Справа №
11-69/07 Головуючий у 1 інстанції Квятковський М.С
Категорія: ст.296 ч.2 КК України Доповідач Філюк П.Т.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2007 року м. Луцьк

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Волинської
області в складі:

головуючого -
судді Філюка П.Т.

суддів -
Фідрі О.М., Хомицького A.M.

з участю прокурора - Артиша Л.Д.

захисника -
ОСОБА_5

засуджених -
ОСОБА_1, ОСОБА_2

потерпілої -
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Луцьку
кримінальну справу

за апеляціями
засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на вирок

Луцького
міськрайонного суду від 30
листопада 2006 року,
яким

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
уродженець м.

Луцька, житель АДРЕСА_1 Луцького
району, АДРЕСА_2, українець,
громадянин України, з середньою освітою, не працюючий, не одружений, в порядку
ст. 89 КК
України не судимий

- засуджений за ст. 296
ч. 2 КК
України до 3 (трьох)
років позбавлення

волі.

Строк відбуття
покаранняОСОБА_1 визначено рахувати з часу взяття їх під варту з залу суду з 30 листопада 2006 року. В строк
відбуття покарання зараховано час перебування під вартою з 9 серпня по 12 серпня 2006 року.

ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2року народження,

уродженець м. Луцька, житель АДРЕСА_1
Луцького району, АДРЕСА_3,
українець, громадянин України, з середньою освітою, не

працюючий, не одружений, в порядку ст. 89 КК України не судимий

- засуджений
за ст. 296 ч. 2 КК України до 3 (трьох) років
позбавлення

волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_2 визначено рахувати з
часу

взяття їх під варту з залу суду з 30 листопада 2006 року. В строк
відбуття

покарання зараховано час перебування під вартою з 9 серпня по 12 серпня 2006

року.

Розглядаючи
справу в апеляційному порядку, колегія суддів судовоїі

палати,

2

ВСТАНОВИЛА:

Вироком
судуОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнані винними в тому, що в ніч з 3 на 4 серпня 2006
року, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, в парку с. Лище Луцького
району, безпричинно, з хуліганських спонукань, вчинили злісне хуліганство, а
саме: нанесли побої потерпілій ОСОБА_3,
спричинивши останній легкі тілесні ушкодження, що спричинили
короткочасний розлад здоров'я.

У поданій на
вирок суду апеляції ОСОБА_2. вказує, що суд не врахував, що він перебуває в
громадянському шлюбі з ОСОБА_4 і має на утриманні малолітню дитину, на момент
вчинення злочину працював; думку потерпілої про обрання їм покарання, не
пов'язаного з позбавленням волі. А тому, просить пом'якшити покарання,
застосувавши ст. 75 КК України.

У своїй апеляції
ОСОБА_1 вказує, що суд не врахував в якості пом'якшуючих покарання обставин те,
що він щиро кається у скоєному, активно
сприяв досудовому слідству в розкритті злочину, за місця проживання характеризується
позитивно, працював у підсобному сімейному господарстві, добровільно
відшкодував потерпілій завдану шкоду, злочини вчинив у молодому віці. А тому,
просять пом'якшити покарання, застосувати ст. 75 КК України.

Інші учасники
судового розгляду вирок суду першої інстанції в апеляційному порядку не
оскаржували.

Заслухавши
доповідача, який виклав суть вироку і доводи апеляцій засуджених ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, пояснення засуджених, які підтримали свої апеляції, захисника ОСОБА_5, який підтримав
апеляцію ОСОБА_1, думку потерпілої ОСОБА_3, яка наполягала на обранні
засудженим покарання, не пов'язаного з позбавленням волі, думку прокурора про
залишення апеляцій засуджених без задоволення, а вироку без змін, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів судової палати вважає, що
апеляції підлягають до часткового задоволення.

Висновки суду
про винність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вчиненні
грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства,
що супроводжувалось особливою зухвалістю, групою осіб, підтверджується
зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема,
показаннями підсудних ОСОБА_1 та ОСОБА_2, потерпілої ОСОБА_3

Кваліфікація
злочинних дій ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за ст. 296 ч. 2 КК України є правильною і не
оспорюється апелянтами.

При призначенні
покарання суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину; обставини, що пом'якшують
і обтяжують покарання та конкретні обставини справи і прийшов до обґрунтованого
висновку, про можливість виправленням перевиховання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 лише в
умовах ізоляції їх від суспільства.

Разом з тим,
судом не в повній мірі враховано дані про осіб засуджених, інші наявні у справі
пом'якшуючі покарання обставини.

3

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 на досудовому слідстві активно
сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував шкоду потерпілій, за місцем проживання характеризується позитивно, до
затримання працював у підсобному господарстві свого батька.

ОСОБА_2. на
досудовому слідстві також активно сприяв розкриттю
злочину, добровільно відшкодував шкоду потерпілій, за місцем проживання характеризується позитивно. З довідки
Підгайцівської сільської радиНОМЕР_1
року вбачається, що ОСОБА_2. проживає в громадянському шлюбі з ОСОБА_4 і має
малолітню дитину ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження.

Крім того, потерпіла ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою, в якій зазначила, що в зв'язку з повним відшкодуванням їй
матеріальної та моральної шкоди, претензій до
засуджених не має, а тому просила покарання засудженим ОСОБА_1 та ОСОБА_2
пом'якшити.

Сукупність вищевказаних обставин колегія суддів визнає такими, що
пом'якшують покарання, а тому, вважає за необхідне змінити вирок, обравши ОСОБА_1 та ОСОБА_2 покарання ближче до мінімуму санкції статті
обвинувачення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляції засудженихОСОБА_1 іОСОБА_2 задовольнити частково.

Вирок Луцького
міськрайонного суду від 30
листопада 2006 року
змінити.

Призначити ОСОБА_1 і ОСОБА_2 покарання за ст. 296 ч. 2 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.