ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
провадження № 1-кс/201/6674/2014
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2014 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровськ

у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: заявника ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Дніпропетровської області щодо не внесення відомостей стосовно кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 27 березня 2014 року за №18/3-П-127/3-92/3, -

ВСТАНОВИВ:

11 листопада 2014 року до канцелярії Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Дніпропетровської області щодо не внесення відомостей стосовно кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 27 березня 2014 року.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 листопада 2014 року у даній справі суддею ОСОБА_5 заявлено самовідвід, оскільки 30 жовтня 2014 року в приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська скаржником було вчинено кримінальне правопорушення передбачене ст. 379 КК України, тобто замах на вбивство судді ОСОБА_5 в зв`язку з його діяльністю, пов`язаною зі здійсненням правосуддя.

13 листопада 2014 року вищезазначену скаргу було передано до провадження слідчого судді ОСОБА_1 .

В обґрунтування поданої скарги ОСОБА_3 послався на те, що 27 березня 2014 року він звернувся із заявою про кримінальне правопорушення до прокуратури Дніпропетровської області, проте станом на теперішній час відомості про скоєний злочин не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та не розпочато досудове розслідування, що і стало причиною звернення ОСОБА_3 до слідчого суді із скаргою.

В судовому засіданні заявник наполягав на задоволенні скарги, так як вважає бездіяльність слідчого прокуратури Дніпропетровської області неправомірною, а факти, викладені в заяві про кримінальне правопорушення такими, що підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення даної скарги, пояснивши, що на адресу прокуратури Дніпропетровської області дана заява про кримінальне правопорушення не надходила.

Дослідивши матеріали скарги №201/14601/14-к, а також враховуючи пояснення заявника та прокурора, суд приходить до нижчевикладеного висновку з таких підстав.

Як вбачається зі змісту скарги ОСОБА_3 , останній просить суд зобов`язати уповноважену особу прокуратури Дніпропетровської області зареєструвати його заяву про кримінальне правопорушення від 27 березня 2014 року та розпочати досудове розслідування.

Згідно ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, зокрема заявляти клопотання щодо порушень кримінального процесуального законодавства під час досудового розслідування.

Відповідно до ст. 30 КПК України правосуддя у кримінальному провадженні здійснюється виключно судами, отже, право давати оцінку наявності чи відсутності процесуальних порушень у ході проведення досудового розслідування та судового провадження належить суду на підставі аналізу досліджених у справі доказів при ухваленні судового рішення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 не звертався до прокуратури Дніпропетровської області із заявою про кримінальні правопорушення, що підтверджується поясненнями представника прокуратури. Окрім цього, скаржником не надано жодних доказів відправки даної заяви або отримання (заява із відміткою) прокуратурою Дніпропетровської області вищевказаної заяви про скоєний злочин.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Частиною 2 ст. 307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, у зв`язку з вищезазначеним предметом звернення та вимогами заявника вважаю, що дана скарга не передбачена ч. 1 ст. 303 КПК України, а тому приходжу до висновку, що дана скарга не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, та керуючись ст.ст. 303, 307 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Дніпропетровської області щодо не внесення відомостей стосовно кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 27 березня 2014 року за №18/3-П-127/3-92/3 залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1