Справа № 301/457/15-к
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"19" березня 2015 р. м. Іршава
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Смологовиця, та мешканки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, не працюючої, не одруженої, раніше судимої вироком Іршавського райсуду від 05.07.2010 року за ст. 185 ч. 3 КК України на 3 роки позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України на 2 роки; вироком Іршавського райсуду від 02.08.2012 року за ст. 185 ч. 2, 71 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі; вироком Мукачівського міського суду від 24.09.2012 року за ст. 185 ч.2, 71 КК України на 3 роки 2 місяці позбавлення волі; ухвалою Галицького районного суду від 12.06.2014 року звільнена від відбування покарання на підставі ст.2 ЗУ «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року,
з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_5 ,
17 січня 2015 року близько 18.00 години ОСОБА_3 , знаходячись в будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_5 , умисно, з корисливих спонукань, скориставшись відсутністю останнього, шляхом вільного доступу, таємно викрала з внутрішньої кишені піджака, який висів на цвяху з внутрішньої сторони дверей спальної кімнати, грошові кошти в сумі 2364 грн., а саме: 4 купюри номіналом по 500 грн., 3 купюри номіналом по 100 грн., 1 купюру номіналом 10 грн., 54 купюри номіналом по 1 грн., після чого зникла з місця вчинення злочину. Потерпілому ОСОБА_5 заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 2364 грн.
Обвинувачена ОСОБА_3 свою вину визнала повністю та пояснила, що 17.01.2015 року перебувала в будинку потерпілого, куди прийшла у гості, коли побачила, що він з внутрішньої кишені піджака виймає гроші. Через деякий час, скориставшись відсутністю в кімнаті потерпілого, забрала з внутрішньої кишені піджака гроші у сумі 2364 грн., після чого покинула будинок. Гроші викрала, оскільки повинна була повернути борг знайомій, яка проживає в м. Мукачево. Щоб поїхати в м. Мукачево, вона найняла таксі, за яке сплатила 500 грн. Решту коштів дорогою загубила. У вчиненому розкаялася, обіцяла більше не порушувати закон і відшкодувати потерпілому кошти. Просила суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що обвинувачена 17.01.2015 року перебувала у нього вдома. Після уходу ОСОБА_3 , він виявив крадіжку грошей у сумі 2364 грн., які зберігав в кишені піджаку, про що заявив в міліцію. Призначення обвинуваченій покарання залишив на розсуд суду.
Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. Учасникам судового провадження було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_3 доведена у крадіжці, тобто таємному викраденні чужого майна, вчиненій повторно, та дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України.
Обираючи обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Те, що ОСОБА_3 винною себе визнала повністю, у вчиненому щиро покаялася, сприяла розкриттю злочину, суд враховує, як обставини, що пом`якшують її покарання.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої є вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Враховуючи особу винної, конкретні обставини справи в їх сукупності, суд вважає можливим виправлення та перевиховання ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства.
Суд також вважає, що призначення ОСОБА_3 покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, та покладенням на неї обов`язків, передбачених п. 2 та п. 3 ч. 1 ст. 76 КК України, буде достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.
Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_3 не обирався.
Процесуальних витрат по справі не має.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Керуючись ст. ст. 94, 349 ч.3, 368-370, 374, 394 ч.2 КПК України,
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, та призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.
На підставі п. п. 2 та 3 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Іршавський районний суд.
Копія вироку суду після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченій та прокурору.
Потерпілий має право отримати копію вироку в суді.

Головуюча: ОСОБА_1