Справа № 373/1736/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/802/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 23.07.2015

УХВАЛА
Іменем України
23 липня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
з участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 22 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:
Вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 28 листопада 2014 року, ОСОБА_7 засуджено за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю в 2 роки. На підставі ст.76 КК України на ОСОБА_7 покладено обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

До Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області надійшло подання старшого інспектора Переяслав-Хмельницького МВ КВІ про направлення звільненого від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_7 для відбування покарання, призначеного вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 28 листопада 2014 року.

В обґрунтування доводів подання указано на те, що засуджений ОСОБА_7 шість разів без поважних причин не з`являвся до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації та проведення профілактичної роботи та не повідомивши інспекцію, двічі змінив постійне місця проживання, що є грубим порушенням порядку та умов відбування покарання з випробуванням.

Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 22 червня 2015 року подання старшого інспектора Переяслав-Хмельницького МВ КВІ задоволено та направлено засудженого ОСОБА_7 для відбування покарання призначеного вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 28 листопада 2014 року.

В обґрунтування прийнятого рішення, суд послався на те, що сукупність доводів, викладених у поданні інспектора МВ КВІ, свідчить про небажання ОСОБА_7 стати на шлях виправлення.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 указав на незаконність ухвали, оскільки висновки суду не ґрунтуються на фактичних обставинах справи. В обґрунтування доводів апеляційної скарги указав на те, що будучи ознайомленим із порядком та умовами відбування покарання з випробуванням, не мав змоги з`являтися до інспекції для реєстрації, оскільки працював за межами Переяслав-Хмельницького району, про що попереджав працівників інспекції. Указав на те, що постійного місця проживання не змінював, а лише інколи ночував у будинку бабусі поруч з містом, за яким він доглядає почергово з матір`ю. Просив ухвалу суду скасувати.

В запереченні на апеляційну скаргу прокурор указав на необґрунтованість її доводів. В обґрунтування вказав на те, що засуджений ОСОБА_7 шість разів без поважних причин не з`являвся до кримінально-виконавчої інспекції для проведення профілактичної роботи та не повідомивши інспекцію, двічі змінив постійне місце проживання що свідчить про небажання ОСОБА_7 стати на шлях виправлення. Указав на те, що засудженим ОСОБА_7 повторно вчинено злочин, а обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, 30.06.2015 направлено до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду. Просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 , а ухвалу суду залишити без змін.

В запереченні на апеляційну скаргу інспектор Переяслав-Хмельницького МВ КВІ указав на необґрунтованість її доводів. В обґрунтування вказав на те, що засуджений ОСОБА_7 шість разів без поважних причин не з`являвся до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації, ігнорував неодноразові виклики інспекції та двічі змінив постійне місця проживання не повідомивши про це інспекцію. Поряд із цим, вказав на те, що засудженому ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.289, ч.3 ст.185 КК України. Просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 , а ухвалу суду залишити без змін.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:
засудженого, який подану апеляційну скаргу підтримав, підтвердив її доводи та просив її задовольнити;
прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого, вважав її доводи необґрунтованими, просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду без змін;

вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 78 КК України, ч.2 ст. 166 КВК України суд, за поданням кримінально-виконавчої інспекції про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання, може прийняти рішення про направлення засудженого для відбування призначеного покарання, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Колегія суддів звертає увагу на те, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженому ОСОБА_7 та належним чином надав оцінку тим обставинам, що засуджений шість разів, без поважної причини не з`явився на реєстрацію в органи кримінально виконавчої інспекції, а також двічі змінював своє місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо. Наведене указує на систематичне невиконання засудженим покладених судом обов`язків, що є підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Поряд із цим, колегія суддів звертає увагу на те, що 25.02.2015 ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.289, ч.3 ст.185 КК України. Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 17.04.2015 кримінальне провадження закрите у зв`язку з відмовою потерпілих від обвинувачення.

Вказані обставини свідчать, що засуджений на шлях виправлення не став та не дотримується обов`язків покладених на нього вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 28 листопада 2014 року, що є підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Доводи засудженого про те, що він не мав змоги з`являтися до інспекції для реєстрації, оскільки працював за межами Переяслав-Хмельницького району про що попереджав працівників інспекції, не ґрунтуються на матеріалах подання.

Так, будь-яких повідомлень із цього приводу, засуджений ОСОБА_7 органам кримінально виконавчої інспекції не направляв, що указує на необґрунтованість доводів апеляційної скарги у цій частині. Натомість, в матеріалах подання є попередження ОСОБА_7 про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, на які він не реагував, допускаючи невиконання покладених на нього судом обов`язків.
За таких обставин, підстав для скасування ухвали Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 22 червня 2015 року щодо ОСОБА_7 колегія суддів не вбачає, у зв`язку із чим цю ухвалу слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 22 червня 2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

СУДДІ ОСОБА_2
ОСОБА_3
ОСОБА_4