Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/461/15-к
Провадження № 1-кп/553/70/2015
В И Р О К
Іменем України
13.02.2015 рокум. м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві кримінальне провадження № 0000009 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білики Кобеляцького району Полтавської області, громадянина України, українця, освіта середня, розлученого, працюючого охоронцем Полтавського національного технічного університету ім. Кондратюка, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

15 січня 2015 року близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_4 , в районі залізничного вокзалу ст. Ліщинівка в с. Білики Кобеляцького району Полтавської області знайшов на землі та підібрав пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 , видане Управлінням Пенсійного фонду України в Кобеляцькому районі Полтавської області на ім`я " ОСОБА_6 ", з метою подальшої його підробки та використання для безкоштовного проїзду в приміських пасажирських поїздах.

15.01.2015 року близько 11 год. 00 хв. ОСОБА_4 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за допомогою клею для паперу вклеїв фотокартку зі своїм зображенням до знайденого ним пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я " ОСОБА_6 ", таким чином підробив офіційний документ з метою подальшого його використання для безкоштовного проїзду в приміських пасажирських поїздах.

15.01.2015 року близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_4 на залізничному вокзалі ст. Ліщинівка в с. Білики Кобеляцького району Полтавської області придбав талон обліку безкоштовного проїзду № 107778 на приміський потяг із ст. Ліщинівка до ст. Полтава, пред`явивши касиру завідомо підроблене ним пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 , видане на ім`я " ОСОБА_6 ", тобто використав завідомо підроблений документ.

Крім того, 17.01.2015 року близько 09 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи на території залізничного вокзалу ст. Полтава-Південна, з метою безоплатного проїзду у приміському потязі від ст. Полтава-Південна до ст. Ліщинівка придбав безкоштовний квиток № НОМЕР_2 , пред`явивши касиру завідомо підроблене ним пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 , видане на ім`я " ОСОБА_6 " та о 09 год. 10 хв. під час проходу через електронні турнікети, що виходять на перон ст. Полтава-Південна, прохід через які здійснюється при наявності у пасажира проїзного квитка чи пільгового посвідчення, надав для огляду посадочній бригаді завідомо підроблене ним пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 , в якому згідно висновку експерта НДЕКЦ при УМВС України на Південній залізниці № 13 від 21.01.2015 року первісний зміст даного посвідчення було змінено шляхом заміни (переклеювання) первинного фотознімка на фотознімок, що мається.

Дії ОСОБА_4 , які виразились у підробленні посвідчення, яке видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і яке надає права та звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем, кваліфіковано за ч. 1 ст. 358 КК України.

Дії ОСОБА_4 , які виразились у використанні завідомо підробленого документа, кваліфіковано за ч. 4 ст. 358 КК України.

30 січня 2015 року між прокурором прокуратури м. Полтави юристом 2-го класу ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_4 беззаперечно визнає себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді штрафу у розмірі 850 грн., за ч. 2 ст. 358 КК України у вигляді штрафу 510 грн., на підставі. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно буде призначено покарання у розмірі штрафу у розмірі 850 грн.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочини, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , згідно класифікації злочинів, визначеної ст. 12 КК України, віднесені до злочинів невеликої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_4 положення ч. 4 ст. 474 КПК України та встановлено, що він цілком розуміє їх зміст та наслідки.

Судом на виконання вимог ч. 6 ст. 474 КПК України з пояснень обвинуваченого ОСОБА_4 та наявних в розпорядженні суду матеріалів кримінального провадження встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Аналізуючи зміст угоди про визнання винуватості від 30.01.2015 року, укладеної між прокурором прокуратури м. Полтави юристом 2-го класу ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , встановлено, що її умови не суперечать вимогами Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, в тому числі, в частині кваліфікації кримінального правопорушення, відповідають інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_4 .

Відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України речові докази по справі підлягають знищенню.

Керуючись ст. ст. 369-370, 374, 474-475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 30.01.2015 року, укладену між прокурором прокуратури м. Полтави юристом 2-го класу ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити покарання:

· за ч. 1 ст. 358 КК України - у виді штрафу в розмірі 850 грн.;
· за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 510 грн.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової експертизи в сумі 384 грн. 00 коп.

Речові докази по справі - пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 , талон № НОМЕР_3 та проїзний квиток № НОМЕР_2 зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_1