Дата документу 18.02.2015

Провадження № 1-кп/334/51/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 лютого 2015 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

та обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0004434 від 16.11.2014 року по обвинуваченню

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта базова загальна середня, учня 11 класу Запорізької загальноосвітньої школи №22, мешкає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України,

встановив:
16 листопада 2014 року, приблизно о 07 годині, біля Запорізького гідротехнічного коледжу по вул. Мінській, 10 в м. Запоріжжі, неповнолітній ОСОБА_9 , маючи намір на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, яке виявилось в нанесенні не менше трьох ударів руками в обличчя та ударом ногою по нозі неповнолітнього ОСОБА_8 , заявив вимогу до потерпілого - передати йому гроші. Оскільки грошей у потерпілого при собі не було, ОСОБА_9 , взявши потерпілого за руку, привів його до банкомату в буд. АДРЕСА_2 , де ОСОБА_8 за вимогою обвинуваченого зняв за допомогою картки 150 гривень зі свого банківського рахунку і передав їх ОСОБА_9 .

В результаті злочинних дій ОСОБА_9 неповнолітньому ОСОБА_8 були заподіяні тілесні ушкодження синці не обличчі в області вилиці зліва і на правому колінному суглобі, крововилив на слизовій оболонці правої щоки, які згідно з висновком експерта № 4831 від 17.11.2014 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Своїми діями ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, яке кваліфікується як умисне відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

В судовому засіданні ОСОБА_9 визнав свою провину, пояснив, що в ніч на 16 листопада 2014 року він розважався в компанії приятелів, а під ранок зустрівся з компанією неповнолітніх юнаків, серед яких був і ОСОБА_8 . Маючи бажання продовжити розваги і купити алкогольних напоїв, він попросив у ОСОБА_8 грошей, але той відмовив. Тому він декілька раз вдарив потерпілого в обличчя, а також ногою по нозі, забрав кредитну картку, взяв його за руку і повів до найближчого банкомату. Там ОСОБА_8 зняв зі свого рахунку 150 гривень, які віддав йому.

Вина обвинуваченого повністю підтверджується:

поясненнями потерпілого ОСОБА_8 , який пояснив, що ОСОБА_9 разом зі своїми приятелями підійшли до нього, коли він з друзями ОСОБА_10 і ОСОБА_11 - сиділи біля Гідроенергетичного коледжу. ОСОБА_9 став вимагати грошей, декілька раз вдарив його рукою в обличчя, ногою по правому коліну, забрав з кишені студентський квиток і банківську карту, а потім за руку повив його до банкомату, де примусив зняти з рахунку і передати йому 150 гривень, після чого відпустив його, повернувши картку та студентський білет;

аналогічними поясненнями свідків: ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 ;

поясненнями законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 про те, що про злочин, вчинений відносно її неповнолітнього сина, вона дізналась з його слів ввечері 16 листопада 2014 року і негайно звернулась в міліцію, написавши відповідну заяву;

заявою про вчинення кримінального правопорушення.

При визначенні покарання суд враховує, як обставини, що пом`якшують покарання: неповнолітній вік обвинуваченого, щире каяття, сприяння органам досудового слідства, відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди.

З урахуванням всіх обставин справи, характеристики обвинуваченого, ставлення до вчиненого злочину, суд вважає можливим і необхідним призначити ОСОБА_9 покарання з іспитовим строком відповідно до ст. 104 КК України.

Цивільний позов в судовому засіданні не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 373, 374, 394,474, 475 КПК України, суд

засудив:
ОСОБА_9 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України, та призначити йому покарання чотири роки позбавлення волі.

У відповідності зі ст. 104 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю два роки.

Застосувавши до засудженого ОСОБА_9 ст. 76 КК України зобов`язати його:

1.повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

2.періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції;

3.не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід залишити засудженому особисте зобов`язання до набрання вироком законної сили.

На вирок протягом 30 днів може бути подана апеляційна скарга в Запорізький апеляційний суд.

Суддя: ОСОБА_1