Справа № 562/802/15-к
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.06.2015 року. Здолбунівський районний суд
Рівненської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судових засідань ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця с. Загороща, Рівненського району Рівненської області; українця; громадянина України; з середньою освітою; не одруженого; не працюючого; жителя АДРЕСА_1 ; раніше судимого:
- 06.04.2011 року Здолбунівським районним судом Рівненської області за ч.1 ст. 309 КК
України до штрафу в сумі 1 000 грн.,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч. 3 ст. 185 КК України,
В грудні 2014 року ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, з подвір`я будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 , таємно викрав велосипед марки «України» (рама закритого типу), вартістю 360 грн., який належить ОСОБА_5 , чим спричинив для останньої матеріальну шкоду на вказану суму.
Своїми умисними діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.
Крім того, 27.02.2015 року ОСОБА_4 , перебуваючи по місцю проживання ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, повторно, шляхом підбору ключа та відкриття вхідних дверей, незаконно проник у підсобне приміщення, звідки викрав велосипед марки «Tomahawk Victus» вартістю 1 843 грн. 12 коп., який належить ОСОБА_5 , чим спричинив для останньої майнову шкоду на вказану суму.
Своїми умисними діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна, поєднаного з проникненням у підсобне приміщення, вчинене повторно (крадіжка), ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.
Допитаний в ході судового слідства обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих йому злочинах, визнав повністю та надав суду послідовні показання щодо їх вчинення.
Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, проте надіслав заяву, у якій справу просить розглянути у її відсутність.
За клопотанням представника державного обвинувачення та за згодою обвинуваченого суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються (ст. 349 КПК України).
Суд переконався у тому, що обвинувачений правильно розуміє зміст всіх обставин справи, які б підлягали б доказуванню і ним не заперечуються, сумніву у добровільності та істинності його позиції немає. Обвинуваченому роз`яснено, що він при відмові від дослідження доказів щодо фактичних обставин справи буде позбавлений можливості оспорювати їх в апеляційному порядку. Усвідомивши це, обвинувачений наполягає на істинності своєї позиції у визнанні вини і викладених обставин справи.
Дії обвинуваченого кваліфіковані вірно за ч.1 ст. 185, ч.3 ст.185 КК України.
При обранні виду та визначенні міри покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного ним злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.
Сприяння розкриттю злочину та щире каяття обвинуваченого є обставинами, що пом`якшують йому відповідальність.
Обставини, що обтяжує покарання обвинуваченому не встановлені.
При призначенні покарання судом враховується особа обвинуваченого ОСОБА_4 , який за місцем проживання характеризується позитивно на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 06 квітня 2011 року ОСОБА_4 було засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу в розмірі 1 000 грн., а тому згідно ст. 71, ч. 3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Цивільні позови по справі не заявлено.

Процесуальні витрати за залучення експертів відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, слід стягнути з обвинувачених на користь держави.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

За таких обставин суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства.

Керуючись ст. ст. 349, 370, 374, 376 КПК, суд
з а с у д и в:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:

· за ч. 1 ст. 185 КК України 2 (Два) роки позбавлення волі;
· за ч. 3 ст. 185 КК України 3 (Три) роки 6 (Шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання за сукупністю злочинів визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням і призначити покарання 3 (Три) роки 6 (Шість) місяці позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 2 (Два) роки.

Зобов`язати ОСОБА_4 відповідно до п. 2-4, ст. 76 КК України:

· не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції;
· повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання.
· періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчій інспекції.

На підставі ст. 71, ч. 3 ст. 72 КК України призначене за сукупністю вироків ОСОБА_4 покарання за даним вироком і покарання за вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 06 квітня 2011 року, яким він засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу у розмірі 1 000 грн. складанню не підлягають і виконуються самостійно.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь державного бюджету витрати за проведення судово товарознавчої експертизи у сумі 491 (Чотириста дев`яносто одну) грн. 04 коп.

Речові докази по справі, а саме :

- велосипед марки «Tomahawk Victus», повернути законному власнику ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Рівненської області протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення через Здолбунівський районний суд.

С у д д я :