печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 березня 2015 року

Печерський районний суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

та обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0006401 від 23.06.2014 р., за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
27.02.2015 до Печерського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України та ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 187 КК України.

02.03.2015 вказаний обвинувальний акт отриманий головуючою суддею та того ж дня ухвалою суду вказане кримінальне провадження призначене в підготовче судове засідання з викликом учасників.

Прокурор просив призначити судовий розгляд вказаного кримінального провадження, вважаючи, що по справі дотримані всі вимоги, передбачені КПК України. Крім того, прокурор просив продовжити ОСОБА_7 та ОСОБА_8 строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів., пославшись на те, що продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, які стали підставою для застосування цього виду запобіжного заходу. Так, особи обвинувачуються у вчиненні тяжких злочинів, раніше притягувались до кримінальної відповідальності, вчинили насильницькі злочини. З огляду на викладене, прокурор вважав, що обвинувачені зможуть ухилитись від слідства та суду, продовжити займатись злочинною діяльністю, впливати на потерпілих і свідків та іншим чином перешкоджати встановленню істини у справі.

Потерпілий ОСОБА_6 підтримав вказану позицію прокурора. Додатково зауважив, що до нього на номер мобільного телефону надходять дзвінки з погрозами в інтересах обвинувачених.

Решта потерпілих, про місце, день і час проведення підготовчого судового засідання повідомлялись, не з`явились, судом, прийнято рішення про можливість проведення судового розгляду за відсутності вищевказаних учасників процесу.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти призначення обвинувального акту до судового розгляду і просив повернути його прокурору, пославшись на те, що в порушення закону він не був вручений обвинуваченим. Щодо продовження обвинуваченим строку тримання під вартою також заперечував з підстав необґрунтованості заявлених прокурором ризиків, а також пославшись на практику ЄСПЛ у справі «Харченко проти України».

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав позицію свого захисника.

Захисник ОСОБА_5 заперечувала проти призначення даного кримінального провадження до судового розгляду з підстав, наведених захисником ОСОБА_4 , а також заперечувала проти продовження строків тримання ОСОБА_8 під вартою, пославшись на те, що розцінює вказане як тиск на обвинуваченого, який не визнає свою вину і бажає захищатись законним шляхом. Одночасно, захисник просив змінити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки ОСОБА_8 має визначене місце проживання з дружиною ОСОБА_9 , з якою обвинувачений перебуває у зареєстрованому шлюбі, і має неповнолітню дитину, а тому, зауваживши на безпідставність наведених прокурором ризиків, стверджував про зміну обставин, які суттєво впливають на їх наявність, передбачених ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав позицію свого захисника.

Прокурор та потерпілий ОСОБА_6 заперечували проти зміни обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу на домашній арешт.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, приходить до наступного висновку.

Кримінальне провадження відповідно до ст.ст. 32, 33 КПК України підсудне Печерському районному суду м. Києва.

Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п.4-8 ч.1 або ч.2 ст.284 КПК України або зупинення провадження, не має.

При вирішенні позиції захисту щодо доцільності повернення обвинувального акту прокурору з підстав не вручення його обвинуваченим судом приймалось до уваги наступне.

Захисник ОСОБА_4 не заперечував факт того, що обвинувальний акт складений прокурором після доопрацювання з дотриманням вимог ст. 291 КПК України і звертав увагу, що повернення його прокурору при перебуванні ОСОБА_10 під вартою призведе до порушення його прав на дотримання розумних строків утримання особи під вартою без проведеного судового розгляду.

Захисник ОСОБА_5 також звертала увагу суду при виступі на те, що повернення обвинувального акту прокурору призведе до тривалого утримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою без надання йому можливості в судовому порядку реалізовувати свій захист від пред`явленого обвинувачення.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги наявність у матеріалах справи складеного з дотриманням ст. 104 КПК України протоколу відмови обвинувачених від вручення їм обвинувального акту з додатками від 27.02.2015, пояснення обвинувачених, які не заперечували факт проведення вказаної слідчої дії прокурором, від якої вони відмовились, оскільки були відсутні їх захисники, враховуючи також пояснення прокурора, який причину відсутності захисників пояснив тим, що вони йому в телефонній розмові повідомили про неможливість прибути на проведення вказаної слідчої дії, яка відбулась із таким суттєвим запізненням, оскільки вказане кримінальне провадження лише 23.02.2015 повернулось до прокуратури з апеляційного суду м.Києва, - суд, приймаючи до уваги також те, що обвинувальний акт після усунених прокурором недоліків складений у відповідності до вимог ст.291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримано вимог процесуального закону, дійшов висновку, що з огляду на тривалий час перебування обвинувачених під вартою повернення обвинувального акту прокурору лише призведе до безпідставного ще тривалішого перебування їх під вартою і порушить їх право, передбачене Європейською конвенцією з прав людини на справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом.

За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість призначення даного кримінального провадження до судового розгляду, зобов`язавши одночасно прокурора негайно вручити обвинувальний акт з додатками обвинуваченим, про що відповідні розписки подати через канцелярію суду.

Зазначене судове засідання з урахування принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч.2 ст.27 КПК України, відсутні.

Коло осіб, що підлягають виклику в судове засідання, суд вважає необхідним визначити наступним: прокурор, захисники, потерпілі та обвинувачені.

Розглядаючи клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченим строку тримання під вартою, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку, зокрема з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Так, двомісячний строк тримання ОСОБА_7 , ОСОБА_8 під вартою, обраний ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 10.07.2014, продовжений Печерським районним судом м. Києва, спливає 07.03.2015.

При вирішенні цього питання судом приймалось до уваги те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні тяжких злочинів із застосуванням насильства до потерпілих, за які передбачено покарання на строк до 10 років позбавлення волі, ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, хоча і судимість погашена, обвинувачується у вчиненні більшої кількості епізодів, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення під час не знятих і не погашених попередніх судимостей за корисливі злочини, не працює, не має визначеного місця реєстрації на території України, а тому суд, керуючись ст.331 КПК України, вважає, що для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених, обраний щодо них та продовжений судом запобіжний захід у виді тримання під вартою, слід продовжити ще на 60 днів.

При цьому, в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт суд вважає необхідним відмовити, оскільки доказів проживання обвинуваченого за вказаною ним місцем проживання в м.Києві суду не представлено, посилання захисту на наявність неповнолітньої дитини у ОСОБА_8 не підтверджено відповідними доказами, а також судом не встановлено, що будь-які більш м`які запобіжні заходи зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 .

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314-316, 331 ч.3, 369 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0006401 від 23.06.2014 р., за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, на 16 березня 2015 року на 14 год. 00 хв.

Викликати для участі в судовому засіданні прокурора, захисників, потерпілих та доставити обвинувачених.

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченому за ч. 2 ст. 187 КК України, - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 06 травня 2015 року.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя ОСОБА_1