Справа № 1-151 2007р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2007 року Сумський районний суд Сумської області в складі
головуючого судді Клочко Б.М. , при
секретарі Скринник Ю.О., з участю
прокурора Бієнко А.В., адвокатів
Смирнової О.Л., Курбатова Д.В., потерпілого
ОСОБА_1, представника потерпілого
ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми кримінальну
справу по обвинуваченню

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Суми, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого,
економіста ТОВ ПП «ІНФОРМАЦІЯ_2» мешканця АДРЕСА_1, Сумської області, раніше несудимого,

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м.
Суми, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого,
менеджера ПВКП «НАСА», мешканця
АДРЕСА_2, Сумської області, раніше несудимого,

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця м.
Оломоуц, Чехія, українця,
громадянина України, з
середньо-спеціальною освітою,
неодруженого, вантажника ТОВ
«ІНФОРМАЦІЯ_5», мешканця АДРЕСА_3, раніше несудимого,

в скоєнні злочину,
передбаченого ст. 289 ч.2 КК
України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудні ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4,
18.02.2007 року будучи в стані алкогольного сп'яніння, перебуваючи на вул. Харківській в м. Суми,
маючи намір на незаконне заволодіння транспортним засобом, сіли до салону автомобіля таксі ВАЗ 21114
д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та запропонували останньому підвезти їх до
району «Баранівки» в м. Суми. При цьому, в автомобілі ВАЗ 21114 д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_3
сів на переднє пасажирське сидіння,
ОСОБА_5 сів на заднє пасажирське
сидіння за ним, а ОСОБА_4 сів на заднє
пасажирське сидіння за водієм ОСОБА_1 Після того як ОСОБА_1 привіз
ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 до району «Баранівки» в м. Суми останні сказали ОСОБА_1, що вони приїхали не в те місце і
запропонували ОСОБА_1 підвезти їх в інше місце куди вони скажуть, як в послідуючому з'ясувалось до с. В.Чернеччина Сумського району.

В цей же день приблизно о 21 год.,
приїхавши до с В.Чернеччина
Сумського району на пустир,
ОСОБА_3, реалізуючи злочинний
намір на незаконне заволодіння транспортним засобом разом з ОСОБА_4 і
ОСОБА_5 виказав водію ОСОБА_1 вимогу
зупинити автомобіль. Після того, як
водій ОСОБА_1 зупинив автомобіль ВАЗ 21114 д.н. НОМЕР_1, ОСОБА_4,
сидячи на задньому сидінні за водієм,
реалізуючи злочинний намір на заволодіння транспортним засобом, вчинив на нього напад і застосував до ОСОБА_1
фізичне насильство, вхопивши останнього
руками ззаду за шию, та придавив ОСОБА_1
до сидіння. В цей час ОСОБА_5,
підтримуючи злочинні дії ОСОБА_4,
сидячи на задньому сидінні за ОСОБА_3,
з метою подолання опору ОСОБА_1,
застосував до останнього фізичне насильство, вхопивши ОСОБА_1 рукою ззаду за праву
руку, а ОСОБА_3 в свою чергу підтримуючи
злочинні дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5, сидячи
на передньому сидінні біля ОСОБА_1, з
метою подолання опору останнього, вхопив
ОСОБА_1 за тулуб та одяг і почав тягнути його до себе. Усвідомлюючи реальну
загрозу своєму життю та здоров'ю ОСОБА_1 почав вириватись, після чого ОСОБА_4 продовжуючи свої злочинні
дії, відпустивши ОСОБА_1, вийшов з салону та підійшовши до дверцят
автомобіля зі сторони водія і, вхопивши
ОСОБА_1 за одяг почав витягувати останнього з салону автомобіля. В цей час
ОСОБА_3, відпустивши ОСОБА_1, та продовжуючи реалізовувати злочинний намір
на незаконне заволодіння автомобілем ОСОБА_1,
разом з ОСОБА_5 вийшов з салону
автомобіля та підійшов до дверцят автомобіля зі сторони водія. Коли ОСОБА_4
витяг з салону автомобіля водія ОСОБА_1,
ОСОБА_5, продовжуючи
реалізовувати злочинний намір на незаконне заволодіння транспортним
засобом, застосував до ОСОБА_1 фізичне
насильство, а саме умисно наніс
останньому удар кулаком в обличчя.

Після цього, ОСОБА_3, з метою протиправного заволодіння
транспортним засобом для тимчасового його використання у власних потребах, сів за кермо автомобіля ВАЗ 21114 д.н.
НОМЕР_1, і почав рухатись в бік
автошляху. Підтримуючи злочинні дії ОСОБА_3 ОСОБА_4 та ОСОБА_5, з метою протиправного

заволодіння транспортним засобом для тимчасового його використання у
власних потребах, побігли слідом та
сівши до салону автомобіля ВАЗ 21114 д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3, поїхали у напрямку с В.Чернеччина Сумського району. Під час руху автомобіля, з метою приховати факт належності автомобіля
ВАЗ 21114 д.н. НОМЕР_1 до таксі,
ОСОБА_5 зірвав з даху автомобіля
фішку «ТАКСІ» та викинув її, а ОСОБА_4
вирвав таксометр і віддав його ОСОБА_3,
який, його викинув. Через деякий
час ОСОБА_3 рухаючись по дорозі, не
впоравшись з керуванням скоїв дорожньо-транспортну пригоду, в результаті чого автомобіль ВАЗ 21114 д.н.
НОМЕР_1 отримав пошкодження, а
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 втекли з місця пригоди. В результаті
пошкодження автомобіля потерпілому ОСОБА_1була заподіяна матеріальна шкода на
суму 32512, 18 гривень.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 2 ст.
289 КК України, визнав
частково, заперечуючи проти наявності
попередньої змови з ОСОБА_5 і ОСОБА_4 на
протиправне заволодіння транспортним засобом,
та показав, що близько 11 год. 18.02.2007 р.
до нього зайшов ОСОБА_5
з ОСОБА_4 і запропонували підти розважитись, так як було свято "Масляна".

Після чого він, ОСОБА_5 і ОСОБА_4 втрьох проводили час за власним
розсудом, вживаючи спиртні напої та
розважаючись в інтернеткафе «Кактус» та «Більярд-холі», які знаходяться на вул. Харківській в м. Суми. Близько 18.00 год. він запропонував ОСОБА_5 і ОСОБА_4
з'їздити до друга на Баранівку в лазню,
для чого вони підійшли і сіли до автомобіля таксі, який стояв на вул. Харківській в м. Суми. Він сів зпереду, поряд з водієм, за ним сів ОСОБА_5, а за водієм сів ОСОБА_4 Він, сказав водієві, що необхідно їхати на «Баранівку», а дорогу він вкаже, коли переїдуть через Баранівський мі ст. Переїхавши цей міст він сказав таксисту, що необхідно повернути наліво, але ОСОБА_4 сказав водієві, що потрібно їхати далі, після чого вони приїхали на пустир і
він, зрозумів, що вони Їдуть не туди, про що сказав таксистові.

В цей час, ОСОБА_4 закинув руки
водієві на шию і почав тримати останнього. Таксист махав руками і намагався
вирватися. Далі, він, взяв таксиста за плече і почав тягнути його
до себе, при цьому кажучи таксистові і
ОСОБА_4, щоб вони заспокоїлися.
Він, схопив таксиста, оскільки боявся, що останній викличе службу допомоги таксистів
"999". В той час, коли він
тримав таксиста за руки ОСОБА_4, вийшов
з автомобіля, відкрив двері з боку водія
і витягнув водія на вулицю. Водій намагався потрапити назад в салон, але ОСОБА_4 його не пускав. Він і ОСОБА_5 вийшли на вулицю і намагалися заспокоїти
ОСОБА_4 Під час цього таксист рукою, як
йому здалося натиснув в салоні кнопку виклику про допомогу таксистів. При
цьому, хтось сказав, що таксист натиснув кнопку. Після цього, він відразу сів за кермо автомобіля
таксі, розвернувся, проїхав метрів 10 і почув крики та свист
ОСОБА_4 і ОСОБА_5, які кричали йому щоб
він зупинився. Він зупинився, ОСОБА_4 і
ОСОБА_5 підбігли і сіли в автомобіль.
ОСОБА_5 сів поряд з ним на місце
пасажира, а ОСОБА_4, сів на заднє сидіння автомобіля, і вони поїхали.

Під час руху автомобіля, ОСОБА_4
кричав йому "Давай швидше-швидше",
потім вирвав таксометр, а ОСОБА_5 зірвав фішку таксі, яка знаходилась на даху автомобіля, щоб ніхто не побачив, що вони Їдуть на автомобілі таксі. Виїхавши
на дорогу, він проїхав 50-100 метрів і
заїхавши до замету зупинився, вийшов з
автомобіля і сказав, що нікуди не поїде, але ОСОБА_4 кричав "поїхали, поїхали". Далі ОСОБА_4 сів за кермо
автомобіля і сказав, щоб він та ОСОБА_5 виштовхали автомобіль з замету, що вони і зробили. В цей час ОСОБА_4 почав
кричати, що зараз приїдуть
таксисти, і він та ОСОБА_5 сіли до автомобіля. Він сів на переднє
сидіння, ОСОБА_5 на заднє,
а за кермом був ОСОБА_4 Проїхавши певну відстань по дорозі на повороті
ОСОБА_4 не впорався з керуванням, в
результаті чого автомобіль таксі,
вдарившись в дерево, перекинувся
на бік, після чого вони вибрались з
автомобіля і пішли з місця події до лісу. Через деякий час його, ОСОБА_5
та ОСОБА_4 затримали співробітники міліції. Свою вину у вчиненні злочину
він визнає і щиро кається у вчиненому.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 свою вину у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 2 ст.
289 КК України визнав повністю і суду пояснив, що близько 11 год. 18.02.2007 p. він зустрівся з ОСОБА_3 та ОСОБА_5
для того щоб підти розважитись.

Після чого, він, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 втрьох вживали спиртні напої та розважаючись
в інтернеткафе «Кактус» та «Більярд-холі»,
які знаходяться на вул.
Харківській в м. Суми. Через
деякий час ОСОБА_3 запропонував йому та ОСОБА_5
з'їздити до друга на Баранівку в лазню,
для чого вони підійшли і сіли до автомобіля таксі, який стояв на зупинці «Суконна фабрика».
ОСОБА_3, сів зпереду, поряд з водієм, за ним сів ОСОБА_5, а за водієм сів він. ОСОБА_3 сказав
водієві, що необхідно їхати на
Баранівку. Він та ОСОБА_5, одразу, ж заснули. Переїхавши через Баранівський міст
ОСОБА_3 запитав його куди треба їхати далі. На що він відповів, що не знає. Далі автомобіль таксі рухався у невідомому
напрямку після чого ОСОБА_3 сказав таксистові щоб той зупинився та, повернувшись до нього жестом руки і кивком
голови показав, що платити не буде і він
зрозумів, що треба негайно відчинити
двері і тікати щоб не платити грошей.

В цей час він побачив, що
ОСОБА_3, який сидів поряд з водієм, вхопив лівою рукою водія приблизно в області
шиї та нагнув його до себе, після чого
ОСОБА_5 відчинив дверцята автомобіля зі своєї сторони і вийшов на вулицю. Далі
він побачив, що ОСОБА_3 різко випустив
водія, відчинив дверцята автомобіля зі
своєї сторони та вийшов, а він

в свою чергу також відчинив дверцята зі своєї сторони, піднявшись зі свого сидіння хотів взятися за
сидіння водія, і випадково схопив водія
за плечі, після чого вийшов на вулицю та
підійшов до ОСОБА_5а, який стояв позаду
автомобіля, і побачив, як ОСОБА_3 витягує водія із-за керма
автомобіля. Після того як ОСОБА_3 повністю витяг водія з салону, то одразу ж сів за кермо автомобіля і
поїхав, а водій стояв поблизу і почав
кудись телефонувати.

Після цього, він злякавшись що водій
таксі викличе на допомогу таксистів,
разом з ОСОБА_5 крикнули ОСОБА_3
щоб той зупинився. ОСОБА_3 зупинився і він,
щоб уникнути конфлікту з такситами,
разом з ОСОБА_5 підбігли та сіли
в автомобіль. ОСОБА_5 сів поряд з
ОСОБА_3 на переднє пасажирське сидіння,
а він сів на заднє сидіння автомобіля,
і вони поїхали.

За кермом автомобіля постійно знаходився ОСОБА_3 Під час руху автомобіля
він, щоб ніхто не побачив і не
здогадався, що вони їдуть на автомобілі
таксі, вирвав таксометр та віддав його
ОСОБА_3, а ОСОБА_5 зірвав фішку таксі, яка знаходилася на даху автомобіля. Виїхавши
на дорогу, ОСОБА_3, проїхав деяку відстань і з'їхав в замет.
Далі, на прохання ОСОБА_3, він разом з ОСОБА_5, виштовхали автомобіль на дорогу і поїхали. За
кермом автомобіля знову був ОСОБА_3,
ОСОБА_5 сидів знову на передньому
пасажирському сидінні, а він на задньому.
Проїхавши певну відстань по дорозі на повороті ОСОБА_3 не впорався з
керуванням, виїхав на обочину де в'їхав
в дерево, при цьому автомобіль таксі
перекинувся на бік, після чого він, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 вилізли через водійське
сидіння і пішли з місця події до лісу. Через деякий час їх затримали
співробітники міліції. Свою вину у вчиненні злочину він визнає і щиро кається у
вчиненому.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.
289 КК України визнав повністю та суду пояснив, що близько 11 год. 18.02.2007 p. він зустрівся з
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 для того щоб підти розважитись.

Після чого вони втрьох вживали спиртні напої та розважаючись в інтернеткафе
"Кактус" та «Більярд-холі»,
які знаходяться на вул.
Харківській в м. Суми. Під час
розваг ОСОБА_3 запропонував йому та ОСОБА_4 зїздити до друга на Баранівку в
лазню, для чого вони підійшли і сіли до
автомобіля таксі, який стояв на
вул. Харківській в м. Суми. ОСОБА_3, сів зпереду,
поряд з водієм, за ним сів
він, а за водієм сів ОСОБА_4 ОСОБА_3
сказав водієві, що необхідно їхати на
Баранівку. Він та ОСОБА_4 одразу, ж
заснули. Переїхавши через Баранівський міст ОСОБА_3 запитав ОСОБА_4 куди треба
їхати далі, на що ОСОБА_4 відповів, що не знає. Після цього, він та ОСОБА_4 знову заснули. Далі автомобіль
таксі рухався у невідомому напрямку після чого ОСОБА_3 сказав таксистові щоб
той зупинився та запитав у нього та ОСОБА_4,
"що будемо робити?", та
жестом руки та голови показав, що
платити він не буде, так як у нас грошей
немає і він, зрозумів, що треба негайно тікати.

В цей час, ОСОБА_3 вхопив лівою
рукою водія за шию та нагнув його до себе. ОСОБА_4 в цей час обхватив плечі
таксиста ззаду і також почав тягнуть на себе ОСОБА_1 Він в цей час сидів позаду
мовчки і взагалі не торкався ОСОБА_1 Далі ОСОБА_3 відпустив водія таксі і
вийшов з салону, а ОСОБА_4, сказав йому щоб він також виходив з
автомобіля, що він і зробив та став
позаду автомобіля, потім з автомобіля
всі повискакували, та стояли поруч. В
цей час ОСОБА_1 вже стояв біля автомобіля,
а позаду нього стояв ОСОБА_3. ОСОБА_4 стояв в цей час попереду водія.

Після цього, ОСОБА_3 сів за кермо
автомобіля таксі і рушив з місця. Далі він побачив, що таксист телефонує по своєму телефону, і ОСОБА_4 сказав, що зараз приїдуть ще таксисти і з ними
розберуться та поб'ють. Після цього,
він, щоб уникнути конфлікту з
таксистами, разом з ОСОБА_4 почали звати
ОСОБА_3а, та побігли за
автомобілем, бо боялися, що приїдуть таксисти. ОСОБА_3 зупинився, вони підбігли та сіли в автомобіль, він сів поряд з ОСОБА_3 на переднє
пасажирське сидіння, а ОСОБА_4. сів на
заднє сидіння автомобіля, і вони
поїхали.

Автомобіль рухався постійно під керуванням ОСОБА_3, який невдовзі занесло і вони з'їхали в замет.
Далі він разом з ОСОБА_4 на прохання ОСОБА_3 виштовхали автомобіль на дорогу і
поїхали. За кермом автомобіля знову був ОСОБА_3, він сів знову на переднє пасажирське
сидіння, а ОСОБА_4 сів на заднє сидіння.
Під час руху автомобіля ОСОБА_4 вирвав таксометр та віддав його ОСОБА_3, який його викинув, а він зірвав фішку таксі, яка знаходилася на даху автомобіля та викинув
її, для того щоб ніхто не
здогадався, що вони їдуть на автомобілі
таксі. Через деякий час ОСОБА_3 не впоравшись з керуванням автомобіля виїхав на
обочину, в'їхав в дерево, після чого автомобіль перекинувся. Далі, всі в трьох вилізли через водійське сидіння і
пішли з місця події до лісу. Через деякий час його, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 затримали співробітники
міліції. Свою вину у вчиненні злочину він визнає і щиро кається у вчиненому.

Крім фактично повного визнання вини самими підсудними, їх вина в інкримінованому їм діянні доказана
добутими і вивченими в судовому засіданні доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_1 суду
пояснив, що 18 лютого 2007 року він
знаходився на роботі і на власному автомобілі таксі стояв по вул. Харківська, 2
.Близько 20-00 години до його автомобіля сіли підсудні і попрохали відвезти їх
в район «Баранівки». Приїхавши на Баранівку підсудні говорили йому їхати з
одного на інше місце, поки не приїхали в
незнайоме пустинне місце в районі с. В.Чернеччина, Сумського району, де наказали зупинитись.

Коли він зупинився, ОСОБА_4, що сидів ззаду обхопив його руками за груди і
став тримати, а ОСОБА_3, що сидів зправа від нього став тягнути на
себе. Потім його витягли з машини, де
йому нанесли удар і він відійшов в сторону.

В цей час ОСОБА_3
сів за кермо автомобіля і поїхав,
аОСОБА_5 і ОСОБА_4 стали бігти за ним і прохали зупинитись,

коли ОСОБА_3 зупинив машину ОСОБА_5 і ОСОБА_4 сілу у
салон автомобіля і поїхали у невідомому напрямку. По

телефону він повідомив своїх колег таксистів про вчинений
на нього напад. Невдовзі прибули таксисти і

працівники міліції,
вони стали шукати автомобіль і знайшли його за с. В.Чернеччина в
розбитому стані. А через

деякий час були затримані і всі троє підсудних. Внаслідок
заволодіння і пошкодження автомобіля йому заподіяна

велика матеріальна і моральна шкода, яка на даний час в значній мірі йому
відшкодована.

Крім того вина підсудних стверджується:

·
заявою потерпілого
ОСОБА_1 про заволодіння його автомобілем (т.1 а.с. 3);

·
протоколом огляду місця
події (т. 1 а.с. 6-14);

·
протоколом огляду
транспортного засобу (т.1а.с15-16);

·
протоколом медичного
огляду підсудних, згідно якого всі троє
підсудних в момент вчинення злочину знаходилися в стані алкогольного сп*яніння
(т.1а.с. 18-20);

·
протоколом відтворення
обстановки і обставин події, в ході
якого підсудний ОСОБА_3 проявив повну виновну освідомленість (т.1 а.с.
241-244);

·
висновком
судово-медичної експертизи, згідно якого
потерпілому ОСОБА_1були заподіяні легкі тілесні ушкодження, (т.2 а.с. 8);

·
висновком
автотоварознавчої експертизи про вартість автомобіля, що належить ОСОБА_1(т.2 а.с. 45-110);

Аналізуючи в сукупності добуті і вивчені в судовому засіданні докази, суд вважає,
що вина підсудних в інкримінованому їм злочині доказана повністю.

Дії підсудних суд кваліфікує за
ст. 289 ч.2 КК України так як
вони незаконно заволоділи транспортним засобом,
за попередньою змовою в групі осіб,
поєднаним з насильством, що не є
небезпечним для життя або здоров*я потерпілого,
із заподіянням потерпілому великої матеріальної шкоди.

При визначенні виду і міри покарання,
суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого
злочину, дані про особу підсудних, позитивні характеристики на них, повне визнання ними своєї вини і розкаювання
у вчиненому злочині, те що до
кримінальної відповідальності вони притягуються вперше.

Те, що підсудні щиросердечно
розкаялися у вчиненому злочині, принесли
публічне вибачення потерпілому, що
підсудні ОСОБА_3 і ОСОБА_4 повністю відшкодували заподіяні збитки, що всі вони мають молодий вік, суд визнає пом*якшуючими їх відповідальність
обставинами.

А те, що підсудні вчинили злочин в
стані алкогольного сп*яніння суд визнає обтяжуючою їх відповідальність
обставиною.

За наявності таких даних про особу підсудних, враховуючи думку потерпілого, щодо міри покарання підсудним, суд вважає,
що їх виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства і
до них можливо застосувати положення
ст. ст. 69, 75
КК України, і призначити покарання нижче
від найнижчої межі передбаченої законом.

По справі потерпілим ОСОБА_1 заявлений цивільний позов про стягнення з
підсудного ОСОБА_5

9 684, 04 гривень у відшкодування моральної шкоди.
До підсудних ОСОБА_4 та ОСОБА_3 потерпілий не

має претензій,
поскільки, вони добровільно
відшкодували заподіяні збитки.

Суд вважає, що відповідно до ст.
1167 ЦК України цивільний позов підлягає повному задоволенню, поскільки в суді доведено, що моральна шкода потерпілому заподіяна
злочинними діями підсудних, в т.ч.1
ОСОБА_5

Судові витрати підлягають стягненню з підсудних, питання речових доказів необхідно вирішити
відповідно до вимог ст. 81 КПК України.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст.
323, 324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 визнати винними у вчиненні
злочину, передбаченого ст.
289 ч.2 КК України і призначити покарання:

ОСОБА_3 за ст. 289 ч.2 КК України із застосуванням ст. 69
КК України у вигляді З (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити
від призначеного покарання з випробуванням встановивши йому іспитовий строк
терміном на 2 (два) роки.

ОСОБА_4 за ст. 289 ч.2 КК України із
застосуванням ст. 69 КК України у вигляді З(трьох) років
позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити
від призначеного покарання з випробуванням встановивши йому іспитовий строк
терміном на 2 (два) роки.

ОСОБА_5 за ст. 289 ч.2 КК України із
застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 3(трьох) років
позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_5 звільнити від призначеного покарання з
випробуванням встановивши йому іспитовий строк терміном на 2(два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов*язати засуджених
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну місця
проживання.

Міру запобіжного заходу засудженим до вступу вироку в законну силу залишити
ту ж підписку про невиїзд.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 9 684, 04 гривень у відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 судові витрати на користь держави в
сумі 182, 04 гривень, з кожного, за проведення експертиз із зарахуванням на
рахунок НДЕКЦ при УМВС України в Сумській області код 25574892 рр
0389 МФО
837013 банк УДК в Сумській
області.

Речовий доказ: таксометр № ДТ 00003752,
що зберігається в камері схову речових доказів військової прокуратури
Сумського гарнізону повернути потерпілому ОСОБА_1, а відеокасети в кількості 4 штуки зберігати в
матеріалах кримінальної справи.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Сумської області через
Сумський районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.