Справа № 544/564/15-к
№ пров.1-кп/544/57/2015
Номер рядка звіту 23
В И Р О К
іменем України
06 квітня 2015 року Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Пирятин кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000005 від 30.06.2014 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Мартиновичі Поліського району Київської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого директором Кротівського психоневрологічного будинку-інтернату, одруженого, нагородженого почесною грамотою Кабінету Міністрів України та орденом За заслуги 3 ступеня, являється учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2-ї категорії, раніше не судимого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він, будучи директором Кротівського психоневрологічного будинку-інтернату, діючи умисно з корисних мотивів, зловживаючи своїм службовим становищем, склав завідомо неправдиві офіційні документи, вчинив привласнення чужого майна, а саме - грошових коштів державного бюджету у розмірі 27930грн., за наступних обставин.

Відповідно до наказу начальника управління соціального захисту населення Полтавської ОДА № 86-К від 05 серпня 1994 року ОСОБА_4 призначено на посаду директора Кротівського психоневрологічного будинку інтернату, в подальшому 15.06.2014 року Полтавська обласна рада в особі голови обласної ради з ОСОБА_4 уклали контракт про призначення останнього на посаду директора Кротівського психоневрологічного будинку-інтернату на строк 3 ріки з 18.09.2011 року по 17.09.2014 року, тим самим ОСОБА_4 наділено адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями.

Відповідно до п. 9.3 Статуту Кротівського психоневрологічного будинку-інтернату та п. 2.1 Контракту про призначення ОСОБА_4 на посаду директора Кротівського психоневрологічного будинку-інтернату директор несе повну персональну відповідальність за збереження і раціональне використання майна та результати діяльності будинку-інтернату. Діє без довіреності від імені будинку-інтернату, представляє його в усіх установах, підприємствах і організаціях, розпоряджається у встановленому законодавством порядку його майном і коштами, укладає договори.

Відповідно до кошторису Кротівського психоневрологічного будинку інтернату на 2012 рік, затвердженого заступником голови керівника апарату Полтавської обласної державної адміністрації від 21.08.2012 року № 02.1-31/2677 для проведення будівництва їдальні на 75 місць для Кротівського психоневрологічного будинку інтернату у 2012 році виділені кошти з державного бюджету в сумі 1,5 мільйона гривень.

11 червня 2012 року керівництвом Кротівського психоневрологічного будинку інтернату в особі директора ОСОБА_4 оголошено про проведення відкритих торгів по визначенню будівельної організації для продовження будівництва їдальні на 75 місць Кротівського психоневрологічного будинку інтернату. В результаті проведеної процедури закупівлі переможцем визначено ТОВ Спецбудмонтаж, у зв`язку з чим 03.08.2012 між вказаним підприємством та Кротівським психоневрологічним будинком інтернатом укладено договір про закупівлю товарів (робіт або послуг) № 203 на суму 1349937грн., згідно якого ТОВ Спецбудмонтаж зобов`язується виконати роботи або надати послуги, зазначені в документації конкурсних торгів на закупівлю робіт, а саме: будівництво їдальні на 75 місць.

В ході проведення заміру фактичних обсягів зовнішнього опорядження внутрішніх стін, встановлено відхилення будівельних норм цегляної кладки на 1-3см на площі 483м2, про що комісією в складі: ОСОБА_4 , представника підрядника, представників технічного та авторського нагляду, начальника Обласної комунальної установи технічного нагляду та фінансового контролю у галузі соціального захисту Полтавської обласної ради складено відповідний акт. Однак, в порушення п.1.2.4 ДБН Д.1.1-1-2000, відповідний кошторис не розроблено та не затверджено.

В подальшому, під час виконання договору директор Кротівського психоневрологічного будинку інтернату ОСОБА_4 , являючись службовою особою суб`єкта господарювання, наділеною адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями, а також користуючись правом першого підпису фінансових документів, діючи з прямим умислом та корисливою метою, маючи намір на перерахунок бюджетних коштів в сумі 113955,36грн. до ТОВ НВП Спецбудмонтаж, 26.12.2012 року підписав та скріпив печаткою Кротівського психоневрологічного будинку інтернату Акт приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за грудень 2012 року № 5 від 26.12.2012 року, до якого внесено завідомо неправдиві дані щодо виконання будівельних робіт, достовірно знаючи, що застосування в акті коефіцієнта К=3 в позиції Е15-6-1 є безпідставним та не відповідає вимогам будівельних норм, що в свою чергу, призвело до завищення вартості виконаних робіт на суму 27930грн.

Після цього, ОСОБА_4 , діючи на виконання свого злочинного наміру, спрямованого на безпідставний перерахунок бюджетних коштів в сумі 113955,36грн. до ТОВ НВП Спецбудмонтаж, надав вказівку бухгалтеру про оформлення платіжного доручення та подачу Акту приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за грудень 2012 року № 5 від 26.12.2012 року на реєстрацію до управління Державної казначейської служби в Пирятинському районі, як підтвердження фінансових зобов`язань.

Відповідно до платіжного доручення № 634 від 12.06.2013 року грошові кошти в сумі 113955,36грн. перераховані в м. Пирятині 03.07.2013 року з рахунку Кротівського психоневрологічного будинку - інтернату № 1237 ГУДКСУ в Полтавській області на рахунок ТОВ НВП Спецбудмонтаж № НОМЕР_1 АК УКРСИББАНК.

Такими своїми умисними діями, спрямованими на складання та видачу завідомо неправдивого документу, а саме: Акту приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за грудень 2012 року № 5 від 26.12.2012 року, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України.

Крім того, ОСОБА_4 , достовірно знаючи положення п. 9.3 Статуту Кротівського психоневрологічного будинку інтернату щодо доцільного використання грошових активів будинку - інтернату, всупереч вимогам чинного законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом та корисливою метою, допустив розтрату грошових коштів державного бюджету України, виділених ввіреній йому організації для проведення будівництва їдальні на 75 місць, шляхом зловживання службовим становищем, безпідставно включив до акту приймання виконаних будівельних робіт підрядником (ТОВ НП Спецбудмонтаж) форми КБ-2в № 5 за грудень 2012 року коефіцієнт К=3 в позиції Е15-6-1 Суцільне вирівнювання бетонних поверхонь стін (одношарове штукатурення) цементно-вапняковим розчином, що призвело до завищення вартості виконаних робіт в 3 рази.

Достовірно знаючи про безпідставне включення до Акту приймання виконаних робіт форми КБ-2в № 5 за грудень 2012 року коефіцієнту К=3 в позиції Е15-6-1 Суцільне вирівнювання бетонних поверхонь стін (одношарове штукатурення) цементно-вапняковим розчином, дав вказівку бухгалтеру щодо оплати всього обсягу зазначених у акті робіт, за платіжним дорученням № 634 від 12.06.2013 року, яке підписав та наказав передати до казначейства.

Відповідно до висновку комплексної судової будівельно технічної та економічної експертизи № 1038/1039 від 23.12.2014 року застосування в акті форми КБ-2в № 5 за грудень 2012 року коефіцієнта К=3 в позиції Е15-6-1 є безпідставним та не відповідає вимогам будівельних норм, що в свою чергу, призвело до завищення вартості виконаних робіт на загальну суму 27930грн., які згідно платіжного доручення № 634 від 12.06.2013 року оплачено у повному обсязі.

Вказаними протиправними діями ОСОБА_4 завдано матеріальної шкоди державному бюджету в загальній сумі 27930грн.

Таким чином своїми умисними протиправними діями, які виразились у розтраті бюджетних котів шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 191 КК України.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 191 КК України, як розтрата бюджетних коштів шляхом зловживання службовою особою своїми службовим становищем; та за ч.1 ст. 366 КК України, як складання та видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

Під час досудового розслідування між прокурором м.Пирятина ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 27.03.2015 року укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з угодою ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, під час досудового розслідування та зобов`язався визнати себе винним у судовому засіданні, відшкодувати збитки в розмірі 27930грн.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч. 2 ст. 191 КК України - у виді одного року позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, на строк 1 рік 1 місяць; за ч. 1 ст. 366 КК України - у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, на строк 1 рік. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання визначити у вигляді 1 року позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, на строк 1 рік 1 місяць. Також сторонами узгоджена можливість звільнення ОСОБА_4 від відбуття основного покарання у виді позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України.

Розглядаючи питання щодо затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів невеликої та середньої тяжкості, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального кодексу України, та інтересам суспільства.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Підстави для відмови в затвердженні даної угоди, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Згідно приписів пункту першого частини третьої статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_4 .

Під час судового засідання захисник ОСОБА_4 ОСОБА_5 заявив клопотання про звільнення ОСОБА_4 від відбування кримінального покарання на підставі п. е ст.1 Закону України Про амністію у 2014 році від 08.04.2014 року. Обвинувачений ОСОБА_4 заявлене його захисником клопотання про застосування до нього акту амністії підтримав повністю.

Суд заслухавши думку прокурора, який не заперечував проти застосування до обвинуваченого акту амністії, вважає, що клопотання необхідно задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України Про застосування амністії установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Статтею 9 Закону України Про амністію у 2014 році встановлено, що питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Відповідно до п. е ст.1 Закону України Про амністію у 2014 році від 08 квітня 2014 року, який набрав чинності 19 квітня 2014 року, від покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України, звільненню підлягають особи, які підпадають під дію Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

З матеріалів кримінального провадження, а саме: з посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році Серії НОМЕР_2 , виданого 23 січня 1993 року, вбачається, що ОСОБА_4 являється учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, на якого розповсюджується дія Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Також судом встановлено, що ОСОБА_4 не відноситься до категорії тих осіб, до яких згідно ст. 8 Закону України Про амністію у 2014 році або ст.4 Закону України Про застосування амністії в Україні амністія не застосовується.

Згідно ст. 14 Закону України Про амністію у 2014 році особи, на яких поширюється дія цього Закону, можуть бути звільнені від відбування як основного, так і додаткового покарання.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 являється учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, тобто особою, яка підпадає під дію Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, раніше не судимий, вперше вчинив кримінальні правопорушення, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України. Вказані кримінальні правопорушення він вчинив у 2013 році, тобто до дня набрання чинності (19 квітня 2014р.) Закону України Про амністію у 2014 році. Свою вину у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень обвинувачений визнає повністю, щиро кається у вчиненому, готовий відшкодувати заподіяну державним інтересам шкоду.

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 амністії, передбачених ст. 4 ЗУ України Про застосування амністії в Україні та ст. 8 Закону України Про амністію у 2014 році, судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.

За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_4 поширюється дія Закону України Про амністію у 2014 році, а тому він підлягає звільненню від відбування основного і додаткового покарання.

Суд роз`яснює обвинуваченому ОСОБА_4 наслідки застосування амністії, а саме: в подальшому протягом останніх десяти років амністія до нього не може бути застосована.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст.373, 374, 471, 473, 475 КПК України, ст.3 Закону України Про застосування амністії в Україні, п. е ст.1 Закону України Про амністію у 2014 році, суд

У Х В А Л И В:
Угоду від 27 березня 2015 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Пирятинського району Полтавської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 - затвердити.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, та призначити узгоджене покарання:

- за ч. 2 ст. 191 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць;

- за ч.1 ст. 366 КК України у виді 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, на строк 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком один рік.

На підставі п. е ст.1 Закону України Про амністію у 2014 році ОСОБА_4 звільнити від відбування основного та додаткового покарання.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених частиною третьою статті 394 Кримінального процесуального кодексу України, до апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом 30 днів із дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1