КРИВОРІЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 177/825/15-к
Провадження № 1-кп/177/52/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 квітня 2015 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001165 від 10.11.2014 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривого Рогу, громадянки України, освіта середня спеціальна, не заміжня, на утриманні малолітня донька, не працює, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1

за ч.1 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:
29.09.2014 приблизно о 15:30 годин маючи намір на заволодіння чужим майном шляхом обману, переслідуючи корисливу мету, прибула до домоволодіння АДРЕСА_2 , з приводу домовленості щодо вимірів розмірів для встановлення європаркану на території зазначеного домоволодіння. Виконавши виміри ОСОБА_4 зробила розрахунки та вказала на те, що загальна вартість паркану становитиме 7400 гривень і для його виготовлення необхідно сплатити завдаток в сумі 1500 гривень, на що потерпіла ОСОБА_5 дала свою згоду. Одразу після цього ОСОБА_4 власноручно заповнила бланк договору та товарний чек з мокрими печатками ФОП « ОСОБА_6 », які у останньої залишилися з попереднього місця роботи та які вона заздалегідь узяла з собою. Після вказаного потерпіла ОСОБА_5 надала до рук ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 1500 гривень. Після цього остання відправилася до м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області.

На наступний день, 30.09.2014 року, потерпіла ОСОБА_5 вирішила що ціна європаркану вказана ОСОБА_4 зависока, після чого зателефонувала ОСОБА_4 та повідомила їй, що має намір розірвати договір та бажає повернути завдаток собі, на що остання дала свою згоду та завірила потерпілу що на протязі однієї години приїде до її місця мешкання та поверне завдаток. Вказаного ОСОБА_4 не виконала та на протязі місяця в телефонному режимі говорила про те, що поверне гроші, але даних намірів не мала та гроші не повернула.

ОСОБА_4 вчинивши вищезазначені дії ввела в оману потерпілу ОСОБА_5 , а саме особисто отримала від неї грошові кошти в розмірі 1500 гривень. Після чого не виконала своїх зобов`язань, а саме не встановила потерпілій європаркан та не повернула завдаток.

Таким чином ОСОБА_4 умисно, з корисливих мотивів, шахрайським шляхом, не маючи наміру виконання договірних зобов`язань чи повернення грошових коштів, заволоділа грошовими коштами ОСОБА_5 в розмірі 1500 грн. та обернувши їх на свою користь розпорядилася ними на власний розсуд.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст. 190 КК України за ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнала повністю, підтвердила факт заволодіння грошей шляхом обману у ОСОБА_5 при обставинах зазначених в обвинувальному акті.

Потерпіла ОСОБА_5 також вказувала на достовірність обставин зазначених в обвинувальному акті.

30 березня 2015 року під час досудового розслідування між підозрюваною ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 досягнута угода про примирення, у відповідності до вимог ст.471 КПК України.

Згідно даної угоди про примирення обвинувачена ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 190 ч.1 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин щодо відшкодування шкоди в повному обсязі, а також відсутності у потерпілої претензій матеріального та морального характеру, виду та міри покарання, яке має понести обвинувачена ОСОБА_4 у виді 100 годин громадських робіт.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між обвинуваченою ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 ч. 1 п.1 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно ст. 469 ч. 3 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.1 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч.5 п.1 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч.1 п.1 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 ч.1 п.2 КПК України та просить затвердити зазначену угоду.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про примирення відповідають вимогам ст.ст.469, 471 КПК України, міра покарання, узгоджена обвинуваченою та потерпілою, визначена у межах санкції ч.1 ст.190 КК України, а тому не суперечить вимогам закону та інтересам суспільства. Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення та характеристиці особи обвинуваченої.

Підстав для відмови в затверджені угоди про примирення, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.

За таких обставин суд приходить до висновку про затвердження угоди про примирення між обвинуваченою ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 і призначення обвинуваченій узгоджених сторонами виду та міри покарання.

Керуючись ст.ст.374-376, ч.3 ст. 394, п.1 ч.2 ст.395, ст.ст.473-475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення між обвинуваченою ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 , укладену 30 березня 2015 року під час досудового розслідування.

Визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання - у виді 100 (ста) годин громадських робіт.

Строк покарання обчислювати з моменту виконання вироку.

Вирок може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Дніпропетровської області через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя: