справа № 166/476/15-к
номер провадження 1-кп/166/31/15

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 квітня 2015 року смт.Ратне

Ратнівський районний суд Волинської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, освіта середня, не працюючого, неодруженого, раніше не судимого, уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, з угодою про визнання винуватості,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що віну період часу з 14.05.2001 року по 15.10.2002 року проходив строкову службу в м. Вінниця Вінницької області у Збройних силах України, отримав військову спеціальність стрілець, був звільнений у запас зі званням рядовий та з 21.10.2002 року перебуває на військовому обліку в запасі у ІНФОРМАЦІЯ_2 (надалі ОРВК).
Військовозобов`язаного запасу ОСОБА_4 26.02.2015 року було викликано до ІНФОРМАЦІЯ_3 для проходження військово-лікарської комісії на предмет придатності до військової служби. 27.02.2015 року військово- лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 визнаний придатним до військової служби відповідно до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Перебуваючи на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_3 , являючись військовозобов`язаним у зв`язку з оголошенням часткової мобілізації та призовом на військову службу у Збройні Сили України по мобілізації, ОСОБА_4 27.02.2015 року о 09 год. 21 хв. повідомлено в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 про необхідність з`явитись 02.03.2015 року на пункт збору ІНФОРМАЦІЯ_3 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , про що було вказано у персональній повістці.
Проте, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилення від призову за мобілізацією, без поважних причин та визначених у ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" підстав для відстрочки від призову на військову службу, діючи умисно, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за неявку у вказаний час, відмовився отримати виписану на нього персональну повістку про призов за мобілізацією, та в подальшому не з`явився 02.03.2015 року на пункт збору ІНФОРМАЦІЯ_3 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , чим ухилився від призову на військову службу за мобілізацією та порушив ст.65 Конституції України, Указ Президента України "Про часткову мобілізацію" від 14.01.2015 року, затверджений Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про часткову мобілізацію" від 15.01.2015 року та ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
Своїми умисними діями, що виразились в ухиленні від призову за мобілізацією, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.336 КК України.
Обставини, які обтяжують покарання, відсутні.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , є визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
31.03.2015 року прокурором прокуратури Ратнівського району Волинської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання обвинуваченим ОСОБА_4 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, підписану ними, яку надано суду.
За умовами угоди ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався:
а) беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні;
б) сприяти розслідуванню кримінального правопорушення у з`ясуванні всіх обставин.
Виходячи із змісту даної угоди, обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 336 КК України, тобто в ухиленні від призову за мобілізацією, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк два роки та на підставі ст.75 КК України зі звільненням від відбування покарання з випробовуванням.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 показав, що він підтримує укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості, вину визнає в повному обсязі, з узгодженою мірою покарання згоден, угода є добровільною, він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, які йому були роз`яснені прокурором та судом.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного, що обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення за 336 КК України. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.
Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь- який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Статтею 468 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України .
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд прийшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Судові витрати та речові докази відсутні.
Запобіжний захід не обирався.
Керуючись ст. ст. 373, 374, 468, 469, 472, 474 КПК України, суд ,-
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду від 31.03.2015 року про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором прокуратури Ратнівського району Волинської області ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробовуванням, якщо він на протязі одного року не вчинить нового злочину і в силу ст.76 КК України виконає покладені на нього обов`язки у вигляді:
· не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально- виконавчої інспекції;
· повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання,роботи або навчання.
Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Ратнівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуючий підпис ОСОБА_1 .

Оригіналу відповідає.

Суддя Ратнівського

районного суду ОСОБА_1

?