Справа № 755/301/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"30" січня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Кіровоградської області, громадянина України, з середньо-технічною освітою, ФОП, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 30.09.2008 року Апеляційним судом Кіровоградської області за ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі
- у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України, -
в с т а н о в и в:
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 не маючи відповідного інформаційного ресурсу необхідного для надання інформаційних послуг щодо працевлаштування фізичних осіб на підприємствах м. Києва, приблизно на початку червня 2014 року, розробив план злочинної діяльності, що зводився до заволодіння грошовими коштами громадян шляхом обману, з використанням завідомо підробного договору про надання послуг.
Так, з метою реалізації своїх злочинних намірів ОСОБА_4 через засоби масової інформації, у вигляді реклами, надав завідомо неправдиву інформацію про можливість швидкого працевлаштування громадян та отримання ними житла у київському регіоні.
Тож, ОСОБА_4 20.06.2014 року, приблизно о 09 годині 00 хвилин, знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , реалізуючи свої злочинні наміри, які спрямовані на повторне заволодіння грошовими коштами громадян шляхом обману, повідомив ОСОБА_5 завідомо неправдиву інформацію про наявність у нього можливості швидкого та реального працевлаштування продавцем одягу Секонд-Хенд, за грошову винагороду.
При цьому, з метою прикриття своїх дійсних злочинних намірів, ОСОБА_4 , видав себе за фізичну особу-підприємця ОСОБА_6 та уклав з ОСОБА_5 договір про надання інформаційних послуг від 20.06.2014 року, не маючи на меті виконувати умови зазначеного договору.
В свою чергу, будучи введеною в оману та сприймаючи дії ОСОБА_4 , який діяв під видом ФОП ОСОБА_6 , як правомірні, ОСОБА_5 , на виконання вимог зазначеного договору, відразу ж після його підписання, в присутності ОСОБА_4 , внесла через платіжний термінал на банківський рахунок останнього 500 грн., якими той повторно заволодів шляхом обману, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 500 гривень.
Відповідно до висновку почеркознавчої експертизи № 1332 від 11.09.2014 року: підпис в графі Виконавець в договорі про надання інформаційних послуг від 20.06.2014 року, який укладено між ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_6 , виконано ОСОБА_4 .
Крім того, ОСОБА_4 , 20.06.2014 року, приблизно о 09 годині 10 хвилин, знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 та реалізуючи свої злочинні наміри, спрямовані на повторне заволодіння грошовими коштами громадян шляхом обману, повідомив ОСОБА_7 завідомо неправдиву інформацію про наявність у нього можливості швидкого та реального працевлаштування продавцем одягу Секонд-Хенд, за грошову винагороду.
При цьому, з метою прикриття своїх дійсних злочинних намірів, ОСОБА_4 , видав себе за фізичну особу-підприємця ОСОБА_6 та уклав з ОСОБА_7 договір про надання інформаційних послуг від 20.06.2014 року, не маючи на меті виконувати умови зазначеного договору.
В свою чергу, будучи введеним в оману та сприймаючи дії ОСОБА_4 , який діяв під видом ФОП ОСОБА_6 , як правомірні, ОСОБА_7 , на виконання вимог зазначеного договору, відразу ж після його підписання, в присутності ОСОБА_4 , вніс через платіжний термінал на банківський рахунок останнього 500 грн., якими той повторно заволодів шляхом обману, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 500 гривень.
Відповідно до висновку почеркознавчої експертизи № 1332 від 11.09.2014 року: підпис в графі Виконавець в договорі про надання інформаційних послуг від 20.06.2014 року, який укладено між ОСОБА_7 та ФОП ОСОБА_6 , виконано ОСОБА_4 .
Серед іншого, ОСОБА_4 , з метою підробки договору про надання інформаційних послуг для подальшого використання у власних цілях, на початку червня 2014 року, біля станції метро Дарниця у м. Києві, придбав набірний штамп, за допомогою якого створив напис: ФОП ОСОБА_6 код ІН НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 та наніс вказаний напис на підготовлений ним бланк договору про надання інформаційних послуг.
Продовжуючи реалізацію своїх злочинних намірів, ОСОБА_4 , 20.06.2014 року, приблизно о 09 годині 00 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , виконав свій підпис в графі: Виконавець: ФОП ОСОБА_6 код ІН НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 ., в заздалегідь підготовленому ним бланку договору про надання інформаційних послуг ОСОБА_5 , умисно підробивши таким чином вказаний офіційний документ, з корисливих спонукань.
Крім того, ОСОБА_4 20.06.2014 року, приблизно о 09 годині 00 хвилин, перебуваючи по АДРЕСА_3 , продовжуючи реалізацію своїх злочинних намірів, виконав підпис в графі: Виконавець: ФОП ОСОБА_6 код ІН НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 , не надавши вказаних послуг, у заздалегідь підготовленому ним бланку Акту приймання-передачі наданих послуг від 20.06.2014 року ОСОБА_5 , чим повторно підробив офіційний документ.
Відповідно до висновку почеркознавчої експертизи № 1332 від 11.09.2014 року: підпис в графі Виконавець в договорі про надання інформаційних послуг від 20.06.2014 року, який укладено між ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_6 , виконано ОСОБА_4 .
Також, ОСОБА_4 20.06.2014 року, приблизно о 09 годині 10 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , виконав свій підпис в графі: Виконавець: ФОП ОСОБА_6 код ІН НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 , в заздалегідь підготовленому ним бланку договору про надання інформаційних послуг ОСОБА_7 , умисно підробивши таким чином вказаний офіційний документ, з корисливих спонукань.
Поряд з цим, ОСОБА_4 20.06.2014 року приблизно о 09 годині 10 хвилин, перебуваючи по АДРЕСА_3 , продовжуючи реалізацію своїх злочинних намірів, виконав підпис в графі: Виконавець: ФОП ОСОБА_6 код ІН НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 , не надавши вказаних послуг, у заздалегідь підготовленому ним бланку Акту приймання-передачі наданих послуг від 20.06.2014 року, ОСОБА_7 , таким чином повторно підробив офіційний документ.
Відповідно до висновку почеркознавчої експертизи № 1332 від 11.09.2014 року: підпис в графі Виконавець в договорі про надання інформаційних послуг від 20.06.2014 року, який укладено між ОСОБА_7 та ФОП ОСОБА_6 , виконано ОСОБА_4 .
Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України, визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, викладені в установочній частині вироку, щиро розкаявся у вчиненому, виразив готовність понести покарання за свої дії у межах своєї вини та відшкодувати завдану шкоду.
При цьому обвинувачений зауважив, що дані події сталися у його житті внаслідок збігу тяжких особистих та сімейних обставин. Так, з 02.08.2013 року він являвся ФОП, однак відносно нього було вчинено напад, та завдано тяжких тілесних ушкоджень, через що він переніс низку операцій, які потребували вартісного і довготривалого лікування, дані події змінили усе його життя, світогляд, відношення до важливого для людини в її житті. Близькі в період лікування були вимушені взяти кредити, які йому необхідно було якось повертати.
На цей час, останній жалкує про вчинене, адже зрозумів, те, що незважаючи на те, що він вчинив злочин, через низьке матеріальне забезпечення, в цивілізованому суспільстві такі дії є не прийнятними.
Крім повного визнання своєї вини у вчинені кримінальних правопорушень (злочинів), ОСОБА_4 просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, так як повністю погоджується з досудовим розслідуванням справи.
Покази обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового слідства і в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
За таких обставин, суд переконавшись, що учасники процесу, вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження.
Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України, за обставин, встановлених судом.
Тож, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 : за ч. 2 ст. 190 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив повторне заволодіння чужим майном (шахрайство); за ч. 1 ст. 358 КК України, через те, що він своїми умисними діями вчинив підроблення іншого офіційного документу, який посвідчується іншою особою, яка має право видавати такі документи, з метою використання його підроблювачем; за ч. 3 ст. 358 КК України оскільки він своїми умисними діями вчинив повторно підроблення іншого офіційного документу, який посвідчується іншою особою, яка має право видавати такі документи, з метою використання його підроблювачем.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Так, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має постійне місце реєстрації, раніше судимий, являється з 02.08.2013 року фізичною-особою підприємцем та сумлінно сплачує єдиний податок, як ФОП, що свідчить про те, що оточуюча його обстановка, виражає належні соціальні зв`язки; вчинив кримінальні правопорушення (злочини) внаслідок збігу тяжких сімейних та життєвих обставин; ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень (злочинів), а саме: класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотиви і мету, способи, стадії вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали та вважає, за необхідне призначити покарання у межах санкцій статей 190, 358 КК України з застосуванням ст. 70 КК України зі звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України й покладенням обов`язків з числа визначених ст. 76 КК України.
Про можливість належної соціалізації особи та допустиму репутацію свідчить невстановленість судом наявності зв`язків з антигромадськими елементами, спосіб життя, характер вчиненого кримінального правопорушення та відсутність за його результатами будь-яких непомірних наслідків для інтересів суспільства, які б безумовно превалювали над принципом поваги до свободи особистості і дали б змогу суду прийти до висновку про необхідність призначення більш суворого покарання.
Суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).
При вирішенні цивільних позовів ОСОБА_5 та ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням (злочином), суд виходить з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має прав пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, що кореспондується з нормами ст. 1177 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, та встановлено органом досудового розслідування, й підтверджено в ході судового розгляду матеріальна шкода потерпілого та цивільного позивача ОСОБА_5 становить 500 грн. 00 коп. та ОСОБА_7 500 грн. 00 коп.
Статтею 60 ЦПК Українипередбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Так, частиною першою статті 61 ЦПК України визначено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.
Таким чином, з урахуванням позиції обвинуваченого щодо повного визнання суми завданої матеріальної шкоди, позовні вимоги цивільних позивачів про відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню.
Розглядаючи питання про запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , суд виходить з наступного.
Ухвалами суду від 16.12.2014 року та 16.01.2015 року запобіжний захід ОСОБА_4 , у вигляді домашнього арешту з 20 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня, за адресою: АДРЕСА_5 , залишено без змін протягом всього кримінального провадження до моменту його припинення за встановлених законом обставин.

26.01.2015 року ОСОБА_4 подав до суду заяву (клопотання) про зміну адреси за якою йому обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з АДРЕСА_5 на АДРЕСА_2 , оскільки за попередньо адресою він не має змоги мешкати, а адреса на яку він просить зміни захід забезпечення кримінального провадження розміщена квартира у якої він має реальну можливість проживати.

При цьому, ч. 1 ст. 181 КПК України регламентовано, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до ст. 379 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За таких обставин, суд, враховуючи вищезазначені правові норми, вважає за можливе заяву (клопотання) задовольнити і запобіжний захід ОСОБА_4 , як захід забезпечення кримінального провадження, у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_5 змінити на адресу: АДРЕСА_2 з забороною залишати житло з 20 год. 000 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня, і враховуючи вимоги ст.ст. 177, 178, 181 КПК України, визначити строк дії до набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, вирішено відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України та призначити покарання:

за ч. 2 ст. 190 КК України 2 (два) роки позбавлення волі;

за ч. 1 ст. 358 КК України 1 (один) рік обмеження волі;

за ч. 3 ст. 358 КК України 3 (три) роки позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК Українизвільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Згідно ст. 76 КК Українипокласти на ОСОБА_4 обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з"являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Цивільні позови ОСОБА_5 та ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням (злочином) задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 500 (п`ятсот) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 500 (п`ятсот) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення почеркознавчої експертизи у сумі 393 гривні 12 копійки (висновок експерта № 1332 від 11.09.2014 року).

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_5 змінити на домашній арешт за адресою: АДРЕСА_2 з забороною залишати житло з 20 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня, зобов`язавши прибувати за кожною вимогою до суду.

Визначити строк дії вказаного запобіжного заходу набрання вироком законної сили.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло , вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Речові докази у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007620 від 20 червня 2014 року залишити в матеріалах останнього.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.
Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, іншим учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні для відома, в частині зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу внутрішніх справ за новим місцем проживання обвинуваченого та направити слідчому СВ Дніпровського РУГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_8 і прокурору прокуратури Дніпровського району м. Києва ОСОБА_9 для забезпечень контролю за виконанням вироку в частині запобіжного заходу.

С у д д я : ОСОБА_1