витребувати ухвалою слідчого-судді під
час досудового розслідування, що є
порушенням вимог КПК України;

3- що медичними документами Лисянської
ЦРЛ встановлено середньої тяжкості
тілесні ушкодження;

4- що адвокату надано довідку Корсунь -
Шевченківської ЦРЛ з діагнозом, що у
потерпілої мається перелом ІV
плюсневої кістки, а тому дане
ушкодження є легким, а це значить, що
маються протиріччя у вказаних
висновках, так вказує адвокат у
клопотанні, а тому у діях
обвинуваченого відсутній склад
злочину, передбачений ч. 1 ст. 286 КК
України;

5- що висновок експерта є незаконним, бо
експерт не попереджався про
кримінальну відповідальність за
завідомо неправдивий висновок та
відмову без поважних причин від
виконання покладених на нього
обов'язків.

Прокурор вважає, що клопотання не
підлягає до задоволення, оскільки суду
надані всі необхідні докази, а те, що
було не зрозуміло адвокату, то експерт,
який проводив дану експертизу,
роз»яснив у судовому засіданні.

Потерпіла і її законний представник
такої ж думки,що і прокурор.

Суд, заслухавши думку учасників
судового провадження, вважає
необхідним відмовити у задоволенні
даного клопотання, як не маючого
законних підстав для задоволення на
підставі наступного.

Що стосується посилання адвоката на
те, що дана експертиза була проведена
на підставі наданих потерпілою
документів, а значить дана експертиза є
незаконно добутитм доказом, бо повинна
була бути ухвала слідчого-судді на
витребування у потерпілої даних
документів, то суд вважає, що захист
невірно трактує вимоги КПК України,
оскільки такі документи були у особи,
які стосуються її здоров"я, не мають
державної таємниці і надані самою
потерпілою.

А відповідно до вимог ст. 160 КПК України
слідчий має право звернутися із
зазначеним клопотанням за погодженням
з прокурором, а не зобов'язаний,при
умові, що дані документи були не у
потерпілої, або така відмовилася їх
надавати.

Що стосується вимог проведення
повторної експертизи, то відповідно до
п. 1.2.10. наказу Міністерства юстиції
України від 8 жовтня 1998 року N 53/5,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 3 листопада 1998 р. за N
705/3145 «Про затвердження Інструкції про
призначення та проведення судових
експертиз та експертних досліджень та
Науково-методичних рекомендацій з
питань підготовки та призначення
судових експертиз та експертних
досліджень» повторною є експертиза,
під час проведення якої досліджуються
ті самі об'єкти і вирішуються ті самі
питання, що й при проведенні первинної
(попередніх) експертизи (експертиз),але
якщо для цього є потреба.

Відповідно до ст. 4 Закону України
«Про судову експертизу» незалежність
судового експерта та правильність його
висновку забезпечуються:
процесуальним порядком призначення
судового експерта; забороною під
загрозою передбаченої законом
відповідальності втручатися будь-кому
в проведення судової експертизи;
існуванням установ судових експертиз,
незалежних від органів, що здійснюють
оперативно-розшукову діяльність,
органів досудового розслідування та
суду; створенням необхідних умов для
діяльності судового експерта, його
матеріальним і соціальним
забезпеченням; кримінальною
відповідальністю судового експерта за
дачу завідомо неправдивого висновку та
відмову без поважних причин від
виконання покладених на нього
обов'язків тощо.

Згідно висновку судово-медичного
експерта № 136 від 18.10.2013 р., вивченого у
суді, встановлено, що судово-медичний
експерт ОСОБА_9 був попереджений про
кримінальну відповідальність за
відмову або ухилення від дачі висновку
чи дачу завідомо неправдивого висновку
за ст. ст. 384, 385 КК України. Йому також
роз'яснені права і обов'язки,
передбачені ст. 69 КПК України. А у суді
дані вимоги були повторені та
приведено експерта до присяги.

Щодо медичних документів Лисянської
ЦРЛ якими, як стверджує у клопотанні
захисник підсудного, встановлено
ступінь тяжкості тілесних ушкоджень,
отриманих потерпілою, то такі висновки
відсутні, а судово - медичним експертом
у висновку № 136 від 18.10.2013 р. зазначено, і
про це експерт пояснив у суді, що
віднесення виявлених у потерпілої
тілесних ушкоджень віднесено до
категорії середньої тяжкості та легких
згідно ознак, зазначених у Правилах
судово-медичного визначення ступеня
тяжкості тілесних ушкоджень,
затверджених наказом Міністерства
охорони здоров'я України № 6 від 17.01.95 р.
і саме даними вимогами Правил
керувався експерт при визначенні
виявлених у потерпілої та зафіксованих
у медкарті та на рентгенознімку
тілесних ушкоджень.

Інших висновків щодо вказаних
тілесних ушкоджень суду не надано.

Відповідно до ч.1 ст.242 КПК України
експертиза проводиться експертом за
зверненням сторони кримінального
провадження або за дорученням слідчого
судді чи суду, якщо для з'ясування
обставин, що мають значення для
кримінального провадження, необхідні
спеціальні знання.

Відповідно до частин 1, 4 ст. 332 КПК
України під час судового розгляду суд
за клопотанням сторін кримінального
провадження або потерпілого за
наявності підстав, передбачених
статтею 242 цього Кодексу, має право
своєю ухвалою доручити проведення
експертизи експертній установі,
експерту або експертам.

Відповідно до п. 1.2.10. наказу
Міністерства юстиції України від 8
жовтня 1998 року N 53/5, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 3
листопада 1998р. за №705/3145 «Про
затвердження Інструкції про
призначення та проведення судових
експертиз та експертних досліджень та
Науково-методичних рекомендацій з
питань підготовки та призначення
судових експертиз та експертних
досліджень» повторною є експертиза,
під час проведення якої досліджуються
ті самі об'єкти і вирішуються ті самі
питання, що й при проведенні первинної
(попередніх) експертизи (експертиз).

Таким чином, виходячи з вказаних вище
доказів та обставин у даному випадкуу
суду немає підстав для задоволення
клопотання адвоката обвинуваченого
про призначення повторної
судово-медичної експертизи, оскільки
вказана експертиза проведена у
відповідності до вимог вказаних
нормативних актів, будь яких нових
даних сторона захисту не надала і
будь-яких клопотань з цього питання не
заявляла.

Керуючись ст. ст. 84, 91,101, 242, 332, ч.2 ст. 376
КПК України,

суд

УХВАЛИВ:

По кримінальному провадженні
№0000425 щодо обвинуваченого ОСОБА_1
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1
ст.286 КК України, відмовити у
задоволенні клопотання про
призначення повторної судово -
медичної експертизи, через відсутність
підстав для цього.

Повний текст ухвали складено 19
грудня 2013 року.

Справу продовжити розглядом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
Кіхтенко Н. І.