Справа № 1-399/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2010 року

Сарненський районний суд Рівненської області

під головуванням судді - ТОВСТИКИ І.В.

при секретарі - ПОЛУПАН Р.М.

за участю прокурора - ТАРГОНІЯ А.В.

потерпілого - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в м. Сарни справу по обвинуваченню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, з освітою середньою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого;

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України ;

В С Т А Н О В И В :

11 вересня 2010 року о 21 годині 30 хвилин ОСОБА_2, перебуваючи біля приміщення кафе-бару «Забава» в с.Зносичі по вул.Центральній,111 Сарненського району Рівненської області, діючи на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, умисно наніс ОСОБА_1 один удар правим кулаком в ліву частину підборіддя, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді: забою м»яких тканин обличчя зліва, перелому кута нижньої щелепи зліва, яке відноситься до середнього ступеня тяжкості тілесного ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров»я.

Допитаний як підсудний, ОСОБА_2 вину за ч.1 ст. 122 КК України визнав повністю і дав показання про те, що 11.09.2010 року о 21 годині прийшов до приміщення кафе-бару «Забава» в с.Зносичі Сарненського району, де зустрів ОСОБА_1, який перебував у стані алкогольного сп»яніння, і почав ображати його нецензурними словами, після чого на грунті неприязних відносин умисно наніс потерпілому один удар правим кулаком в область щелепи зліва, від якого останній впав на землю, і ці показання відповідають фактичним обставинам скоєння ним злочину, встановленим судом; у вчиненому злочині щиро розкаявся.

Визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи та розміру цивільного позову, які ніким не оспорюються, з"ясувавши правильне розуміння підсудним та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз"яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд вважає доведеною винність ОСОБА_2 у вчиненні злочину при викладених у вироку обставинах.

Злочинні дії ОСОБА_2 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження , яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров»я.

Призначаючи покарання ОСОБА_2, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини , які обтяжують і помякшують покарання, дані про особу винного.

Згідно ч.3 ст.12 КК України ОСОБА_2 вчинив злочин середньої тяжкості.

Обставини, які обтяжують покарання, не встановлені.

Обставини, які помякшують покарання - це щире каяття і активне сприяння розкриттю злочина, відшкодування збитків.

По місцю проживання ОСОБА_2 характеризується позитивно.

Враховуючи тяжкість злочину та його наслідки, позицію потерпілого, який вважає, що покарання не має бути реальним, дані про особу винного, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, розкаюється у вчиненні злочину, характеризується позитивно, є особою, яка постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС, можливість виправлення без відбування покарання у виді обмеження волі, яке необхідно призначити як одне із менш суворих покарань, ніж позбавлення волі, передбачених санкцією ч.1 ст.122 КК України, яке буде доцільним щодо засудженого, суд вважає за можливе застосувати ст.75 КК України і звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням, що буде достатнім для виправлення особи та попередження вчинення ним нових злочинів.

Заступник прокурора в порядку ст.93-1 КПК України звернувся із позовом в інтересах держави в особі управління охорони здоров»я Рівненської ОДА до ОСОБА_2 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, в сумі 2418,20 грн., який підлягає до повного задоволення.

Судом достовірно встановлено, що внаслідок умисних винних дій ОСОБА_2 заподіяні ОСОБА_1 тілесні ушкодження у вигляді забою м»яких тканин обличчя зліва, перелому кута нижньої щелепи зліва, яке відноситься до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинило тривалий розлад здоров"я, в зв»язку з чим останній з 22.09.2010 року по 12.10.2010 року знаходився на стаціонарному лікуванні в стоматологічному відділенні ЦМЛ м.Рівне згідно записів медичної карти стаціонарного хворого, що складає 20 ліжко-днів, сума витрат лікарні становить 2418,20 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 зобов"язаний відшкодувати державі в особі управління охорони здоров»я Рівненської ОДА витрати на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, в сумі 2418,20 грн.

Керуючись ст.ст.1166,1190,1206 ЦК України, ст.ст. 93-1, 323,324, 328 КПК України, суд -

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винним і призначити покарання за ч.1 ст. 122 КК України у виді одного року обмеження волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік з покладенням обов'язків згідно п.3ст.76 КК України, а саме:

- повідомляти органи КВІ про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити попередній - підписку про невиїзд.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь управління охорони здоров»я Рівненської ОДА ( р/р 1066 в УДК у Рівненській області, МФО 833017, код 02000085) 2418 ( дві тисячі чотириста вісімнадцять) грн. 20 коп. витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину.

На вирок може бути подана апеляція в апеляційний суд Рівненської області протягом 15-ти діб з моменту його проголошення через Сарненський райсуд.

Суддя .