Справа № 447/3116/14-к

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.03.2015 року місто Миколаїв

Миколаївський районний суд Львівської області, у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000225 від 27.02.2014 року, які надійшли 15.10.2014 року від Миколаївської міжрайонної прокуратури Львівської області з обвинувальним актом про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, невійськовозобовязаного, раніше судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.186 КК України,-

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , обвинувачується в тому, що він 27.02.2014 року, близько 19:20 години, перебуваючи по вулиці Данила Галицького, 11а в м.Миколаєві Львівської області, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, вчинив відкрите викрадення майна ОСОБА_6 , а саме вирвав у неї з рук жіночу сумочку чорного кольору, у якій знаходився мобільний телефон марки "Самсунг" чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , у якому знаходилась сім-карта мобільного оператора "Київстар" з абонентським номером - НОМЕР_2 , ключі, порожній гаманець та губна помада, чим завдав останній майнової шкоди на суму 600,00 гривень. Після чого, 01.03.2014 року, обвинувачений ОСОБА_4 на автобусній зупинці в м.Миколаєві по вул.Шептицького, з метою власного збагачення, продав викрадений у потерпілої мобільний телефон ОСОБА_7 за гроші в сумі - 40 (сорок) гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними та протиправними діями вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.186 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому діянння за ч.1 ст.186 КК України не визнав. Пояснив, що коли був грабіж, він зранку і десь до 21:00 години був дома.

Суд не бере до уваги показів обвинуваченого, оскільки такі не підстверджені жодними доказами.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що 27.02.2014 року близько 19:30 год. йшла з роботи і біля магазину "Соня" до неї зі спини хтось підійшов і вирвав сумку, даний чоловік був одягнений в чорну куртку, чорну шапку з козирком і в темних штанах. Вона впізнала обвинуваченого по будові тіла та одежі. Це був ОСОБА_4 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що 29.02.2014 року, близько обіду, на зупинці біля церкви підійшов ОСОБА_4 та запропонував йому телефон, казав що потрібні гроші, який той в подальшому купив за 40 (сорок) гривень, сім-карти в телефоні не було, і поїхав додому. На впізнанні в міліції він впізнав ОСОБА_4 , який продав йому телефон.

В судовому засіданні були досліджені документи, а саме:

протокол пред`явлення особи для впізнання від 28.02.2014 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_6 впізнала ОСОБА_4 по тілобудові, статурі та одягу;

протокол пред`явлення особи для впізнання від 12.09.2014 року, згідно якого свідок ОСОБА_7 вказав що саме ОСОБА_4 , який стояв першим зліва, продав йому мобільний телефон марки "Самсунг" чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 ;

постанову про визнання речовим доказаом та передачу його на зберігання від 25.07.2014 року, згідно якої мобільний телефон марки "Самсунг" чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , визнаний речовим доказом та переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_6 ;

В судовому засіданні були досліджені докази, що характеризують особу обвинуваченого, а саме: вимога про наявність судимостей від 15.09.2014 року; довідка від 15.09.2014 року про неперебування на обліку у нарколога; довідку від 15.09.2014 про неперебування на обліку у лікаря-психіатра; характеристика з місця проживання №646/02-2 від 16.09.2014 року.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілу, свідка та дослідивши матеріали кримінальної справи, приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.186 КК України.

Грабіж (ст. 186 КК) це відкрите викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винного, а він, у свою чергу, усвідомлює, що його дії помічені, та оцінюються як викрадення.

ОСОБА_4 не приховував свого наміру протиправно заволодіти майном потерпілої ОСОБА_6 , діяв відкрито для сторонніх осіб, ігноруючи волю потерпілої, у володінні і під охороною якої перебувало майно.

При призначенні ОСОБА_4 покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, його вік, сімейний стан, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, обставину, яка обтяжує покарання - рецедив злочинів.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що ОСОБА_4 слід визнати винним у вчиненні злочину: передбаченого ч.1 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки, поклавши на нього наступні обов`язки, передбачені ст.76 КК України: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речові докази, а саме: мобільний телефон марки "Самсунг" чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , визнаний речовим доказом та переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_6 залишити у ОСОБА_6 .

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту залишити без змін.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Миколаївський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1