АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
11 -348/2007р. Головуючий 1-ї інстанції
ст. 185 КК України суддя Крутій Ю.П.
Доповідач апеляційної інстанції суддя Чернявський А.С.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2007 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області

в складі:

головуючого -
Хоміка І.М.,

суддів - Салтовської І.Б., Чернявського А.С,

з участю прокурора - Данчука В.М.,

захисника - ОСОБА_2,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні м. Миколаєві кримінальну справу за апеляцією засудженого Чернявського І.І, на
вирок Ленінського районного
суду м. Миколаєва від 19 лютого
2007р., яким:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця та жителя м.
Миколаєва, раніше судимого:

- 28.09.2005р. Ленінським

районним судом
м. Миколаєва за ст.ст. 185
ч. 2, 75, 76 КК України -до 2-х років
позбавлення волі зі звільненням від покарання з іспитовим строком 2
роки, Засуджено:

за ч. 2 ст. 185
КК України - до 2-х років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за
сукупністю вироків до призначеного
покарання частково приєднано покарання за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від
28.09.2005р. і остаточно призначено до відбуття покарання у вигляді 2-х років 6-ти місяців позбавлення волі.

За вироком суду ОСОБА_1 визнано винним в тому, що
22.11.2006р. приблизно о 2245 годині, він в стані алкогольного
сп'яніння, в пивній палатці по пр.
Октябрьський в м. Миколаєві, повторно, викрав та заволодів мобільним телефоном «Самсунг Е-900», який належав ОСОБА_3 чим спричинив потерпілій матеріальну
шкоду на суму 2000
грн., після чого зник з місця скоєння злочину, а
викраденим розпорядився на власний розсуд.

В апеляції засуджений просить вирок Ленінського районного
суду від 19.03.2007р. змінити, призначивши
йому покарання не пов'язане з позбавленням волі. Свою
апеляцію він мотивує тим, що суд при призначенні
покарання не врахував його щире каяття, визнання вини та відсутність претензій
матеріального характеру зі сторони потерпілої, а також незадовільний стан
здоров'я його матері, яка потребує нагляду.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; захисника ОСОБА_2, яка
підтримала апеляцію; думку прокурора, який вважав, що апеляція задоволенню не
підлягає; вивчивши матеріали справи та
доводи апеляції, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Апелянт не оскаржую своєї вини в інкримінованому діянні
та правильності юридичної кваліфікації.

В суді першої інстанції справа розглядалась відповідно
положень ст.299 КПК України.

Як вбачається з вироку суду, при призначенні засудженому покарання, суд врахував всі ті обставини,
пом'якшуючі покарання, на які посилається апелянт.

Колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_1 покарання відповідає вимогам ст.65 КК України, так як воно призначене з врахуванням
ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом'якшують та обтяжують покарання, а тому, підстав для його
пом'якшення не знаходить.

З врахуванням викладеного, керуючись ст.365, ст.366 КПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Ленінського районного суду міста
Миколаєва від 19 лютого 2007 року відносно нього -
без змін.