Провадження № 1-КП/534/87/15
Справа № 534/578/15-К

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 квітня 2015 року Комсомольський міський суд
Полтавської області
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
- в скоєнні кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
встановив:
06.03.2015 р. в період часу з 14 годин 00 хвилин до 18 годин 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи на законних підставах в квартирі АДРЕСА_2 , маючи умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна , діючи повторно , шляхом вільного доступу таємно викрав належний ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Nokia» Type RM-761 вартістю 778 грн, з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд .
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину за вказаних в обвинувальному акті обставин визнав повністю , щиро розкаявся та пояснив про обставини вчинення злочину, так як вони встановлені даним вироком, зазначивши що в другій половині дня 06.03.2015р., перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 за місцем свого проживання , шляхом вільного доступу викрав належний його батьку ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Nokia» Type RM-761, що знаходився в курточці останнього , з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, в той же вечір заклав зазначений телефон в ломбард , виручені гроші витратив на власні потреби . Викрадене майно повернуто потерпілому , просив суворо його не карати і врахувати його щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину, внаслідок чого викрадене майно повернуто потерпілому.
В судове засідання потерпілий ОСОБА_6 не з`явився , від нього до суду надійшла заява в якій він , посилаючись на зайнятість по роботі , просив розглянути дану справу у його відсутність і зазначив, що претензій по відшкодуванню матеріальної та моральної шкоди до обвинуваченого в нього не має.
Суд, визнав недоцільним дослідження доказів відповідно до ч.3ст.349 КПК України стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються , приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині знайшла своє підтвердження при судовому розгляді .
Суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 доказана і його дії суд кваліфікує за ч.2ст.185КК України , як таємне викрадення чужого майна з кваліфікуючою ознакою повторності. Як обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.
Призначаючи міру покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого , який будучи неодноразово судимим за скоєння умисних злочинів не працює, в даний час взятий під варту за ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 21.04.2015р. за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України , наявність обставин, що пом`якшують його покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання і приходить до переконання про необхідність призначення йому реального покарання в умовах ізоляції його від суспільства у виді позбавлення волі, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження скоєння ним нових злочинів. Відповідно до вироку Комсомольського міського суду Полтавської області від 20.02.2015р. ОСОБА_4 було призначено покарання за ч.1ст.125 КК України у виді 60 годин громадських робіт, яке згідно довідки Комсомольської КВІ від 21.04.2015р. не відбуто, відповідно до вироку Комсомольського міського суду Полтавської області від 11.03.2015р. ОСОБА_4 за ч.1ст.190 КК України призначено покарання у виді одного року обмеження волі. З цих підстав остаточне покарання ОСОБА_4 необхідно призначити за сукупністю злочинів, так і за сукупністю вироків відповідно до ч.4 ст.70 КК України , оскільки після постановлення вироку від 11.03.2015р. було встановлено, що обвинувачений винен ще в іншому злочині , вчиненому ним 06.03.2015р. до постановлення попереднього вироку суду, а також відповідно до ст.71 КК України із застосуванням ст.72 КК України , перевівши менш суворий вид покарання за попередніми вироками у більш суворий виходячи з такого співвідношення : одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі ; одному дню позбавлення волі відповідають вісім годин громадських робіт.
Питання про речові докази вирішено судом відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 368, 370,371,373,374 КПК України, суд,
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченому ч.2 ст.185КК України і призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, із застосуванням ст.72 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 11.03.2015р. більш суворим призначеним за даним вироком визначити покарання ОСОБА_4 у виді одного року позбавлення волі .
На підставі ч.1ст.71 КК України, із застосуванням ст.72 КК України до покарання призначеного за даним вироком суд частково приєднує невідбуте покарання за вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 20.02.2015р. у виді 60 годин громадських робіт і остаточно призначити міру покарання ОСОБА_4 у виді покарання у виді одного року 5 днів позбавлення волі.
До вступу вироку в законну силу обрати захід забезпечення кримінального провадження ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду негайно.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 23.04.2015р.
Речовий доказ : мобільний телефон марки «Nokia» Type RM-761 передати потерпілому ОСОБА_4 , як йому належний .
Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Полтавської області через Комсомольський міський суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.
Суддя підпис ОСОБА_1
Згідно з оригіналом:
Суддя ОСОБА_1