11-кп/775/251/2015(м)
220/1453/14-к

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду

Донецької області у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні 6 липня 2015 року в місті Маріуполі апеляційну скаргу прокурора прокуратури Волноваського району Донецької області на вирок Волноваського районного суду Донецької області від 22 квітня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Волноваського районного суду Донецької області від 22 квітня 2015 року

ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженець села Новогригорівка Волноваського району

Донецької області, громадянин України, не працюючий,

судимий 2 липня 2010 року Волноваським районним судом

Донецької області за частиною 1 статті 309 КК України до

покарання у виді штрафу в розмірі 1000 гривень, 30 травня

2011 року тим же судом за частинами 2 статей 307, 309

КК України до 1 року позбавлення волі, проживаючий у

будинку

АДРЕСА_1

засуджений за частиною 2 статті 309 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі статей 75,76 КК України обвинувачений ОСОБА_6 звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки з покладанням обов`язків не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти ці органи про зміну місця проживання та з`являтися для реєстрації.

Вказаним вироком суду обвинувачений ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що приблизно в середині серпня 2014 року, у денний час, перебуваючи у лісосмузі поблизу села Новогригорівка Волноваського району Донецької області, переслідуючи мету незаконного придбання та зберігання наркотичних засобів для особистого вживання без мети збуту, незаконно придбав, зірвавши декілька гілок дико рослинних рослин конопель, які помістив у мішок та переніс до місця свого проживання за вище вказаною адресою, де висушив її, потім частину подрібнив та помістив у пластикові пляшки і поліетиленові пакети та зберігав у цеглі поряд з літньою кухнею.

19 серпня 2014 року в період часу з 15 години 05 хвилин, в ході огляду вказаного

Категорія ст. 309 ч.2 КК України Головуючий суддя у 1 інстанції ОСОБА_9

Єдиний унікальний № 220/1453/14-к Доповідач ОСОБА_1

Провадження № 11кп/775/251м/15

домоволодіння і прилеглої території у ОСОБА_6 виявлені та вилучені три пластикові пляшки

та два поліетиленові пакети з речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом масою 263,6 грам, 180,0 грам, 325,3 грам, 193,4 грам, 26,6 грам та 130,6 грам, що у перерахунку на суху речовину загальна вага якої становить 44,9 грам.

Прокурор, не погоджуючись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення, правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 за кримінальним законом та доведеність його вини, порушує питання про скасування вироку суду першої інстанції з ухваленням нового, яким призначити останньому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу, прокурор послався в ній на невідповідність призначеного судом першої інстанції кримінального покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

На думку прокурора, суд першої інстанції, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 кримінальне покарання, залишив поза своєї уваги попередні і непогашені судимості за кримінальні правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, вчинення нового аналогічного кримінального правопорушення, що достатньо переконливо свідчить про відсутність в обвинуваченого бажання ставати на шлях виправлення.

Крім того, під час проведення судового розгляду в суді першої інстанції, його учасникам не було роз`яснено положення частини 3 статті 349 КПК України, що є істотним порушенням вимог процесуального закону.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора про підтримку апеляційної скарги і незаконність судового рішення, пояснення та останнє слово обвинуваченого ОСОБА_6 та думку його захисника ОСОБА_7 про безпідставність апеляційних вимог прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження і, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Насамперед, слід зауважити на те, що прокурор в своїй апеляційній скарзі фактичні обставини кримінального провадження, правильність кваліфікації за кримінальним законом дій обвинуваченого ОСОБА_6 та доведеність його вини не оспорює, тому ці питання колегія суддів не розглядає і не вирішує.

Прокурор в апеляційній скарзі звертає увагу на порушення судом першої інстанції положень частини 3 статті 349 КПК України в частині не роз`яснення учасникам судового засідання їх змісту.

Перевіркою в ході апеляційного розгляду цих тверджень прокурора в апеляційній скарзі, шляхом прослуховування технічного запису судового засідання, було встановлено, що вказані прокурором порушення зазначеної вище норми кримінального процесуального закону мають місце.

Відповідно до норм кримінального процесуального закону невиконання положень частини 3 статті 349 КПК України є суттєвими.

Ці обставини цілком достатньо свідчать про порушення в ході судового розгляду в суді першої інстанції кримінального провадження конституційного та не від`ємного права обвинуваченого ОСОБА_6 на захист, оскільки останній був позбавлений можливості повно усвідомити і оцінити позбавлення його права оспорювати в апеляційному порядку судове рішення на випадок незгоди з ним.

Отже, враховуючи, що таке порушення кримінального процесуального закону,

допущене судом першої інстанції при судовому розгляді кримінального провадження є

суттєвим, колегія суддів вважає слушними вимоги прокурора про скасування вироку суду першої інстанції, як ухваленого без дотримання зазначеного закону.

Проте, його вимоги про ухвалення нового вироку апеляційною інстанцією колегія суддів вважає безпідставними, оскільки кримінальне провадження у суді першої інстанції розглянуте не у повному обсязі, без дослідження усіх доказів і такі вимоги прокурора суперечать положенням частини 3 статті 404 КПК України.

Крім того, в апеляційній інстанції захисник ОСОБА_7 звернув увагу колегії суддів на невідповідність змісту і форми вироку суду першої інстанції, резолютивною частиною якого ухвалено про визнання ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення з призначенням йому кримінального покарання.

Таким чином, судове рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду.

При новому розгляді кримінального провадження суду першої інстанції необхідно врахувати наведене, провести новий судовий розгляд з суворим дотриманням положень кримінального процесуального закону і врахуванням апеляційних вимог прокурора та в залежності від встановленого ухвалити нове рішення, яке відповідало б законові.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що на протязі досудового розслідування та судового розгляду запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_6 не застосовувався, тому колегія суддів це питання не вирішує.

Керуючись статтями 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Волноваського районного суду Донецької області від 22 квітня 2015 року щодо ОСОБА_6 скасувати з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3