Справа № 1-302/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2011 р.

Суддя Комсомольського районного суду м. Херсона Черниш О.Л.

за участю прокурора Коршунова Е.Ю.

розглянувши у попередньому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у скоєнні злочину, передбаченого ст.395 КК України

встановила

До Комсомольського районного суду м. Херсона із прокуратури Комсомольського району м. Херсона надійшла кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.395 КК України

Відповідно до вимог ст.237 КПК України при попередньому розгляді справи суддя з"ясовує щодо кожного із обвинувачених такі питання:

1) чи підсудна справа суду, на розгляд якого вона надійшла;

2) чи немає підстав для закриття справи або її зупинення;

3) чи складено обвинувальний висновок відповідно до вимог цього Кодексу;

4) чи немає підстав для зміни, скасування або обрання запобіжного заходу;

5) чи не було допущено під час порушення справи, провадження дізнання або досудового слідства таких порушень вимог цього Кодексу, без усунення яких справа не може бути призначена до судового розгляду.

Прокурор вважає, що справу необхідно призначити до судового розгляду, оскільки справа підсудна Комсомольському районному суду, і відсутні підстави, через які справа не може бути призначена до судового розгляду.

При розгляді питання чи складено обвинувальний висновок відповідно до вимог Кримінально-процесуального Кодексу суд встановив, що обвинувальний висновок не відповідає вимогам ст.223 КПК України.

До такого висновку суд прийшов з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ч.4 ст.223 КПК України описовій частині зазначаються обставини справи, як їх встановлено на досудовому слідстві: місце, час, способи, мотиви і наслідки злочину, вчиненого кожним з обвинувачених, а також докази, які зібрано у справі і відомості про потерпілого, в резолютивній частині обвинувального висновку коротко викладається суть обвинувачення із зазначенням статті кримінального закону, яка передбачає даний злочин.

За змістом вказаної норми закону обвинувальний висновок повинен бути чітким, логічним, переконливим та мотивованим. Резолютивна частина обвинувального висновку повинна відповідати змісту його описової частини, у ній формулюється обвинувачення, яке доказане у ході досудового слідства і містить опис злочинних дій (час, місце, спосіб їх вчинення), а також їхню юридичну кваліфікацію з посиланням на статтю або частину, пункт статті Кримінального кодексу, що передбачає відповідальність за кожний злочин окремо.

Згідно ст.64 КПК України при провадженні досудового слідства, дізнання і розгляді кримінальної справи в суді підлягають доказуванню: подія злочину(час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Зазначені вимоги містяться і в ст.132КПК України стосовно змісту постанови про притягнення особи як обвинуваченої.

ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що переслідуючи прямий умисел, направлений на порушення встановленого законом порядку здійснення адміністративного нагляду за окремими категоріями раніше засуджених осіб, будучи звільненим із місць розбавлення волі і, перебуваючи під адміністративним наглядом, встановленим відносно нього постановою Суворовського районного суду м. Херсона від 12.02.2009року на 12 місяців, відповідно до якого до нього були застосовані обмеження у вигляді заборони виїжджати за межі (району) міста без дозволу органів внутрішніх справ і заборони виходити з дому з 22.00 до 6.00., а також покладений обов'язок реєструватися в міліції 2 рази в місяць, з метою ухилення від встановленого відносно нього адміністративного нагляду, викликаного небажанням виконувати покладені на нього судом обов'язки і обмеження, на початку липня 2009року., самовільно, без поважних причин, увідомлення і дозволу органу внутрішніх справ, який здійснює нагляд, а саме Комсомольського відділу міліції ХМУ УМВС України в Херсонській облсті, будучи обізнаним і ознайомленим під розписку про порядок здійснення адміністративного нагляду. Встановленого відносно нього обмежень і обовязків, покинув місце свого проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. Виїхавши за межі Херсона і. Проживаючи в інших регіонах держави, а саме: в АР Крим за адресою: Раздольнинський район, с Котовське, вул. Ювілейна,23 і Одеської області за адресою: Арцизький район, с. Каменське, вул. Гагаріна,29 до моменту встановлення працівниками міліції його місця знаходження, що мало місце 04.02.2011 року і доставки його в Херсон

У обвинувальному висновку в порушення вимог закону не зазначено за межі якого(району) чи міста без дозволу органів внутрішніх справ було заборонено виїжджати ОСОБА_1.

Слідчий в обвинувальному висновку посилається на постанову Суворовського районного суду м. Херсона від 12.02.2009року ( а.с.23). Але вказана постанову також не містить найменування району чи міста, за межі якого заборонено виїжджати ОСОБА_1, яке місце проживання залишати тощо.

В резолютивній частині обвинувального висновку не зазначено в чому полягає та чим підтверджується прямий умисел та спеціальна мета ухилення від адміністративного нагляду, що характеризують обєктивну сторону злочину. Передбаченого ст.395КК України. Слідчий описує тільки місця куди їздив та де проживав ОСОБА_1

Не зазначено ні підставі чого місцем проживання ОСОБА_1 була вул. Дорофєєва.20, кв.329 у м. Херсоні.

Таким чином, в порушення вимог ст.223КПК України в обвинувальному висновку не зазначено за межі якого населеного пункту та яким документом, було заборонено виїжджати ОСОБА_1, в чому полягає та чим підтверджується прямий умисел і спеціальна мета - ухилення від адміністративного нагляду ОСОБА_1 А тому, обвинувачення, викладене в обвинувальному висновку є неконкретним, оскільки не зазначені суттєві обставини вчинення злочину, що характеризують обєктивну сторону злочину.

Вказані порушення, допущені при складанні обвинувального висновку, виключають можливість здійснення обвинуваченим свого захисту і можливість прийняття судом законного рішення у справі.

Згідно п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008року №6 "Про практику застосування кримінально-процесуального законодавства при попередньому розгляді кримінальної справи у судах першої інстанції " відповідно до вимог статті 249-1 КПК підставою для повернення справи прокурору з попереднього розгляду є встановлення суттєвих порушень ним вимог статей 228 - 232 КПК при перевірці справи з обвинувальним висновком, при прийнятті у ній рішень та при направленні справи до суду. Суттєвими порушеннями при складанні обвинувального висновку, правильність якого повинен перевірити прокурор, слід вважати такі порушення вимог статей 223, 224 КПК, які виключають можливість здійснення обвинуваченим свого захисту і можливість прийняття судом законного рішення у справі з урахуванням такого обвинувального висновку. Зокрема, такі порушення мають місце у випадках, коли в обвинувальному висновку містяться положення, що суперечать одне одному; обвинувачення, викладене в обвинувальному висновку, є неконкретним або не збігається з обвинуваченням, викладеним у постанові про притягнення особи як обвинуваченого.

Враховуючи обставини, викладені у мотивувальній частині постанови, кримінальну справу необхідно повернути прокурору для усунення виявлених порушень.

Керуючись ст.ст.237, 244, 249-1 КПК України, суддя

постановила

Кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у скоєнні злочину, передбаченого ст. 395 КК України повернути прокурору для усунення виявлених порушень.

На постанову протягом семи діб з дня її проголошення прокурором може бути подана апеляційна скарга.

Суддя:ОСОБА_2