В И Р О К
іменем України
"15" червня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0017189 від 11 грудня 2014 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого,вдівця, має сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 16.12.2014 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч.1 ст. 190 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

· у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, -
в с т а н о в и в:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та скоїв новий умисний злочин проти власності, а саме 10 грудня 2014 року, приблизно о 17 годині 50 хвилин, перебував в будівельному гіпермаркеті «Епіцентр», що належить ТОВ «Епіцентр К», який знаходить по вул.. Братиславській, 11 в м. Києві.

Перебуваючи в залі будівельного гіпермаркету у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою протиправного збагачення.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, користуючись відсутністю уваги з боку сторонніх осіб та працівників магазину, ОСОБА_5 підійшов до прилавку, на якому лежали батарейки та таємно викрав: батарейки «Дюрасел» LR03 MN 2400 у кількості 5 упаковок, загальною вартістю 156 гривень 75 копійок, батарейки «Дюрасел» LR03 MN 2400 KPD 04 у кількості 6 упаковок, загальною вартістю 234 гривні 46 копійок, батарейки «Дюрасел» LR06 MХ 1500 KPD 04 у кількості 3 упаковки, загальною вартістю 140 гривень 22 копійки, батарейки «Дюрасел» 9V MN 1604 у кількості 4 упаковки, загальною вартістю 196 гривень 80 копійок, батарейки «Дюрасел» DL 2032 DCNO у кількості 7 батарейок, загальною вартістю 207 гривень 97 копійок, а всього викрав майна на загальну суму 936 гривень 20 копійок, які поклав до пакету та через відділ «Сад та Город», через огорожу викинув на вулицю.

Після цього ОСОБА_5 , не маючи наміру розрахуватись за батарейки, пройшов через касову зону, де не розрахувався за товар та направився до виходу, виконавши усі необхідні дії, якій він вважав за необхідне для доведення злочину до кінця, але злочин не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки він був затриманий працівниками охорони будівельного гіпермаркету.

Крім того, 12.03.2015 року, приблизно о 14 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 перебував в будівельному гіпермаркеті «Епіцентр», що належить ТОВ «Епіцентр К», який знаходиться по вул. Братиславській, 11 в м. Києві.

Перебуваючи в залі будівельного гіпермаркету у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою протиправного збагачення.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, користуючись відсутністю уваги з боку сторонніх осіб та працівників магазину, ОСОБА_5 підійшов до прилавку, на якому лежали батарейки звідки викрав 10 батарейок «Дюрасел», загальною вартістю 643 гривні 75 копійок, які заховав під куртку.

Після цього ОСОБА_5 , не маючи наміру розрахуватись за батарейки, пройшов через касову зону, де не розрахувався за товар та направився до виходу, виконавши усі необхідні дії, якій він вважав за необхідне для доведення злочину до кінця, але злочин не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки він був затриманий працівниками охорони будівельного гіпермаркету.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення (злочину), викладені в установочній частині вироку, щиро розкаявся у вчиненому.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), ОСОБА_5 просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, так як повністю погоджується з досудовим розслідуванням справи.

Покази обвинуваченого ОСОБА_5 під час досудового слідства і в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення (злочину), добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, суд переконавшись, що учасники процесу, вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження.

Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, за обставин, встановлених судом.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив закінчений замах на викрадення чужого майна (крадіжку) повторно.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Те, що, згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При цьому, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, з 11.04.2001 року перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом розлади психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів (синдром залежності), відсутність зв`язків з антигромадськими елементами, спосіб життя (не працює, вдівець, має неповнолітнього син, раніше судимий), що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає прийнятні соціальні зв`язки; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі у межах санкції статті 185 КК України.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, способу та характеру вчиненого злочину, та оскільки однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

При цьому, враховуючи те, що 16.12.2014 року ОСОБА_5 був засуджений Деснянським районним судом м. Києва до 3 років 6 місяців позбавлення волі з застосуванням ст.. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки, а 12.03.2015 року вчинив новий злочин, суд вважає, що при призначенні покарання необхідно застосувати положення ст. 71 КК України.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

В силу ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання визначеного вироком Деснянського районного суду м. Києва від 16.12.2014 року, остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців 1 дня позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 відраховувати з моменту затримання.

Речові докази: батарейки «Дюрасел» - залишити у власності ТОВ «Епіцентр К».

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.

Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

С у д д я : ОСОБА_1