Провадження: № 1-/1421/55/12
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.01.2012 Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого - судді Закревського В.І.

при секретарі Рибак І.О.

за участі прокурора Кривошеї О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Первомайську в залі суду кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, 19.09.1975р.н., уродженка с.Широколанівка Веселинівського району Миколаївської області, мешканка с. Берізки Кривоозерського району Миколаївської області, вул. 45р. Перемоги 13, ІНФОРМАЦІЯ_1, незаміжня, дітей не має, українка, громадянка України, не працює, раніше не судима,

в скоєнні злочину, передбачено ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

-16 жовтня 2010 року, приблизно 4.00 годині ранку, в с. Кумари Первомайського району Миколаївської області, Сад Віра Володимирівна з метою викрадення чужого майна прийшла до двору ОСОБА_2 розміщеного на вул. Кодимська 15, в цьому ж селі. Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_1 через незаперті двері проникла в приміщення жилої літньої кухні, скористалась тим, що господар ОСОБА_2 спав і таємно викрала шкіряну куртку вартістю 370 грн., джинсову куртку вартістю 160 грн., мобільний телефон 1112» вартістю 100 грн. з карткою мобільного оператора «Київстар»вартістю 25 грн. і грішми на рахунку в сумі 5 грн., після чого ОСОБА_1 скрилася з місця вчинення злочину і викраденим розпорядилась на власний розсуд. Внаслідок крадіжки потерпілому ОСОБА_2 заподіяні матеріальні збитки на загальну суму 660 гривень.

В судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 свою провину у скоєнні злочину визнала повністю та пояснила, що дійсно пізно вечором 15.10.2011 року поїхала попутним транспортом із с. Берізки в с. Кумари Первомайського району Миколаївської області, щоб провідати знайомих. В с. Кумари зайшла до ОСОБА_2, однак його дружина не впустила до будинку. Потім вона пішла до інших знайомих і приблизно о 4.00 годині ранку, коли прямувала додому, то вирішила викрасти щось у ОСОБА_2 на вул.. Кодимська 15 в с. Кумари, так як не було грошей. З метою вчинення крадіжки вона увійшла до літньої кухні, так як двері не були заперті на замок. В літній кухні спав ОСОБА_2, вона скористалась цим і викрала шкіряну куртку і джинсову куртку пішла з даного двору. Після вчинення крадіжки приїхала в смт. Врадіївка. Шкіряну куртку і телефон продала ОСОБА_3 а джинсову куртку одягла сама. Через де якийсь час ОСОБА_4 побачила на ній куртку, належну ОСОБА_2, дану куртку вона віддала ОСОБА_4, для подальшої передачі потерпілому ОСОБА_2, свою вину признає повністю і щиро кається, просить строго не карати.

Потерпілий по справі ОСОБА_2, в судовому засіданні дав покази, аналогічні до тих, що надавав на досудовому слідстві, претензій до підсудної не має, цивільний позов заявляти не буде.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення підсудної, потерпілого, суд приходить до наступного висновку.

Викладене обвинувачення знайшло своє підтвердження в судовому засіданні показаннями підсудної ОСОБА_1, котра визнала свою вину в повному обсязі, дала правдиві показання, підтвердивши факт вчинення нею крадіжки, а саме таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло.

З урахуванням визнання своєї вини підсудною, суд вважає, що вина підсудної ОСОБА_1 в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, підтверджена, її дії вірно кваліфіковані як таємне викрадення чужого майна (крадіжка). , поєднане з проникненням у житло.

Обираючи міру покарання підсудній ОСОБА_1 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного, дані про особу підсудної, котра раніше не судима, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставини, які помякшують покарання підсудної ОСОБА_1, - визнання вини та щире каяття в скоєному, відшкодування матеріальної шкоди.

Обставини, що обтяжують покарання підсудної ОСОБА_1 не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відносно підсудної необхідно обрати покарання у вигляді позбавлення волі в рамках терміну, передбаченого санкцією ч.3 ст.185 КК України, але при цьому вважає за доцільне застосування ст. 75 КК України, звільнивши від відбування покарання з випробовуванням.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

- САД Віру Володимирівну визнати винною в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити їй покарання в вигляді позбавлення волі строком на 3(три) роки.

На підставі ст.75 КК України засуджену Сад В.В. від відбування призначеного покарання звільнити з випробування з іспитовим строком на 1(один) рік.

Згідно п. 2,3 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженуСад В.В. слідуючі обов'язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міру запобіжного заходу відносно засудженої ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити без змін - підписка про невиїзд.

Речові докази по справі (а.с. 28.29), передані на зберігання потерпілому ОСОБА_2, - залишити останньому.

Судові витрати по справі на підставі ч.5 ст.94 КПК України віднести на рахунок держави.

Вирок може бути оскаржений на протязі 15 днів в апеляційний суд Миколаївської області всіма учасниками процесу з подачею апеляції через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Суддя