Провадження № 1-кп/742/20/15
Єдиний унікальний № 742/5803/14
ВИРОК
Іменем України
21 січня 2015 року

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Прилуки кримінальне провадження внесеного в Єдиний реєстр судових розслідувань за №0001493 по обвинуваченню :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Пирятин Полтавської області, українець, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, не одружений, тимчасово не працюючий, зареєстрований в АДРЕСА_1 , фактично проживаючий в АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 02.03.2010 року Пирятинським районним судом Полтавської області за ч.2 ст. 185, ст.ст. 104, 76, 75 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

- 26.04.2011 року Пирятинським районним судом Полтавської області за ч.3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років одного місяця позбавлення волі;

- 29.07.2011року Пирятинським районним судом Полтавської області за ч.2 ст. 185, ст. 70 КК України до трьох років трьох місяців позбавлення волі;

- 17.10.2011року Пирятинським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 місяців арешту. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України зараховано частково покарання згідно вироку Пирятинського районного суду від 29 липня 2011 року і остаточно призначено покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі.

24.10.2014 року був звільнений з місць відбування покарання в зв`язку відбуттям строку покарання. Судимості не зняті і не погашені.

13.11.2014 року ОСОБА_6 затриманий та утримується під вартою у межах даного кримінального провадження, у вчиненні кримінального правопорушення за ст. 186 ч. 3 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Єгорівка Прилуцького району Чернігівської області, українець, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, одружений і має на утриманні неповнолітню дитину, тимчасово не працюючий, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_3 , раніше судимий:

- 07.05.2014 року Прилуцьким міськарайонним судом за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125, ч.1 ст. 70 КК України до 240 годин громадських робіт;

- 06.11.2014 року Прилуцьким міськрайонним судом за ч. 2 ст. 389, ст. 71, п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України до 2 місяців 15 днів арешту. Даної міри покарання не відбув.

11.11.2014 року ОСОБА_7 затриманий та утримується під вартою у межах даного кримінального провадження, у вчиненні кримінальних правопорушень за ст. ст. 186 ч. 3, 309 ч. 1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , маючи не погашені у встановленому законом порядку судимості, на шлях виправлення не стали та здійснили відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, за слідуючих обставин :

06 листопада 2014 року близько 22 години, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , за попередньою змовою між собою, з метою заволодіння чужим майном та особистого збагачення, прибули до господарства розташованого в АДРЕСА_4 , де маючи прямий умисел та корисливий мотив, одягнули маски та проникли через вікно до будинку одиноко проживаючої гр-ки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо якої застосували насильство, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілої та відкрито викрали грошові кошти в сумі 12300 гривень, після чого з місця вчинення злочину з викраденим зникли, розділивши між собою в рівних частинах викрадені кошти та розпорядились ними на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_4 матеріальні збитки у вищеназваній сумі.

Своїми умисними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 скоїли кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, вчинений повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.

Крім того, ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, за слідуючих обставин :

В кінці вересня 2014 року ОСОБА_7 , на сміттєзвалищі розташованого неподалік його місця проживання в АДРЕСА_5 , зірвав верхівки рослини роду коноплі, які сприймаючи як наркотичний засіб «каннабіс» переніс до приміщення свого будинку, де ці рослини просушив, подрібнив та зберігав для власних потреб, без мети збуту. 07.11.2014 року під час проведення огляду місця події в приміщенні будинку за адресою, АДРЕСА_5 , працівниками Прилуцького МВ УМВС було виявлено та вилучено 8 паперових згортків наповнених речовиною рослинного походження зеленого кольору та металевий наперсник з нашаруванням речовини темного кольору. Згідно висновку експерта № 1760 (х) від 20.11.2014, верхівкові частини та листя наданої на експертизу речовини рослинного походження зеленого кольору, частково подрібнені речовини рослинного походження зеленого кольору, які знаходились в полімерних пакетах, та подрібнені речовини рослинного походження зеленого кольору, які знаходились в паперових згортках, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, каннабісом. Маса каннабісу в перерахунку на висушену речовину відповідно становить 181,1 г; 244,6 г; 44,7 г; 5,791 г; 3,605 г та 2,793 г. Загальна вага складає 482,589 г.

Своїми умисними діями, які виразилися у незаконному виготовленні, придбанні та зберіганні наркотичних засобів, без мети збуту, ОСОБА_7 скоїв злочин передбачений ч. 1 ст. 309 КК України.

В судовому засіданні :

- обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в скоєнні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 186 КК України визнав повністю та підтвердив вищевикладені обставини вчинення даного злочину, які вказані в обвинувальному акті. При цьому суду пояснив, що 07.11.2014 року він запропонував ОСОБА_7 та спільно вирішили заволодіти чужим майном в с. Переволочна, куди прибули близько 22 години, одягнули маски та розбивши віконне стекло проникли до будинку одиноко проживаючої бабки ОСОБА_4 , щодо якої застосували незначну фізичну силу та предявили усну вимогу віддати гроші, після чого потерпіла віддала їм грошові кошти із домашньої скрині. Всього таким чином вони відкрито забрали у потерпілої - 12300 грн. та залишили будинок, а гроші розділили між собою порівно. Свою частину викрадених коштів він витратив на власні потреби та вказує, що він щиро розкаюється у скоєному, повністю визнає цивільний позов потерплої у якої попрохав вибачення в судовому засіданні, просить не застосовувати суворої міри покарання.

- обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в скоєнні кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 186 та ч. 1 ст. 309 КК України визнав повністю та підтвердив обставини, що викладені у обвинувальному акті, а також повністю підтримує вищевказані пояснення ОСОБА_6 у судовому засіданні. При цьому суду пояснив, що 07.11.2014 року спільно з ОСОБА_6 прибули в с. Переволочна, де одягнувши маски проникли до будинку одиноко проживаючої бабки ОСОБА_4 , яку він притримав за руки, а ОСОБА_6 запропонував їй добровільно віддати кошти, що потерпіла і зробила відкривши скриню, звідки вони забрали грошові кошти в сумі 12300 грн.. Після цього вони залишили будинок та порівно розділили між собою викрадені гроші, із своєї частки викрадених коштів він 650 грн. витратив викратив їх на власні потреби, а 5500 грн. пізніше було повернуто потерпілій. В частині обвинувачення про незаконне виготовлення, придбання та зберігання наркотичних засобів - каннабіс, ОСОБА_7 у своїх поясненнях суду також повністю підтвердив обставини які викладені в обвинувальному акті та вказує, що використовував цей наркотичний засіб для власного споживання, без мети збуту, на цей час він не страждає наркоманією. Він щиро розкаюється у скоєному та мотивує скоєння грабежу тяжким матеріальним становищем його сімї та наявними у нього борговими зобовязаннями. покарання. Він повністю визнає цивільний позов потерплої ОСОБА_4 , попрохав вибачення у неї в судовому засіданні та просить суд не застосовувати суворої міри покарання.

- потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що 06.11.2014 року після 22-00 години двоє чоловіків шляхом розбиття віконних стекол проникли до її будинку в с. Переволочна, де в її присутності викрали 12300 грн., які вона нелегко заощаджувала і зберігала в скрині. Вона прийняла вибачення обох обвинувачених у судовому засіданні та зменшила розмір заявленого позову до 6800 грн., які просить стягнути з обох обвинувачених враховуючи те, що 5500 грн. було повернуто їй під розписку в ході досудового розслідування (т.1 а.п.82).

Прокурор просив суд справу розглядати без дослідження письмових доказів по справі, що підтримали потерпіла і обидва обвинувачені. При цьому, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заявили суду, що вони правильно розуміють зміст даних обставин справи і наявних у ній доказів, згідно предявленого їм обвинувачення.

Тому, з`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити та порядок їх дослідження, суд за правилами ст.349 ч.3 КПК України визнавши недоцільним дослідження доказів щодо обставин які ніким не оспорюються та враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність винності обох обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та кваліфікація їх дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченими та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_6 та ОСОБА_7 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі, а їх дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування : - ст. 186 ч. 3 КК України обвинуваченого ОСОБА_6 ; - ст.ст. 186 ч. 3, 309 ч. 1 КК України обвинуваченого ОСОБА_7 , за що вони і повинні нести кримінальну відповідальність.

Обставини, що згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання обох обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суд відносить те, що вони щиро розкаються у скоєному та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання обох обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні є рецидив злочинів.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчинених кримінальних правопорушень і дані про їх особу. Суд враховує, що ОСОБА_7 має сімю та малолітню дочку (т.2а.п.52-53), він перебуває на обліку в наркодиспансері та згідно висновку судово - наркологічної експертизи ОСОБА_7 страждає на наркоманію, але примусового лікування від наркоманії не потребує (а.п.51,59). Обидва обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 посередньо характеризуються за місцем проживання (т.2 а.п. 25-29, 54-56), вони молоді за віком, не працевлаштовані, раніше неодноразово притягувалися до кримінальної відповідальності, мають незняті і непогашені судимості за попередньо вчинені злочини (т.2а.п.9-19, 42-47). ОСОБА_6 нещодавно (24.10.2014 року) звільнився з місць позбавлення волі повністю відбувши покарання за попереднім вироком суду, а ОСОБА_7 не відбув покарання за вироком Прилуцького міськрайонного суду від 06.11.2014року за ч.2 ст.389, ст.71, п.4 ч.1 ст.72 КК України у вигляді 2 місяців 15 днів арешту, що засвідчує про небажання обох підсудних стати на шлях виправлення, а тому, кожному з них необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі з ізоляцією від суспільства, але ближче до мінімального розміру санкції інкримінованих кримінальних правопорушень, що сприятиме їх виправленню та попередження вчинення нових злочинів. При цьому, ОСОБА_7 слід призначити покарання за цим вироком з врахуванням положень ст.ст.71,72 КК України, за сукупністю вироків.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 (т.2а.п.90), який вона уточнила (зменшений) в судовому засіданні про стягнення на її користь у солідарному порядку з обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - 6800 грн., суд вважає необхідним задовольнити шляхом стягнення у солідарному порядку з обох обвинувачених, як шкоду заподіяної злочином, за правилами ст.ст. 1166, 1190 ЦК України.

Процесуальні витрати пов`язані з проведенням судових-трасологічних експертиз на загальну суму 1326 грн. 78 коп. (т.1 а.п.102,113,127,132,143), за правилами ст.ст.118,122 КПК України необхідно стягнути з обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 порівно, тобто, по 663 грн. 39 коп. з кожного, а за проведення експертизи наркотичних засобів у сумі 491 грн. 92 коп. (т.1 а.п.26) необхідно стягнути лише з ОСОБА_7 , оскільки провадилася саме для доведення його винності за ст.309ч.1 КК України (по якій не обвинувачується ОСОБА_6 ). Таким чином, остаточно з ОСОБА_6 слід стягнути - 663 грн. 39 коп., з ОСОБА_7 - 1155 грн. 31 коп. процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України, а саме :

- гроші в сумі 5500 (пять тисяч пятсот) грн., що передані під розписку потерпілій ОСОБА_4 (т.1а.п.81-82) - залишити у її законній власності ;

- ботинки та кофта ОСОБА_6 , спортивне взуття ОСОБА_7 , що передані в камеру зберігання речових доказів Прилуцького МВ УМВС згідно квитанції № 017234 від 17.12.2014року (т.1а.п.145,146) - повернути у власність їх власникам ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ;

- каннабіс 482, 589г та екстракт каннабісу 0,092г, що передані в камеру зберігання речових доказів Прилуцького МВ УМВС згідно квитанції № 017192 від 22.11.2014 року (т.1а.п.32-33), а також частини сокири, що передані в камеру зберігання речових доказів Прилуцького МВ УМВС згідно квитанції № 017188 (т.2а.п.5,6) - знищити;

- пластиковий пристрій схожий на пістолет, два шматка матерії чорного кольору, мікроволокно, що передані в камеру зберігання речових доказів Прилуцького МВ УМВС згідно квитанції №017234 від 17.12.2014 року (т.1а.п.81,146) - знищити;

- два сліди структури матеріалу, слід фрагменту низу підошви взуття, диск, недопалок цигарки «Прилуки», упаковка від соняшникового насіння, (т.1а.п.114,133,249,103,104,105) - залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_6 визнати винуватим в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 3 КК України і призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 6 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбуття призначеного покарання ОСОБА_6 обчислювати з часу його затримання 13 листопада 2014 року.

До вступу вироку в законну силу засудженому ОСОБА_6 залишити у вигляді тримання під вартою в СІЗО №31 м. Чернігова управління Державної пенітенціарної служби України.

ОСОБА_7 визнати винуватим в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.186 ч.3, 309 ч.1 КК України і призначити йому покарання:

за ч.3 ст.186 КК України у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі,

за ч.1 ст.309 КК України у вигляді 4 місяців арешту.

На підставі ст.ст. 70ч.1, 72 КК України, шляхом складання призначених покарань за сукупністю злочинів, призначити покарання ОСОБА_7 у вигляді 4 років 10 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 71ч.1, 72 КК України за сукупністю вироків, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 06.11.2014 року, та призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у вигляді 5 (пяти) років позбавлення волі.

Початок строку відбуття призначеного покарання ОСОБА_7 обчислювати з часу його затримання 11 листопада 2014 року.

До вступу вироку в законну силу засудженому ОСОБА_7 залишити у вигляді тримання під вартою в СІЗО №31 м. Чернігова управління Державної пенітенціарної служби України.

Цивільний позов ОСОБА_4 - задовольнити. Стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 6800 (шість тисяч вісімсот) грн., в рахунок відшкодування заподіяної злочином матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави - 663 (шістсот шістдесят три) грн. 39 коп. процесуальних витрат, повязаних із залученням експертів.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави - 1155 (одна тисяча сто пятдесят пять) грн. 31 коп. процесуальних витрат, повязаних із залученням експертів.

Речові докази:

- гроші в сумі 5500 (пять тисяч пятсот) грн., що передані під розписку потерпілій ОСОБА_4 (т.1а.п.81-82) - залишити у її законній власності ;

- ботинки та кофта ОСОБА_6 , спортивне взуття ОСОБА_7 , що передані в камеру зберігання речових доказів Прилуцького МВ УМВС згідно квитанції № 017234 від 17.12.2014року (т.1а.п.145,146) - повернути у власність їх власникам ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ;

- каннабіс 482, 589г та екстракт каннабісу 0,092г, що передані в камеру зберігання речових доказів Прилуцького МВ УМВС згідно квитанції № 017192 від 22.11.2014 року (т.1а.п.32-33), а також частини сокири, що передані в камеру зберігання речових доказів Прилуцького МВ УМВС згідно квитанції № 017188 (т.2а.п.5,6) - знищити;

- пластиковий пристрій схожий на пістолет, два шматка матерії чорного кольору, мікроволокно, що передані в камеру зберігання речових доказів Прилуцького МВ УМВС згідно квитанції №017234 від 17.12.2014 року (т.1а.п.81,146) - знищити;

- два сліди структури матеріалу, слід фрагменту низу підошви взуття, диск, недопалок цигарки «Прилуки», упаковка від соняшникового насіння, (т.1а.п.114,133,249,103,104,105) - залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Прилуцький міськрайонний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1