Апеляційний суд Кіровоградської області
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2010 року. Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Кіровоградської області у складі :

головуючого - судді Ремеза П.М.,

судді - Лещенка Р.М.,

народних засідателів - Іщенка О.О ., ОСОБА_1 і

ОСОБА_2,

при секретарі - Сакарі І.І., Ковальовій Н.Д.,

ОСОБА_3, ОСОБА_4,

за участю прокурорів - Чабанюк Т.В., Ахалшенішвілі Н.Є.,

ОСОБА_5 і ОСОБА_6,

адвокатів - ОСОБА_7 і ОСОБА_8,

потерпілої ОСОБА_9 та її представника адвоката ОСОБА_10,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, працював по найму на ремонтах квартир, одруженого, на утриманні малолітня дочка ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого,

за ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 187, п. п. 4, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_5, українця, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, жителя ІНФОРМАЦІЯ_7, ІНФОРМАЦІЯ_8, не працюючого, не одруженого, раніше судимого :

-29.10.1993 року Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч.2 ст.140, ч.1 ст.229-6, ст.42 КК України в ред.1960 року на 1 рік позбавлення волі, звільнений по відбуттю покарання 10.05.1994 року;

-18.11.1996 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч.2 ст. 81, ч.2 ст. 229-6, ст. 42 КК України в ред. 1960 року на 2 роки позбавлення волі, звільнений 26.09.1997 року на підставі ст.3 Закону України «Про амністію»;

-13.01.1999 року Олександрівським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст. 229-6 КК України в ред. 1960 року на 2 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнений по відбуттю покарання 30.03.2001 року;

-27.12.2002 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч.2 ст.309 КК України на 3 роки позбавлення волі, звільнений по відбуттю покарання 29.01.2005 року;

-20.12.2006 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч.2 ст.307, ст. 69 КК України на 5 років позбавлення волі без конфіскації майна,

за ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 187, п. п. 4, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_13 вчинив умисне вбивство потерпілого ОСОБА_14, із помсти.

Крім того, ОСОБА_11 та ОСОБА_13, вчинили крадіжку чужого майна у потерпілого ОСОБА_14, за попередньою змовою групою осіб, а ОСОБА_13 крім того повторно.

Також підсудні вчинили незаконне заволодіння транспортним засобом, за попередньою змовою групою осіб.

Злочини вчинені за таких обставин:

27 жовтня 2005 року близько 2 години ночі, ОСОБА_13 домовився з ОСОБА_11, який не був обізнаний про злочинний намір ОСОБА_13 направлений на вбивство з метою помсти ОСОБА_14, за викрадений незадовго перед цим у його дочки мобільний телефон «Самсунг», виїхати за межі міста з метою примусити ОСОБА_14 повернути їм борг, шляхом висловлювання погроз. Скориставшись своїми дружніми стосунками з ОСОБА_14 та достовірно знаючи, що останній працює водієм таксі в ПП «Сузіря» на автомобілі ВАЗ-2107, реєстраційний номер НОМЕР_1, підсудні зустрілися в м. Кіровограді біля будинку де проживає ОСОБА_13 і по телефону викликали ОСОБА_14 до магазину «Престиж» по вул. Жадова у м. Кіровограді.

ОСОБА_14, повіривши, що ОСОБА_11 і ОСОБА_13 необхідно виїхати за межі м. Кіровограда, не підозрюючи про злочинний намір ОСОБА_13, приїхав в обумовлене місце на орендованому автомобілі ВАЗ-2107, реєстраційний номер НОМЕР_1, і повіз їх до обїзної дороги м. Кіровограда у напрямку м. Кривий Ріг. З`їхавши в лісопосадку, неподалік дачного кооперативу «Ятрань» і на відстані 2150 метрів від обїзної дороги, у безлюдному місці ОСОБА_13, який сидів на задньому сидінні позаду водія, скориставшись тим, що ОСОБА_11, який сидів на передньому сидінні поряд з ОСОБА_14 і розмовляв з ним, без погодження своїх дій з ОСОБА_11, взяв у руки складний ніж, який лежав між передніми сидіннями і попросив ОСОБА_14 зупинити автомобіль. Після зупинки автомобіля ОСОБА_13, діючи поза межами домовленості з ОСОБА_11, з метою вчинення вбивства ОСОБА_14 із помсти, відкритим лезом ножа раптово перерізав шию, від чого потерпілий отримав проникаюче поранення і втратив можливість чинити опір. Далі ОСОБА_14, намагаючись спасти своє життя, вискочив із салону автомобіля, проте ОСОБА_13 діючи з метою позбавлення життя потерпілого, наздогнав його і тим же ножем наніс ОСОБА_14 не менше 60 ударів, чим заподіяв потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, як небезпечні для життя в момент їх заподіяння у вигляді 37 поранень по передній поверхні грудної клітини зліва, 16 з яких продовжуються у ранові канали, проникаючи у ліву частину грудної клітини з пошкодженням серця і легенів, 9 поранень по задній поверхні грудної клітини зліва і справа, 7 з яких продовжуються у ранові канали, проникаючи у грудну площину з пошкодженням легенів, 5 поверхових поранень лівого плечового суглобу, 2 рани обличчя справа, 4 поранення шиї з пересіченням хряща гортані і судин шиї та три поранення кисті. Від заподіяних тілесних ушкоджень ОСОБА_14 помер на місці події.

Смерть потерпілого сталася від проникаючих колото-різаних поранень грудної клітини з ушкодженням тканини легенів, серця, пораненням шиї з пересіченням щитовидного хряща гортані, судин шиї, які викликали гостру крововтрату.

Під час вбивства ОСОБА_13 потерпілого, ОСОБА_11 участь у вбивстві ОСОБА_14 не брав, а від неочікуваних та не узгоджених з ним дій ОСОБА_13, сидів шокований в салоні автомобіля. Після вчиненого вбивства ОСОБА_13, погрожуючи насильством, примусив ОСОБА_11 допомогти йому закопати труп ОСОБА_14

Після цього ОСОБА_11 та ОСОБА_13, діючи узгоджено між собою, таємно заволоділи майном потерпілого, а саме кросівками вартістю 126 грн. і мобільним телефоном «Siemens А-60» вартістю 250 грн., а також незаконно заволоділи транспортним засобом, який є власністю ПП «Сузіря», а саме автомобілем ВАЗ-2107, реєстраційний номер НОМЕР_1, вартістю 23885 грн., чим завдали матеріальної шкоди ПП «Сузіря» на вказану суму.

Після цього ОСОБА_13 разом з ОСОБА_11, який мав навички керування автомобілем, на автомобілі ОСОБА_14 повернулися у м. Кіровоград, де заховали автомобіль у гаражному кооперативі «Світанок», у приміщенні гаража №34, який належить батькові ОСОБА_11

Із викраденого у ОСОБА_14 майна ОСОБА_13 залишив собі кросівки, мобільний телефон продали ОСОБА_15 і отриманими грішми поділились, а автомобіль ВАЗ-2107 ОСОБА_11 за попередньою домовленістю з ОСОБА_13 частково розукомплектували, після чого окремі вузли та агрегати продали і отримані кошти розділили між собою.

Підсудний ОСОБА_11 винним себе визнав частково і суду пояснив, що з ОСОБА_14 у нього були дружні стосунки, а з ОСОБА_13 він познайомився приблизно за три місяці до вбивства ОСОБА_14, через придбання у нього наркотичних засобів. ОСОБА_13 поводився скрито і завжди перебував під впливом наркотичних засобів. ОСОБА_14 також був знайомий з ОСОБА_13 через продаж наркотичних засобів, і завжди возив ОСОБА_13 на таксі у його справах. У 2005 році ОСОБА_14 заборгував йому гроші близько 400 грн. Також він заборгував і ОСОБА_13 гроші в сумі 1000 доларів США за наркотики, тому він сказав ОСОБА_14, щоб він повернув гроші спочатку ОСОБА_13, а потім вже йому, оскільки він на той час не мав потреби у грошах. Після цього він побачив, що ОСОБА_14 купує для себе нові дорогі речі, а саме кросівки, спортивний костюм, мобільний телефон, тому він поцікавився у нього, чи повертає він борг ОСОБА_13 ОСОБА_14 відповів йому, що борг він повертає, але він не повірив йому і це йому підтвердив також і ОСОБА_13 Після цього він повідомив ОСОБА_13 про те, що приблизно за два дні до цього він разом з ОСОБА_14 продали телефон за 400 грн., але ОСОБА_14 гроші ОСОБА_13 не повернув. ОСОБА_13 поцікавився у нього за телефон, який вони продали і показав коробку від телефону Самсунг, який належав його дочці. Після цього він зрозумів, що ОСОБА_14 викрав цей телефон у доньки ОСОБА_13 Він повідомив ОСОБА_13 про те, що ОСОБА_14 і йому заборгував гроші в сумі 400 грн. Відразу після цієї розмови ОСОБА_13 запропонував йому полякати ОСОБА_14, щоб він почав повертати їм борги. Цю пропозицію він розцінив, як погрози словами, а можливо ОСОБА_13 декілька раз ударить ОСОБА_14 ОСОБА_13 сказав йому, що він домовиться з ОСОБА_14 поїхати за місто по мак. Навіщо ОСОБА_13 також і його брав із собою він не знає. Чому вирішив ОСОБА_13 поїхати вночі, думає що для того, щоб сильніше налякати ОСОБА_14 Як вони і домовились зустрілись о 1 год. ночі, у квартирі ОСОБА_13 він був 5 хв., уколов дозу наркотику і вони пішли. Коли підїхав ОСОБА_14, ОСОБА_13 сів на заднє сидіння, а він поряд з водієм. Дорогу, куди їхати за місто, вказував ОСОБА_13 і ОСОБА_14 їхав за його вказівками. Коли ОСОБА_14 зупинив автомобіль в посадці, ОСОБА_13 відразу ножем перерізав потерпілому горло. Йому в лице бризнула кров і що відбувалося після цього він не памятає, оскільки був шокований тим, що сталося. Потім він вийшов з автомобіля і побачив, що ОСОБА_14 лежав на землі, а ОСОБА_13 раз за разом наносив йому удари ножем в область грудної клітки і наніс не менше 15-20 ударів. Ніж, яким ОСОБА_13 наносив удари, був в салоні автомобіля між передніми сидіннями і про це вони всі знали, оскільки ОСОБА_14 його постійно возив в автомобілі. Потім ОСОБА_13 підійшов до нього і сказав, що тепер вони повязані в цій справі і він повинен допомогти йому сховати труп і погрожував, що якщо він відмовиться від цього, то йому буде те саме, що й ОСОБА_14 Тому він допоміг йому закопати труп ОСОБА_14 Спочатку яму копав він, а потім ОСОБА_13 Як опинилася лопата в багажнику автомобіля він не знає, можливо ОСОБА_14 з ОСОБА_13 купили її на базарі, але він вперше її побачив тільки на місці вбивства. Раніше ОСОБА_14 лопату в автомобілі не возив. Після цього ОСОБА_13 зняв кросівки з ОСОБА_14, щось забрав у нього з кишені, потім дізнався, що то був телефон, витер кров на кермі та в салоні автомобіля і знову погрожував йому, а потім наказав їхати до міста. Він має посвідчення водія категорії «В» і «С». В місці вони заїхали до його батьків, де він взяв у квартирі ключі від гаража батьків і автомобіль відігнали в гараж. Також вказав, що 27.10.2005 року після вбивства ОСОБА_14 він разом з ОСОБА_13 заходили до матері ОСОБА_14 у якої забрали телевізор, який потерпілому купив ОСОБА_13, але ОСОБА_14 не повернув йому гроші за нього. Наступного дня він продав телефон ОСОБА_14 за 160 грн. і гроші приніс ОСОБА_13, який поділився з ним грішми порівну. Потім ОСОБА_13 сказав йому зняти з автомобіля коробку передач, оскільки на неї є покупець, вони її зняли і завантажили в автомобіль БМВ темно-синього кольору. Потім, за пропозицією ОСОБА_13, він разом із своїм братом ОСОБА_14 та друзями ОСОБА_16 та ОСОБА_17 приблизно за тиждень розібрали вказаний автомобіль на запчастини, які ОСОБА_13 довго не забирав. Потім в гараж приїхали працівники міліції і його з братом і товаришами затримали на 3 дні, а потім відпустили. Розібраний автомобіль у нього з гаража вилучили працівники міліції. Про його затримання він повідомив ОСОБА_13, але останній наказав йому більше не приходити до нього і сказав йому, що він добре зробив, що нічого не розповів про вбивство в міліції. ОСОБА_13 сильно розізлився на ОСОБА_14 за те, що останній викрав телефон у його дочки і через це вона сильно плакала, а тому і вбив ОСОБА_14

Підсудний ОСОБА_13 винним себе не визнав і пояснив суду, що він після звільнення з місць позбавлення волі приблизно в кінці серпня, чи на початку вересня 2005 року на таксі їхав на перевірку в міліцію і в той час познайомився з ОСОБА_14, який був хорошою людиною, а тому з кожним днем відносини з ним зближалися. ОСОБА_14, хоч і був наркозалежною людиною, проте не крав і жив за власний рахунок. ОСОБА_14 возив в автомобілі біту для того, щоб відбиватися від ворогів, оскільки він працював і вночі. Також возив у салоні автомобіля і великий мисливський ніж кустарного виробництва, який показував йому. ОСОБА_10 деякий час він домовився ОСОБА_14 за стоянку таксі в хорошому місці. У жовтні 2005 року ОСОБА_14 придбав на ринку розкладний ніж, який проходить по даній справі і цей ніж він зберігав у розкладеному стані під сидінням автомобіля у спеціально приготовленому місці. Він часто давав потерпілому гроші на заправку автомобіля або просто так, а також давав безкоштовно наркотики для нього та через нього в борг іншим клієнтам. Разом з ним на ринку купували собі одяг. Потім він замовив собі у знайомого продавця кросівки, яких ні в кого не було, а коли їх привезли, то ОСОБА_14 попрохав уступити їх йому. Він погодився на це, а пізніше він купив ці кросівки у ОСОБА_11 Також разом з ОСОБА_14 вони купили собі телевізори. Він дав йому гроші 200 грн. і ОСОБА_14 купив на них телевізор «Шиляріс», без документів. Приблизно через півтора тижня після їхнього знайомства, ОСОБА_14 познайомив його з ОСОБА_11 Після цього, хтось кинув камінь на кришу автомобіля ОСОБА_14 і облив капот кислотою, в той момент, як автомобіль стояв біля під`їзду будинку, в якому він проживає. Він продавав тільки якісні наркотичні засоби, тому його клієнти це не могли зробити. На початку травня він купив дочці новий телефон-розкладушку «Самсунг-Е330» за 1000 грн., який вона дуже хотіла. 16.10.2005 року він з дочкою на таксі, яким керував ОСОБА_14 їздили скуплятися в супермаркет «Копілка». Коли повертались додому, дочка згубила телефон в автомобілі ОСОБА_14, але виявила це тільки через півтори години після повернення додому. Він зателефонував ОСОБА_14 і попрохав його привезти телефон дочки. Проте коли приїхав ОСОБА_14, то телефону в нього вже не було і він повідомив йому, що підвозив двох пасажирів, які могли викрасти телефон. ОСОБА_10 пропажу телефону його дочка сильно плакала. Наступного дня він зібрав удома всі гроші і купив в магазині «Алло» аналогічний телефон «Самсунг-Е330». ОСОБА_10 10-12 днів після цього випадку до нього прийшов ОСОБА_11 з метою придбати у нього наркотики, а також повідомив його про те, що ОСОБА_14 поїхав до Києва. Перед цим ОСОБА_14 вже двоє суток не виходив на зв'язок. Тоді ж ОСОБА_11 приніс йому кросівки, повідомивши його, що забрав їх у ОСОБА_14 за борги. Також повідомив, що вони з ОСОБА_14 продали недавно телефон «Самсунг-Е330» і всі гроші забрав ОСОБА_14 Домовився придбати кросівки за 100 грн. і розрахуватися за них наркотичними засобами, фактична вартість яких близько 500 грн. Після цього, він у присутності ОСОБА_18 поміряв кросівки, які йому приніс ОСОБА_11 і залишив їх для себе. Наступного дня з ОСОБА_11 їздили на ринок, де ОСОБА_14 з ОСОБА_11 збули телефон його дочки, але на той час телефону там вже не було. Він не міг зрозуміти чому ОСОБА_14 так вчинив з телефоном його дочки, тому вирішив поступити з ним по справедливості і забрати в нього телевізор «Шиляріс». Він запропонував ОСОБА_11 сходити за телевізором, оскільки знав лише будинок і не знав номер квартиру, де проживав ОСОБА_14 Приблизно 9.11.2005 року він з ОСОБА_11 прийшли до потерпілої додому. Він не знав, що ОСОБА_14 вже немає в живих. Він представився потерпілій і повідомив, що це він придбав її сину за телевізор «Шиляріс», але її син гроші йому не повернув, тому він за борги забирає цей телевізор. У той час він не питав потерпілу за її сина. ОСОБА_10 деякий час після цього до нього прийшов пяний ОСОБА_11 і повідомив, що його затримали працівники міліції, які цікавилися ним та хлопцем по кличці «Сова». Потім він був на стаціонарному лікуванні від наркоманії і лікувався до нового року. 13.02.2006 року його затримали працівники міліції за торгівлю наркотичними засобами. Він хотів взяти з собою кросівки ОСОБА_14, але йому не дозволили працівники міліції, але пізніше їх передали йому родичі в СІЗО. 19.04.2006 року його викликали до штабу СІЗО, де працівники оперативного розшуку запропонували розповісти про вбивство ОСОБА_14, але він відмовився. Наступного дня з ним суворо поговорили і пропонували написати явку з повинною, запитували за кросівки в яких він був взутий. Потім до нього приходив слідчий, якому він відмовився давати показання без адвоката. Коли надали адвоката ОСОБА_19, то відразу провели очну ставку з ним і ОСОБА_11 Він заявляв слідчому різні клопотання, але останній їх не виконував. Також він писав скарги в місцеву та генеральну прокуратури про свою непричетність до вбивства ОСОБА_14 Він нікого не вбивав, а ОСОБА_11 вказує на нього, через те, що у нього вилучили кросівки ОСОБА_14 Останній раз він бачив ОСОБА_14 у себе вдома 26.10.2005 року, оскільки останній привозив йому мак.

Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_13 та часткового визнання вини ОСОБА_11, їх вина у вчиненні зазначених злочинів повністю підтверджується зібраними по справі і всебічно дослідженими в судовому засіданні достовірними доказами:

- показаннями потерпілої ОСОБА_9, яка показала, що раніше була знайома з підсудними і відносини були нормальні. 26.10.2005 року увечері після роботи побачила свого сина дома. О 1 год. ночі сину зателефонували на мобільний телефон. Син сказав, щоб виходили і, що він через 10 хв. буде. Після цього син відразу поїхав і більше не повернувся. Зранку почала телефонувати сину на мобільний телефон, проте він не відповідав цілий день. Це було в четвер, а в суботу їй подзвонили з роботи сина і поцікавилися де він пропав. У понеділок вона написала заяву в міліцію про розшук сина. Також ходила до ОСОБА_11 та ОСОБА_16, які сказали, що не знають де її син. Потім до неї прийшли підсудні і забрали телевізор «Шиляріс». ОСОБА_11 тоді поводився дуже неспокійно і нервував, проте на її запитання де її син, повідомив, що не знає. Не бачила у чому був взутий ОСОБА_13, коли приходив до неї з ОСОБА_11 за телевізором. Вказаний телевізор син придбав за 200 грн., за тиждень до його вбивства. Син не говорив їй, що придбав телевізор у борг. Пізніше дізналася, що автомобіль сина знайшли в гаражі у ОСОБА_11 і відразу повернули власнику, експертизу не проводили. Вона знову ходила до ОСОБА_11 додому, але його брат нагрубив і вигнав її. 19.04.2006 року з працівниками міліції вона їздила в морг в сел. ОСОБА_8, де їй показали одяг сина, спортивний костюм та золотий ланцюжок. Син працював таксистом із серпня 2005 року, до цього він протягом року працював таксистом у м. Києві. Ніж у сина був складний з деревяною ручкою, потім вона його побачила в матеріалах справи. 01.11.2005 року вона подала заяву до міліції про зникнення сина і приблизно 21.11.2005 року дізналася про те, що знайшли його автомобіль. Сину декілька разів пошкоджували автомобіль, спочатку кинули камінь, а потім облили кислотою та прокололи колесо. Наполягає на суворому покаранні підсудних;

- показаннями свідка ОСОБА_20, який показав, що в жовтні 2005 року до них у ОСОБА_21 райвідділ міліції м. Кіровограда звернулася потерпіла ОСОБА_9 із заявою про зникнення сина. Він проводив огляд квартири, в якій проживав син потерпілої. У ході проведеної перевірки встановлено, що син потерпілої працював таксистом і пропав разом з автомобілем на якому працював. Приблизно через місяць затримали ОСОБА_11 і в його гаражі виявили наполовину розібраний автомобіль ВАЗ «класика», точно модель не памятає. Салон автомобіля був пустий, обшивки не було, не вистачало декілька коліс, чого ще не вистачало вже не памятає. У гаражі вилучили технічний паспорт на вказаний автомобіль та ще якісь документи. За дорученням начальника міліції, він видав автомобіль власнику. Гараж їм відкривав підсудній ОСОБА_11 і в його присутності видавали автомобіль. ОСОБА_11 пояснив, що вказаний автомобіль залишив йому ОСОБА_14 і попросив його продати по запчастинах, а сам поїхав до м. Києва. Огляд гаража та автомобіля проводив не він. Даною справою він більше не займався. При зовнішньому огляді автомобіля крові не виявили, тільки грязь, тому підозри на вбивство не було;

- показаннями свідка ОСОБА_22, який показав, що він у 2005 році працював оперуповноваженим карного розшуку ОСОБА_21 відділу міліції м. Кіровограда. До них поступила заява про зникнення людини. У кінці 2005 року затримали групу людей на гаражах поблизу с. Соколовки, серед затриманих був також і ОСОБА_11 Їх затримали через те, що у них був автомобіль ВАЗ-2107, який знаходився у розшуку. Підсудний пояснив йому, що цей автомобіль залишив їм ОСОБА_14 для продажу по запчастинах, а сам поїхав до м. Києва. ОСОБА_10 деякий час ОСОБА_11 доставили їм з Ленінського райвідділу міліції і на цей раз підсудний розповів йому, що зможе показати місце де вчинено вбивство і де знаходиться труп ОСОБА_14 Тоді ж і розповів йому про те, що він разом з ОСОБА_13 і ОСОБА_14 виїхали на автомобілі ОСОБА_14 з м. Кіровограда за с. Соколовку і там у посадці зупинились. ОСОБА_13 ножем перерізав горло, а потім наносив удари потерпілому по тілу. Після цього ОСОБА_13 наказав йому взяти лопату та закопати потерпілого. Автомобіль ОСОБА_11 забрав до себе в гараж. З іншим підсудним по даній справі він не спілкувався;

- показаннями свідка ОСОБА_23, яка показала, що має четверо дітей, три сина та дочку. Восени 2005 року її син ОСОБА_11 прийшов додому близько 5 годин ранку. Він подзвонив у двері і вона йому відкрила. На її питання, що сталося відповів, що все нормально. У сина ключів від квартири не було, так як він на той час проживав з дружиною окремо від них. Того ж дня вона прийшла після роботи додому і побачила, що її син був чимось стурбований. Син сказав їй, що посварився з дружиною і приблизно два тижні проживав з ними, до свого першого затримання в листопаді 2005 року. Після затримання синів вона дізналася в міліції, що їх затримали за те, що вони в гаражі розібрали автомобіль, який саме автомобіль вона не знає. ОСОБА_10 3-4 дні її синів відпустили додому, але причину затримання вони їй не повідомили. Про обставини вбивства ОСОБА_14 син нічого не розповідав. Її син ОСОБА_24 є інвалідом, після отриманої травми голови і зараз не може давати показання по справі;

- показаннями свідка ОСОБА_17, який показав, що в кінці жовтня 2005 року він зайшов до ОСОБА_11 додому і той запропонував йому розібрати автомобіль ВАЗ-2107 і продати його по запчастинах, пояснивши йому, що цей автомобіль ОСОБА_14 викупив у ПП «Сузіря» і хоче продати його по запчастинах. Він погодився на це. Приблизно через день він разом з ОСОБА_16 та братами ОСОБА_25 і ОСОБА_14 пішли до них на гараж і там розбирали автомобіль. Розбирали автомобіль приблизно протягом трьох тижнів. Автомобіль був темно-червоного кольору, забруднений, була відсутня коробка передач, слідів крові він не бачив. Там же на гаражах вони продали з цього автомобіля акумулятор, фари та коврики. ОСОБА_10 три тижні їх затримали працівники міліції. У міліції їм сказали, що затримали їх у звязку із зникненням ОСОБА_14 Потім навесні 2006 року його знову затримали працівники міліції і сказали йому, що знайшли тіло ОСОБА_14, проте за обставини його вбивства ОСОБА_11 йому нічого не розповідав;

- показаннями свідка ОСОБА_16, який показав, що приблизно в листопаді 2005 року до нього прийшов ОСОБА_11 і запропонував йому заробити грошей. Він погодився і разом з братом ОСОБА_11 ОСОБА_14 та ОСОБА_17 пішли на гараж до ОСОБА_11, який там запропонував їм усім розібрати автомобіль ВАЗ-2107 червоного кольору, у забрудненому стані, але ще в зібраному стані. Після цього вони ходили на гараж та розбирали вказаний автомобіль, а запчастини від нього складали у гаражі. Слідів крові в автомобілі він не бачив. Приблизно через три тижні після цього їх затримали працівники міліції, але після дачі пояснень їх через добу випустили і пояснили, що вказаний автомобіль перебуває у розшуку. У період розборки вказаного автомобіля, до них у гараж приходив незнайомий чоловік, який зовні дуже схожий на ОСОБА_13, але зараз цього стверджувати не може оскільки вже минуло багато часу;

- показаннями свідка ОСОБА_26, яка підтвердила, що ОСОБА_11 її чоловік. У серпні 2005 року ОСОБА_14 взяв у неї посвідчення водія її чоловіка, так як її чоловік дозволив це зробити. Одного разу її чоловік прийшов додому наляканий, це було в жовтні 2005 року. Працівники міліції двічі затримували її чоловіка, перший раз у листопаді 2005 року і другий раз 17 квітня 2006 року;

- показаннями свідка ОСОБА_27, який показав, що він працював на посаді директора ПП «Сузіря» з жовтня 2004 року до літа 2006 року. У той же час, коли саме вже точно не памятає, у них працював водієм таксі ОСОБА_14, який тоді, ще й навчався у технікумі. Він працював на автомобілі ВАЗ-2107, червоного кольору, номерного знака не памятає. У жовтні 2005 року ОСОБА_14 увечері не поставив автомобіль на стоянку підприємства і йому вранці про це йому повідомили. Він доручив розібратися з цим начальнику служби безпеки ОСОБА_28, який пізніше повідомив його, що ні автомобіля, ні водія з нього ніде не має. Після цього вони звернулися до міліції із заявою про розшук автомобіля. Приблизно через місяць їм повідомили працівники міліції, що знайшли цей автомобіль у гаражному кооперативі на 101 мікрорайоні. Разом з ними виїжджали до вказаного гаража, де побачили декілька молодих хлопців і їхній автомобіль у розібраному стані. Кузов автомобіля був у засохлому бруді. Не було акумулятора та коробки передач, чого ще не вистачало зараз вже не памятає. Слідча група провела огляд автомобіля та гаража, після чого закрили і опечатали його. Приблизно через тиждень, а можливо через місяць, працівники міліції видали їм цей автомобіль і попросили не збирати його, до встановлення усіх обставин справи. Ще при огляді автомобіля у гаражному кооперативі він побачив, на стелі автомобіля в передній частині розбризкані плями темно-бурого кольору. Потім їхні працівники зняли вказане покриття стелі автомобіля і його вилучили працівники міліції;

- показаннями свідка ОСОБА_28, який підтвердив, що у період з 2005 по 2007 роки він працював на посаді начальника служби безпеки в ПП «Сузіря». Приблизно 2-3 місяці у них працював водієм таксі ОСОБА_14 на автомобілі ВАЗ-2107, червоного кольору. У кінці жовтня 2005 року йому повідомили, що ОСОБА_14 пропав разом з автомобілем. ОСОБА_10 три дні після цього випадку він звернувся до міліції із заявою про зникнення автомобіля і таксиста. Приблизно через два тижні, а можливо через місяць їм повідомили, що знайшли автомобіль на гаражах в районі вул. Жадова. На місце події разом з ним виїхали засновники ПП «Сузіря» ОСОБА_29 і ОСОБА_30, та директор ОСОБА_27 ОСОБА_10 був відчинений і там вже знаходились працівники міліції та четверо незнайомих хлопців, один із них був підсудний ОСОБА_11 У приміщенні гаража знаходився їх автомобіль майже повністю у розібраному стані. Працівники міліції проводили огляд без його участі. Приблизно через тиждень їм дозволили забрати автомобіль із гаража. Потім їм повідомили, що затримали вбивців ОСОБА_14 На прохання працівників міліції їхній водій відвіз обшивку з цього автомобіля. Коли її розвернули, то побачили плями, пізніше зясувалося, що то була кров;

- аналогічними показаннями свідка ОСОБА_30;

- показаннями свідка ОСОБА_15, який повністю підтвердив свої показання, які давав на досудовому слідстві, відповідно до яких він працює обмінником валюти біля магазину ВАТ «Птахокомбінат» у м. Кіровограді. Знайомий з ОСОБА_14 та ОСОБА_11 Приблизно в жовтні-листопаді 2005 року до нього підходив ОСОБА_11 з двома хлопцями і запропонував придбати у нього телефон «Сіменс А-60». Він погодився і купив цей телефон за 80 чи 100 грн. У телефоні була карточка оператора «Джинс», яку забрав собі ОСОБА_11;

- показаннями свідка ОСОБА_31, який показав, що підсудний ОСОБА_11 його кум і між ними дружні відносини. У вересні 2005 року він зберігав у ОСОБА_11 в гаражі запчастини від свого мотоцикла. У жовтні 2005 року на прохання ОСОБА_11 він повернув йому ключі, але запасні частини від його мотоцикла залишились у гаражі. У грудні 2005 року в ході вживання спиртних напоїв, ОСОБА_11 повідомив йому, що бачив, як вбили чоловіка, але потім сказав, щоб він про це забув. При цьому вони були тільки удвох;

- показаннями свідка ОСОБА_32, яка пояснила, що підсудний ОСОБА_13 її батько, також вона знайома з ОСОБА_11 і ОСОБА_14 Потерпілий дружив з її батьком і возив його на таксі у справах, часто бував у них вдома. Одного разу вона згубила свій мобільний телефон у ОСОБА_14 в автомобілі таксі і цей телефон зник. Приблизно через час вони подзвонили ОСОБА_14, але він відповів, що телефону в його автомобілі немає. Пізніше хтось із її батьків повідомили їй, що телефон привласнив ОСОБА_14, а також про це потім сказав їй ОСОБА_11, який розповів, що він разом з ОСОБА_14 продавали її телефон, вартість якого була 1000 грн.;

- показаннями свідка ОСОБА_18, яка пояснила, що вона давно знайома з ОСОБА_13 і підтримує дружні стосунки з його сім`єю, разом з ними вживала наркотичні засоби, а ОСОБА_13 ще й продавав їх. Приблизно протягом 7 місяців, а саме з літа 2005 року по літо 2006 року вона проживала у квартирі ОСОБА_13 і робила там ремонт. За проживання вона не платила, а за роботу з нею розраховувались наркотичними засобами, які вона вживала двічі на день. Вона і ОСОБА_13 часто їздили з ОСОБА_14 на таксі по селах за маком. Автомобіль ОСОБА_14 практично постійно стояв під підїздом їхнього будинку. У ОСОБА_13 був один конфлікт з ОСОБА_14 за телефон дочки, який вона згубила в його автомобілі. Коли подзвонили за це ОСОБА_14, то він повідомив, що підвозив двох клієнтів і телефону вже немає. Після цього приблизно через день, чи через три дні до ОСОБА_13 прийшов ОСОБА_11 і повідомив, що він разом з ОСОБА_14 продали якийсь телефон. Потім вияснили, що то був телефон дочки ОСОБА_13, яку він дуже любив;

- показаннями свідка ОСОБА_33, яка пояснила, що з серпня 2004 року по 2007 рік працювала дізнавачем ОСОБА_21 Восени 2005 року вона у складі слідчої групи, за вказівкою заступника начальника міліції, проводила огляд гаража в кооперативі «Світанок». Там були чотири молодих чоловіка та перекинутий автомобіль у розібраному стані. Після огляду гаража вона опитувала трьох хлопців, але не затримувала їх. З приміщення гаража вилучили документи водія таксі та ключі від гаража, які вона передала ОСОБА_20 При огляді гаража, слідів крові вона не бачила;

- показаннями свідка ОСОБА_34, який показав, що з 2004 року по 2006 рік він працював на посаді начальника ОСОБА_21 відділу міліції. В кінці 2005 року до них поступила заява від матері ОСОБА_14 про зникнення її сина. ОСОБА_10 десять днів склали відмовний матеріал, так як не було даних про вчинення злочину щодо ОСОБА_14 і його самого не знайшли, однак завели розшукову справу. Пізніше отримали інформацію про те, що в гаражному кооперативі знайшли автомобіль, на якому працював ОСОБА_14 За його вказівкою ОСОБА_20 проводив огляд автомобіля і видав його власникам ПП «Сузіря». На обшивку стелі автомобіля він звернув увагу лише в кінці 2005 року тоді, як автомобіль вже був на ремонті в ПП «Сузіря», а обшивка стояла в гаражі окремо. Йому повідомили, що вказана обшивка з автомобіля ВАЗ-2107, червоного кольору, який вилучили у гаражному кооперативі. Він привозив вказану обшивку до відділу міліції, але не могли зробити дослідження плям крові, оскільки на той час експерт біолог була у відпустці;

- показаннями свідка ОСОБА_35, яка показала, що з 2002 року по листопад 2005 року працювала оперуповноваженим ОСОБА_21 відділу міліції. Восени 2005 року до них надійшла заява про зникнення ОСОБА_14 Розгляд даної заяви було розписано на неї, проте місцезнаходження його встановити не вдалося, тому за вказаною заявою нею відмовлено у порушенні кримінальної справи;

- показаннями свідка ОСОБА_36, який показав, що він був свідком того, як декілька років тому назад працівники міліції вилучали автомобіль ВАЗ-2107 з гаража №34 в гаражному кооперативі «Світанок». Його гараж знаходиться по сусідству під №40. ОСОБА_11 знає, а також добре знає його батька, з ОСОБА_13 не знайомий. Бачив, що автомобілі фірми «Сузіря» часто приїздили в гаражний кооператив на ремонт, або замінити масло. Від сусіда по гаражу йому стало відомо, що ОСОБА_11 ходив по гаражах і продавав акумулятор;

- оголошеними в судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_37, який на досудовому слідстві показав, що в кінці жовтня на початку листопада 2005 року він на прохання свого брата ОСОБА_11 та разом із ОСОБА_17 та ОСОБА_16 в гаражі його батька розбирали на запчастини автомобіль ОСОБА_14, який попросив це зробити його брата, а сам поїхав до м. Києва. У ході розбори автомобіля вони часто вживали спиртні напої. Потім їх затримали працівники міліції, від яких йому стало відомо, що автомобіль у розшуку;

(а.с.58-61 т.1)

- показаннями свідка ОСОБА_38, який показав у суді, що він розслідував дану справу. Ніж, яким вчинено вбивство ОСОБА_14, було вилучено в гаражі у ОСОБА_11 При проведенні очної ставки між підсудними, ОСОБА_13 першим вказав за місце в лісопосадці, де було виявлено труп потерпілого. Проте на питання слідчого звідки йому про це відомо, ОСОБА_13 не зміг нічого пояснити;

- показаннями експерта ОСОБА_39, яка показала, що вона ознайомлена з висновком експертизи № 469 від 13 червня 2006 року. Це була повторна експертиза, яка проводилась в звязку з сумнівами слідства. Дану експертизу проводили комісійно. Оскільки пройшов час від проведення першої експертизи, використовувався весь набір сивороток, який був на той час в лабораторії. Дослідження проводилось згідно з правилами проведення експертиз, відповідно до інструкції. Набір сивороток не впливає на результат експертизи, введення сиворотки дає результат або позитивний, або негативний, якщо там буде присутній білок тієї тварини, який є в плямі. Застосування набору сивороток та отримання чіткого результату з однієї будь-якої сиворотки дає підстави вважати, що виявлена кров людини чи тварини. У даному випадку була виявлена кров людини. При проведенні експертизи досліджувався той обєкт, який досліджувався раніше, та було видно, що плям на даному обєкті по суті вже не було. Сліди були чи замиті, чи ще щось, тому вони досліджували усе, що було схоже на сліди крові. Всього дослідили три обєкти це куски дермонтину. У першому обєкті, який досліджувався повторно та який був досліджений при першій експертизі експертом Дробязко, були виявлені сліди крові, в другому не виявлено нічого, в третьому були виявлені сліди крові людини. Чому в першому обєкті не знайшли ніякого білка, вона точно сказати не може, але на той час був вже витрачений матеріал та була низька концентрація білка, а сліди крові людини виявлені тільки у третьому обєкті. На момент огляду обшивки вони встановили факт, що кров там є, але як вона туди попала, не знає. При проведенні першої експертизі експерт Дробязко знайшла білок кроля та описала це. Вони при повторній експертизі встановили лише наявність крові, а вид та групову належність не встановили. Негативний результат їх експертизи не заперечує результат первісної експертизи, оскільки за кожним дослідженням витрачається матеріал, знижується концентрація білка. Даний обєкт досліджувався двічі, крім того, пройшов час, і все це працює не на користь позитивного результату, якщо пляма лежить довгий час, антигени руйнуються;

- показаннями експерта ОСОБА_40, який показав, що відповідно до його висновку експертизи, довжина клинка ножа складає від 3 до 20 мм. У даному випадку довжина пошкодження вкладається в ширину клинка. Довжина пошкодження може відрізнятися від ширини клинка у тому випадку, коли буде додатковий натиск на лезо клинка. Довжина пошкодження може змінюватися в сторону збільшення до різних розмірів та може змінюватися сам хід цієї рани. Якщо рана більше ширини клинка, то відповідно і був додатковий натиск на лезо клинка. Що стосується ран, які він досліджував, то найбільша довжина пошкоджень була 20мм. При встановленні ширини клинка, враховується не довжина пошкодження як така, а еластичні властивості ділянки шкіри, форма клинка, його загостреної частини й обушка, при цьому природно ширина клинка буде відрізнятися від ширини рани. Пошкодження, які він досліджував могли бути спричинені клинком ножа, який був наданий на експертизу. Що стосується глибини раневого каналу вона встановлюється при проведенні медичного дослідження трупу, а він проводив тільки зовнішній огляд пошкоджень. По експертизі №88, при встромленні чи витягненні клинка міг бути якийсь додатковий вплив як на обушкову частину клинка, так і на частина леза, тому можуть змінюватися кінці, як обушкової сторони клинка, так і леза, а також збільшується ширина пошкоджень. Наскільки значні границі збільшення пошкодження залежить від того, наскільки був сильним тиск на лезо клинка. В даному випадку утворилися пошкодження які в 1,5 рази перевищують ширину клинка. Ширина клинка в його самій широкій частині складає 24 мм, довжина пошкодження на одязі 38 мм. Він вважає, що це був незначний по силі та не протяжний вплив на клинок;

- показаннями експерта ОСОБА_41, який показав, що відповідно до його висновку експертизи, рани на руці потерпілого свідчать про боротьбу та самооборону, що потерпілий міг захищатись, поки не втратив значну кількість крові. Також підтвердив, що виявлені на тілі потерпілого ножові поранення могли бути заподіяні виявленим по справі ножем з довжиною леза 10.5 см., при нажиманні ним на грудну клітину або живіт.

Крім показань потерпілої та свідків, вина підсудних також підтверджується іншими доказами по справі, а саме :

- даними протоколу огляду місця події та фототаблицею до нього від 18.04.2006 року, в ході якого при огляді лісопосадки, яка розташована неподалік від м. Кіровограда при виїзді в напрямку м. Кривий Ріг у місці, на яке вказав ОСОБА_11 виявлено труп ОСОБА_14 з ознаками насильницької смерті.

(а.с.4-10 т.1)

- явкою з повинною ОСОБА_11 від 19.04.2006 року, відповідно до якої він добровільно та детально розповів про обставини вбивства у жовтні 2005 року ОСОБА_13 ОСОБА_14, та обставини заволодіння автомобілем ВАЗ-2107 і майном потерпілого.

(а.с.12-16 т.1)

- даними протоколу очної ставки між ОСОБА_11 та ОСОБА_13 в ході чого ОСОБА_11 підтвердив свої показання, які викладені у його явці з повинною та в ході допиту його в якості підозрюваного, а ОСОБА_13 заперечив свою причетність до вказаного злочину.

(а.с.41-51 т. 2)

- даними протоколу очної ставки між ОСОБА_11 та ОСОБА_42, в ході чого ОСОБА_11 підтвердив, що ОСОБА_42 проживає у ОСОБА_13, що вони знайомі і він через неї може купувати наркотики, коли ОСОБА_13 немає вдома. Також підтвердив, що кросівки ОСОБА_13 зняв з потерпілого і залишив собі. ОСОБА_42 повідомила, що знає ОСОБА_11, він приходив за наркотиками до ОСОБА_13, що він приніс кросівки ОСОБА_14 ОСОБА_13 і сказав, що забрав їх за борги.

(а.с.52 т. 2)

- даними протоколу очної ставки між ОСОБА_11 та ОСОБА_15 в ході чого ОСОБА_11 повідомив, що заложив ОСОБА_15 телефон 27 жовтня 2005 року разом з ОСОБА_13 ОСОБА_15 підтвердив, що ОСОБА_11 та ще двоє хлопців в кінці жовтня 2005 року запропонували йому купити мобільний телефон «Сіменс А-60», який він купив за 80 чи 100 грн. Права ОСОБА_11 до нього потрапили, коли він займав у нього гроші та особисто заклав свої права.

(а.с.173-174 т. 2)

- даними протоколу очної ставки між ОСОБА_16 та ОСОБА_13 в ході чого ОСОБА_16 підтвердив, що бачив ОСОБА_13 в гаражі у ОСОБА_11, коли розбирали автомобіль, а ОСОБА_13 заперечив даний факт.

(а.с.70-71 т. 1)

- висновком судово-цитологічної експертизи № 267 від 8.06.2006 року згідно якого на джинсових штанах, вилучених з гаража у ОСОБА_11 виявлені сліди крові людини і на штанах темно-зеленого кольору виявлені сліди слини, походження яких експерт не виключає, як від потерпілого ОСОБА_14 так і від підсудного ОСОБА_11

( а.с.91-95 т.1)

- висновком медико-криміналістичної експертизи № 87 від 19.05.2006 року згідно якого на ділянці шкіри лівої половини грудної клітини трупа ОСОБА_14 виявлені пошкодження у вигляді поранень, які утворилися внаслідок травмуючих впливів предмета, що володіє колото-ріжучими якостями і які характерні для не менш ніж 15 травмуючих впливів плоского однобічногострого колото-ріжучого предмета з невеликою шириною поглинаючої частини клинка близько 22 мм, що має обушок П-образної форми товщиною близько 2 мм, індивідуальні якості якого не збереглися, пошкодження можливо спричинені клинком одного травмуючого предмета, не виключається спричинення пошкоджень і клинком наданого експерту складного ножа, або іншого плоского колото-ріжучого предмета зі схожими особливостями клинка.

(а.с.100-106 т.1)

- даними протоколу огляду місця події та фототаблицею до нього від 19.04.2006 року під час якого в приміщенні моргу, на території Кіровоградської психіатричної лікарні було вилучено одяг потерпілого ОСОБА_14, а саме спортивний костюм, футболка та майка на яких виявлено значну кількість пошкоджень у вигляді порізів, а також два ланцюжки з кулоном і перстень з білого металу.

(а.с.26-31 т.1)

- даними протоколу огляду місця події від 20.04.2006 року під час якого в гаражі №34, який належить батькові ОСОБА_11, гаражного кооперативу «Світанок» у м. Кіровограді було виявлено та вилучено складний ніж.

(а.с.33-34 т.1)

- висновками судово-товарознавчих експертиз №68 від 30.06.2006 року та №71 від 10.07.2006 року, згідно яких встановлена вартість мобільного телефону «Сіменс А-60» і складає 250грн., а вартість кросівок складає 126 грн.

(а.с.189, 201-202 т.1)

- висновком судової автотоварознавчої експертизи №18 від 4.07.2006 року, згідно якого встановлена середньо-ринкова вартість автомобіля ВАЗ-2107 з урахуванням зносу і складає 23886 грн.

(а.с.196-197 т.1)

- даними протоколу відтворення обстановки та обставин події із застосуванням відеозапису, в ході якого ОСОБА_11, показав і розповів на місці, яким способом та за яких обставин ОСОБА_13 заподіяв значну кількість ножових поранень ОСОБА_14, від яких сталася смерть потерпілого.

(а.с.232-234 т.1)

- висновками судово-наркологічних експертиз №№ 406, 407 і 507 від 18.05.2006 року і 7.06.2006 року, згідно яких підсудні страждають наркоманією і потребують лікування, яке їм не протипоказане.

(а.с.162,173,177 т.1)

- висновками судово-психіатричних експертиз № 277 і № 280 від 6.06.2006 року, відповідно до яких підсудний ОСОБА_11 психічними захворюваннями не страждав і не знаходився у хворобливому стані, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, у відношенні скоєного правопорушення слід вважати осудним, в даний час психічним захворюванням не страждає, застосування заходів медичного характеру не потребує, а ОСОБА_13 виявляв та виявляє психічні розлади та розлади поведінки внаслідок вживання опіоїдів, проте вказані розлади не досягають ступені душевного захворювання і недоумкуватості, підпадає під дію ст. 19 КК України, застосування заходів медичного характеру не потребує.

(а.с.143-145,183 т.1)

- висновком медико-криміналістичної експертизи № 88 від 22.05.2006 року згідно якої виявлені пошкодження на предметах одягу потерпілого, характерні для травмуючої дії предмета плоскої форми, володіючого колюче-ріжучими якостями. Пошкодження тканини на куртці і футболці потерпілого могли утворитися від дії клинка, наданого на експертизу ножа, вилученого в гаражі ОСОБА_11

(а.с.150-159 т.1)

- висновком судово-медичної експертизи №420 від 20.04.2006 року, згідно якого на трупі ОСОБА_14 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: 37-ти ран по передній поверхні грудної клітини зліва, 16 з яких продовжуються у раневі канали проникаючи в ліву грудну порожнину з пошкодженням серця, легенів; 9 поранень грудини по задній поверхні грудної клітини зліва і з права, 7 з яких продовжуються у раневі канали проникаючи в грудну порожнину з пошкодженням легенів; 5-ть поверхневих ран лівого плечового суглобу, 2 рани обличчя з права, 4-ри рани шиї з пересіченням щитовидного хряща гортані та судин шиї та 3-ри рани правої кисті.

Вказані ушкодження виникли від дії плоского одностороннє гострого колюче ріжучого предмета, який має колюче ріжучі властивості.

Смерть ОСОБА_14 сталася від проникаючих колюче-різаних поранень грудної клітини з пошкодженням серця, легенів, рани шиї, які визвали гостру крововтрату і знаходиться у прямому причинному зв`язку з отриманими ушкодженнями. Дані пошкодження у живих осіб мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння і виникли не менш 60 травмуючих дій, 23 із яких проникають у грудну клітину. Пошкодження на одязі відповідають пошкодженням на трупі.

Не виключається можливість, що після нанесення пошкоджень потерпілий міг вчиняти певні дії не великий проміжок часу, з збільшенням крововтрати ця активність зменшувалася. У крові трупа виявлено етиловий алкоголь у кількості 1.51%, дана концентрація у живих осіб відповідає середній ступені спяніння.

(а.с.211- 212 т.1)

Таким чином, колегія суддів вважає, що у судовому засіданні повністю доведена сукупністю доказів по справі вина підсудного ОСОБА_13 у вчиненні ним в ніч на 27 жовтня 2005 року у лісопосадці неподалік м. Кіровограда вбивства ОСОБА_14, тобто у скоєні умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, вчинене з помсти, тому його дії за вказаним фактом слід кваліфікувати за ч.1 ст. 115 КК України.

Також вина підсудних ОСОБА_11 та ОСОБА_13 у тому, що вони в ніч на 27 жовтня 2005 року у лісопосадці неподалік м. Кіровограда за попередньою змовою групою осіб, а ОСОБА_13 ще й повторно, вчинили крадіжку чужого майна у потерпілого ОСОБА_14 доведена сукупністю достовірних та узгоджених між собою доказів, тому їх дії за вказаним фактом необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України.

Також вина підсудних у тому, що вони вчинили незаконне заволодіння транспортним засобом, за попередньою змовою групою осіб, доведена сукупністю достовірних та узгоджених між собою доказів, тому їх дії за цим фактом слід кваліфікувати за ч.2 ст.289 КК України.

Органами досудового слідства підсудним ОСОБА_11 та ОСОБА_13 поставлено за провину умисне вбивство потерпілого ОСОБА_14, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з користі та з особливою жорстокістю. Разом з тим у судовому засіданні ні одна із зазначених кваліфікуючих ознак не знайшла свого підтвердження.

Так, за змістом п. 4 ч.2 ст. 115 КК України слід розуміти, що особлива жорстокість має місце лише тоді, коли вбивство здійснене способом, особливо болісним для вбитого. Тому для притягнення до відповідальності за вказаною кваліфікуючою ознакою, необхідно встановити не просто жорстокість, яка фактично має місце при кожному умисному вбивстві, а особливу жорстокість. До таких випадків судова практика відносить застосування для позбавлення життя тортур та мордувань, тобто нанесення протягом тривалого часу (більше години) чисельних ударів руками та ногами у життєво важливі частини тіла і голову, застосування мучення, в тому числі з використанням вогню, електроструму, кислоти, лугу, радіоактивних речовин, отрути, яка завдає нестерпного болю, психічних чи моральних страждань, а також якщо воно було поєднано з глумлінням над трупом або вчинювалося у присутності близьких потерпілому осіб і, що винний при цьому усвідомлював, що такими діями він завдає останнім особливих психічних чи моральних страждань.

Але за фактичних обставин справи зазначена кваліфікуюча ознака вчиненого умисного вбивства ОСОБА_14, не знайшла свого підтвердження.

ОСОБА_13 дійсно наніс ОСОБА_14 значну кількість ножових поранень, протягом незначного періоду часу, більшість з яких була нанесена ним у життєво-важливі частини тіла, з пошкодженням серця і легенів, які викликали гостру крововтрату, а після цього відразу і смерть потерпілого. Оскільки заподіяні ножем потерпілому тілесні ушкодження були такими, що не сумісні з життям. Разом з тим у справі відсутні дані, що підсудній позбавив життя ОСОБА_14 під дією високих чи низьких температур, або будь-яким іншим способом, що викликало б великі страждання потерпілого.

Відповідно до п.6 під корисливим мотивом слід розуміти позбавлення життя потерпілого з метою одержання будь-якої вигоди матеріального характеру. Однак у судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_13 вчинив умисне вбивство ОСОБА_14 не із користі, а із помсти, за те що останній привласнив мобільний телефон його дочки, який вона згубила в салоні його автомобіля. Про відсутність корисливого мотиву також свідчать і вилучені при огляді трупа ОСОБА_14 коштовності, а саме два ланцюжки з кулоном і перстень з білого металу (а.с.26-31 т.1).

Що ж стосується доводів обвинувачення про корисливий мотив убивства через заволодіння підсудними кросівками, мобільним телефоном та автомобілем ОСОБА_14, то під час судового розгляду справи встановлено, що умисел на заволодіння вказаним майном потерпілого, виник у ОСОБА_11 та ОСОБА_13 уже після вчиненого вбивства ОСОБА_14, про що зокрема свідчать послідовні показання, як на досудовому слідстві так і в суді підсудного ОСОБА_11 На підтвердження того, що ОСОБА_13 вчинив вбивство потерпілого саме із помсти, свідчить та обставина, що підсудні заволоділи лише частково майном потерпілого кросівками та мобільним телефоном, тобто тільки тим майном, яке дісталося потерпілому з допомогою ОСОБА_13, цей факт також підтверджується і тим, що після вчиненого вбивства підсудні за пропозицією ОСОБА_13, прийшли додому до потерпілої ОСОБА_9, та забрали телевізор «Шиляріс», який згідно показань самого ОСОБА_13, потерпілий купив для себе за його гроші. Вказана обставина також підтверджує, що ОСОБА_13 саме із помсти вбив ОСОБА_14, а тому вчинив відповідні дії направлені на відібрання у потерпілого майна, яке дісталось йому з допомогою ОСОБА_13

Не можна також погодитись з доводами обвинувачення про те, що до умисного вбивства потерпілого причетний також і ОСОБА_11, та що цей злочин вчинено за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_13

Як вбачається з послідовних і, нічим не спростованих у суді показань ОСОБА_11, сам ОСОБА_13 запропонував йому виїхати з ОСОБА_14, на автомобілі останнього за місто в лісосмугу і полякати там потерпілого, щоб він повернув їм борги. При цьому ОСОБА_13 не висловлював конкретно, яким саме способом він мав намір лякати ОСОБА_14, а коли підсудні прибули на автомобілі ОСОБА_14 в лісосмугу на околиці м. Кіровограда, ОСОБА_13 несподівано для ОСОБА_11, вихватив ніж і перерізав ним горло ОСОБА_14, що викликало шок у ОСОБА_11 Згадані показання свідчать про те, що ОСОБА_13 самостійно (ексцес виконавця), без будь-якої домовленості з ОСОБА_11 позбавив життя потерпілого.

За таких обставин справи ОСОБА_11 слід визнати не винним у вчиненні вбивства ОСОБА_14 і за ст. 115 ч.2 п.п. 4,6,12 КК України виправдати, за відсутністю в його діях складу зазначеного злочину.

Також із обвинувачення ОСОБА_13 по епізоду позбавлення життя ОСОБА_14 слід виключити такі кваліфікуючі ознаки, як вчинення вбивства із користі, з особливою жорстокістю та за попередньою змовою групою осіб і перекваліфікувати його дії на ст. 115 ч.1 КК України, як умисне вбивство ОСОБА_14, вчинене із помсти.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає за необхідне дії підсудних ОСОБА_11 та ОСОБА_13, по факту заволодіння кросівками і мобільним телефоном ОСОБА_14, перекваліфікувати з ч.4 ст. 187 КК України на ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб. Оскільки, як вбачається з матеріалів кримінальної справи і це знайшло своє підтвердження у судовому засіданні, вже після вчиненого ОСОБА_13 вбивства потерпілого, підсудні за попередньою домовленістю викрали у ОСОБА_14 згадані речі, після цього за спільною згодою телефон продали, і кошти поділили між собою, а кросівки привласнив собі ОСОБА_13, які в ході досудового слідства були вилучені у нього. Однак умисел у підсудних на викрадення речей у потерпілого виник уже після позбавлення ОСОБА_13 життя ОСОБА_14, а тому орган досудового слідства помилково кваліфікував дії підсудних за вказаним фактом, як вчинення розбійного нападу.

Згідно матеріалів справи, після позбавлення ОСОБА_13 життя ОСОБА_14, він та ОСОБА_11, попередньо домовившись, незаконно заволоділи автомобілем ВАЗ-2107, державний номерний знак НОМЕР_1, який потім перегнали до гаража ОСОБА_11 в м. Кіровограді, де вказаний автомобіль розібрали і частково розпродали по запчастинах. При цьому у справі відсутні будь-які дані про те, що умисел у підсудних на заволодіння автомобілем, яким керував потерпілий, виник до його вбивства із застосуванням до нього фізичної сили та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень.

З огляду на викладене колегія суддів перекваліфіковує дії підсудних з ч.3 ст. 289 КК України на ч.2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Доводи ОСОБА_13 та його захисника адвоката ОСОБА_7, про те, що він не причетний до вбивства ОСОБА_14 та викрадення у нього особистих речей і автомобіля, спростовуються послідовними показаннями даними, як на досудовому слідстві так і в судовому засіданні, підсудного ОСОБА_11 про те, що саме ОСОБА_13 позбавив життя ОСОБА_14, у якого потім були вилучені кросівки потерпілого. В матеріалах справи відсутні дані про те, що у ОСОБА_11 були підстави обмовити ОСОБА_13 При цьому суд не може взяти до уваги показання з цього приводу, як підсудного ОСОБА_13, так і свідків ОСОБА_32 та ОСОБА_18, які в судовому засіданні показали, що зазначені кросівки ОСОБА_13 приніс ОСОБА_11 і обміняв їх на наркотики, пояснивши йому, що кросівки він забрав за борги у ОСОБА_14, оскільки вказані свідки перебувають у близьких стосунках з ОСОБА_13 і вони, як і сам підсудний ОСОБА_13, зацікавлені у справі.

До того ж у ОСОБА_13 був і мотив на умисне позбавлення життя ОСОБА_14, оскільки він не безпідставно підозрював потерпілого у тому, що останній викрав мобільний телефон у його дочки. А коли ОСОБА_13 стало відомо про це, то ОСОБА_14 не зізнався у вчиненні крадіжки телефону, що викликало обурення у ОСОБА_13 і стало причиною виникнення наміру на позбавлення життя потерпілого.

Посилання ОСОБА_13 на той факт, що ОСОБА_11 не відразу після вчиненого вбивства ОСОБА_14, написав явку з повинною до міліції і почав викривати у вбивстві саме ОСОБА_13, ОСОБА_11 пояснив тим, що він знав про кримінальне минуле ОСОБА_13 та кримінальний авторитет у певних кругах, а тому остерігався розправи з його боку, оскільки він до того часу знаходився на волі. Такі показання ОСОБА_11 суд сприймає, як логічні і такі, що відповідають фактичним обставинам справи.

Доводи ОСОБА_13 про те, що по даній справі досудове та судове слідство проведені неповно, не зясовані всі обставини, які мають суттєве значення для справи, не проведені по справі експертиза пучка волосся вилученого з одягу потерпілого, повторні експертизи для встановлення ДНК та групової належності крові, виявленої на обшивці автомобіля та штанях вилучених з гаража ОСОБА_11, оскільки виявлена кров та волосся невідомого походження, а також його доводи про причетність до справи інших осіб, оскільки потерпілому на капот автомобіля кидали каміння, облили автомобіль кислотою, прокололи колесо біля його будинку, що свідчить про те, що до нього мали неприязнь і інші не встановлені слідством невідомі особи, а також його доводи про наявність телефонних переговорів з номера потерпілого після його смерті та інші його доводи про непричетність до вчинення зазначених вище злочинів є такими, що не відносяться до фактичних матеріалів даної справи, а тому не можуть бути покладені, як на підтвердження його обвинувачення, так і на спростування його доводів про непричетність до інкримінованих йому злочинів.

Призначаючи підсудним ОСОБА_13 та ОСОБА_11 покарання колегія суддів враховує, що ОСОБА_13 вчинив середньої тяжкості, тяжкий та особливо тяжкий злочини, ОСОБА_11 вчинив середньої тяжкості та тяжкий злочини, ОСОБА_13 раніше неодноразово судимий, ОСОБА_11 вперше притягується до кримінальної відповідальності, на момент вчинення злочинів підсудні офіційно не працювали, по місцю проживання характеризуються - позитивно, ОСОБА_11 одружений, на утриманні має неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_9.

Крім того суд враховує, що потерпіла ОСОБА_9 наполягає на суворому покаранні підсудних.

За таких обставин справи колегія суддів вважає, що виправлення підсудних можливе лише в умовах позбавлення волі на тривалий строк.

Враховуючи фактичні обставини справи та особи підсудних, суд вважає можливим не застосовувати до них додаткової міри покарання, яка передбачена санкцією ст. 289 ч.2 КК України - у вигляді конфіскації майна, оскільки за вказаним епізодом позов не заявлено, предмет злочину, тобто автомобіль ВАЗ-2107 повернуто власнику, з моменту вчинення злочину минув тривалий час, до того ж за матеріалами справи у підсудних не виявлено майна, належного їм на праві власності.

Оскільки у судовому засіданні достовірно встановлено, що підсудний ОСОБА_11 по даній справі був затриманий за підозрою в скоєні злочину 21 квітня 2006 року, а підсудний ОСОБА_13 23 травня 2006 року, що підтверджується матеріалами справи (а.с.221 т.1 та а.с.109 т.2), суд вважає необхідним строк відбуття покарання підсудним рахувати з моменту їх затримання та взяття під варту по даній справі, відповідно ОСОБА_11 з 21 квітня 2006 року, а ОСОБА_13 з 23 травня 2006 року, а також зарахувати йому тримання під вартою за вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20.02.2006 року в період з 13 лютого 2006 року по 23 травня 2006 року, тобто 3 місяці і 10 днів.

По справі потерпілою ОСОБА_9 заявлено цивільний позов про стягнення із засуджених у звязку похоронами сина 8500 грн. матеріальної та 15000 грн. моральної шкоди (а.с.238-239 т.2). Суд вважає, що заявлений позов знайшов своє підтвердження у судовому засіданні і підлягає задоволенню повністю за рахунок ОСОБА_13, оскільки, як доведено доказами по справі, саме він вчинив вбивство ОСОБА_14

На підставі ст. 93 КПК України судові витрати по справі в сумі 564 грн. 93 коп. за проведені експертизи, необхідно стягнути в рівних частинах з підсудних на користь держави, відповідно з кожного по 282 грн. 47 коп.

Речові докази по справі, які знаходяться на зберіганні у кімнаті речових доказів прокуратури Кіровського району м. Кіровограда: джинсові штани білувато-синього кольору, штани чоловічі темно-зеленого кольору, складний ніж, лоскіт дермонтинового полотна світло-сірого кольору, спортивна чоловіча куртка із плащової тканини чорного кольору, футболка спортивного стилю, майка чоловіча, спортивні штани «Nike», пара чоловічих шкарпеток, кросівки чоловічі «Nike» знищити, а журнал вїзду-виїзду автотранспортних засобів в гаражний кооператив «Світанок», повернути кооперативу «Світанок».

Керуючись ст.ст. 323 324 КПК України колегія суддів судової палати, -

З А С У Д И Л А :

Визнати винними та призначити покарання :

ОСОБА_13 за ч.1 ст. 115 КК України 12 років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 185 КК України - 3 роки позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 289 КК України - 6 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання 12 років позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, частково приєднати покарання призначене за вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20.02.2006 року і остаточно призначити покарання 14 років позбавлення волі без конфіскації майна.

ОСОБА_11 за ч. 2 ст. 185 КК України - 2 роки позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 289 КК України - 6 років позбавлення без конфіскації майна.

На підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання 6 років позбавлення волі без конфіскації майна.

За ст. 115 ч.2 п.п. 4,6,12 КК України ОСОБА_11 виправдати, за відсутністю в його діях складу зазначеного злочину.

Строк відбуття покарання засудженим обчислювати: ОСОБА_11 - з 21 квітня 2006 року, ОСОБА_13 - з 23 травня 2006 року, а також зарахувати тримання його під вартою за вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20.02.2006 року в період з 13 лютого 2006 року по 23 травня 2006 року, тобто 3 місяці і 10 днів.

Запобіжний захід засудженим, до вступу вироку у законну силу, залишити взяття під варту.

Стягнути з ОСОБА_13 на користь ОСОБА_9 8500 (вісім тисяч пятсот) грн. матеріальної та 15000 (п'ятнадцятьтисяч) грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_13 та ОСОБА_11 судові витрати на користь держави з кожного по 282 грн. 47 коп.

Речові докази по справі, які знаходяться на зберіганні у кімнаті речових доказів прокуратури Кіровського району м. Кіровограда: джинсові штани білувато-синього кольору, штани чоловічі темно-зеленого кольору, складний ніж, лоскіт дермонтинового полотна світло-сірого кольору, спортивна чоловіча куртка із плащової тканини чорного кольору, футболка спортивного стилю, майка чоловіча, спортивні штани «Nike», пара чоловічих шкарпеток, кросівки чоловічі «Nike» знищити, а журнал вїзду-виїзду автотранспортних засобів в гаражний кооператив «Світанок», повернути кооперативу «Світанок».

Вирок може бути оскаржено до Верховного суду України протягом одного місяця з моменту його проголошення, а засудженими в той же строк з моменту вручення їм копії вироку.

Головуючий суддя:

Суддя:

Народні засідателі: 1.

2.

3.