АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

Справа № 11-кп/796/630/2015 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

05 березня 2015 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_2 , перевіривши на відповідність вимогам ст. 396 КПК України і на наявність перешкод для відкриття апеляційного провадження апеляційну скаргу законного представника ОСОБА_3 в інтересах неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 18 лютого 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 18 лютого 2015 року повернуто обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 262, ч. 1 ст. 263 КК України, прокурору.
Клопотання прокурора ОСОБА_6 задоволено, та продовжений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у Київському СІЗО Управління Державної пенітенціарної служби в м. Києві та Київській області до 24 квітня 2015 року включно.
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 та законного представника ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу - відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції в частині продовження неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, законним представником ОСОБА_3 в інтересах неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 18.02.2015 року в цій частині, а в іншій частині ухвалу суду залишити без змін .

Дослідивши апеляційну скаргу, вважаю, що у відкритті провадження за апеляційною скаргою законного представника ОСОБА_3 в інтересах неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 слід відмовити, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.
За ч. 4 ст. 314 КПК України в апеляційному порядку може бути оскаржена ухвала про повернення обвинувального акту. При цьому у такому випадку в апеляційній скарзі мають бути викладені мотивування та доводи із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення про необхідність повернення обвинувального акту прокурору.
При цьому, розгляд клопотання про обрання, зміну, чи скасування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжного заходу, обраного щодо обвинуваченого, є процесуальною дією, яку суд фактично здійснює до постановлення процесуального рішення за результатами розгляду.
Крім того, згідно з положеннями ст. 331 КПК України на суд покладається обов`язок незалежно від наявності клопотань сторін обвинувачення чи захисту розглядати питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зі змісту ухвали суду убачається, що 18.02.2015 року в судовому засіданні прокурор ОСОБА_8 звернувся з клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , а захисник обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_7 звернувся з клопотанням про зміну запобіжного заходу у вигляді взяття під варту на домашній арешт та законним представником неповнолітнього ОСОБА_4 - ОСОБА_3 - про зміну запобіжного заходу на будь-який, інший не пов`язаний з триманням під вартою. Останньою надано три заяви народних депутатів України про особисту поруку відносно ОСОБА_4 .
Судом першої інстанції, 18.02.2015 року під час підготовчого судового засідання по розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 262, ч. 1 ст. 263 КК України, за клопотанням прокурора продовжений ОСОБА_5 та ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою у Київському СІЗО Управління Державної пенітенціарної служби в м. Києві та Київській області до 24 квітня 2015 року включно, а в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 та законного представника ОСОБА_3 - відмовлено.

При цьому, виражаючи свою незгоду з ухвалою суду першої інстанції та оспорюючи зазначене судове рішення, законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_3 фактично лише порушує питання про зміну запобіжного заходу, наводячи мотиви своєї незгоди з ухвалою лише в частині продовження строку тримання під вартою неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 . Більш того, за змістом апеляційної скарги, апелянт погоджується з висновками суду про необхідність повернення обвинувального акту прокурору та просить залишити в цій частині судове рішення без змін.

Таким чином, законним представником неповнолітнього обвинуваченого фактично оспорюється ухвала суду лише в частині неправильного, на його думку, рішення суду щодо продовження строку тримання ОСОБА_4 під вартою та відмову у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу, що в силу наведених раніше вимог КПК України не підлягає окремому апеляційному оскарженню, та заперечення проти таких рішень можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

З огляду на викладене, вважаю, що апеляційна скарга законного представника ОСОБА_3 в інтересах неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 подана на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, а тому у відкритті провадження за його апеляційною скаргою слід відмовити.

Керуючись ст. 392, ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою законного представника ОСОБА_3 в інтересах неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 18 лютого 2015 року в частині продовження неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому ст. ст. 424, 426 КПК України.

Суддя
Апеляційного суду м. Києва ОСОБА_2