Справа
№ 1-5/2007року
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2007 року Місцевий
Корюківський районний суд Чернігівської області в складі

головуючого судді - Корха О.І.

при секретарі - Бурій Г.В., Осипенко Лі.

з участю прокурора - Жогалко Н.Б.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м. Корюківка кримінальну справу по
обвинуваченню: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, українця,
уродженця та мешканця АДРЕСА_1, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не
одруженого, не працюючого, військовозобов'язаного, раніше судимого 1.06.2005
року Деснянським районним судом м. Чернігова
за ч.2 ст.293, ч.4 ст.294, ст.ст.70,76 КК України до 3 років позбавлення волі з
випробуванням на 2 роки, в скоєнні злочинів, передбачених ч.З ст. 185 КК
України;

ОСОБА_2, - ІНФОРМАЦІЯ_2 народження,
уродженця АДРЕСА_2, українця, громадянина України, освіта середня, не
одруженого, не працюючого, не військовозобов'язаного, раніше судимого
21.06.2005 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ст.15, ч.З
ст.185,76 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням на 1 рік; 19.04.2006 року Семенівським районним судом
Чернігівської області за ч.І ст.122 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення
волі з випробуванням, в скоєнні злочинів, передбачених ч.З ст. 185 КК України; ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 народження, українця,
громадянина України, уродженця АДРЕСА_3,
освіта середня, не працюючого, не одруженого, не військовозобов'язаного,
раніше не судимого, в скоєнні злочинів, передбачених ч.З ст. 185 , ч. 1 ст. 186
КК України,

встановив:

8 листопада 2005 року близько 22 години в АДРЕСА_6, Корюківського району, ОСОБА_1, за попередньою
змовою з ОСОБА_2, з метою скоєння крадіжки, прибули до господарства гр. ОСОБА_4, де скориставшись незачиненими на замок
дверима, проникли до приміщення
господарського хліву, звідки таємно, викрали коня вартістю 4500 гривень,
належного ОСОБА_4

24 вересня
2006 року близько 21 години в АДРЕСА_6, ОСОБА_1, за попередньою змовою з ОСОБА_2, та ОСОБА_3, повторно, з метою скоєння
крадіжки, прибули до господарства ОСОБА_4, де шляхом злому навісних замки на
вхідних дверях, проникли до приміщення
господарського хліву, звідки таємно викрали кобилу, вартістю 4100 гривень, належну
ОСОБА_4.

28 березня 2006 року, близько 11 години в с Оніщенки, Прилуцького району, ОСОБА_3, перебуваючи в АДРЕСА_4 у ОСОБА_5, шляхом вільного доступу,
відкрито викрав гроші в сумі 1370 гривень, належні ОСОБА_5

Допитаний по
справі в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчинених злочинах, передбачених ст.185 ч.З КК України визнав
повністю та показав, що на початку 2005 року, він разом зі своїм товаришем
ОСОБА_2 знаходилися в АДРЕСА_5 у його бабусі. ОСОБА_2запропонував скоїти крадіжку коня в АДРЕСА_6 у його дідуся, щоб потім продати. На дану пропозицію він
погодився і разом з ОСОБА_2сівши в автобус поїхали в АДРЕСА_7, Корюківського
району, З АДРЕСА_7 вони
пішки пішли в АДРЕСА_6.
Прийшовши в село на дворі вже було темно. Вони підійшли до сараю і ОСОБА_2пішов в середину, а він залишився
на дорозі. Через деякий час ОСОБА_2повернувся та привів із собою коня на
мотузці, яку вони принесли із собою. Потім вони повели коня в АДРЕСА_5та сховали його в нежилому будинку. Наступного
дня вони попросили жителя АДРЕСА_5 ОСОБА_6допомогти
здати коня та пообіцяли йому 50 гривень. На дану пропозицію ОСОБА_6 погодився та знайшов осіб, які скуповували худобу. Дані
м'ясники придбали в них коня за 1200 гривень. ОСОБА_6 вони дали 50 гривень, а
решту грошей витратили в м. Чернігові на власні потреби. Про те, що кінь
крадений ОСОБА_6 вони не сказали.

На початку вересня 2006 року він разом з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 знаходились в АДРЕСА_5 у його бабусі. Під час розмови
ОСОБА_2 запропонував скоїти крадіжку коня у
його родичів в АДРЕСА_6, Корюківського району. Вони
погодились. Щоб викрасти коня вони з собою взяли мотузку. Прийшовши в село, ще було
видно, тому вони чекали в лісі доки не стемніло. Після цього вони пішли до
господарства куди повів їх ОСОБА_2ін
залишився на вулиці, а ОСОБА_2та ОСОБА_3пішли у двір і через деякий час
повернулися та привели коня, як потім стало відомо кобилу. Вони знову лісом
повели кобилу в АДРЕСА_5 та сховали. Через декілька
днів ОСОБА_2та ОСОБА_3пішли в м. Семенівка, щоб знайти покупця на кобилу.
Більше він ОСОБА_2та ОСОБА_3не бачив, грошей за кобилу не отримував. 28.09.2006
року до нього в АДРЕСА_5 приїхали працівники міліції з Корюківського РВ
УМВС, яким він розповів про крадіжку коней. Потім він дізнався, що коні яких він викрав в АДРЕСА_6 належали ОСОБА_4. В скоєному злочині він щиро розкаюється. Позов визнає повністю. Покази дані під час
досудового слідства підтримує.

Допитаний в
судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину у вчинених злочинах,
передбачених ст,185 ч.З КК України визнав повністю, та показав що все було так
як стверджував ОСОБА_1 Він запропонував тому скоїти
крадіжку коня з господарства свого нерідного діда ОСОБА_4 вАДРЕСА_6 В
селі він зайшов до сараю і вивів коня. Коня привели в АДРЕСА_5 і потім здали
за допомогою ОСОБА_6особам, що скуповують
худобу. Отримали за коня 1200 гривень. ОСОБА_6 дали 50 гривень, а решту з ОСОБА_1 витратили на свої потреби в
м.Чернігїв. На початку вересня 2006 року він запропонував ОСОБА_1 і ОСОБА_3викрасти коня з господарства ОСОБА_4. Разом
прийшли в АДРЕСА_6, коли стемніло прийшли до господарства ОСОБА_4. ОСОБА_1 знайшов
металевий прут і він з ОСОБА_3 пішли до сараю, а ОСОБА_1 залишився на вулиці. ОСОБА_3 за допомогою прута відірвав замки на дверях
сараю. Вони вивели коня на вулицю. Втрьох привели коня в АДРЕСА_5 де сховали
викраденого коня. Наступного дня вони разом з ОСОБА_3 пішли в м. Семенівка, щоб знайти кому продати коня. В м. Семенівка
вони знайшли чоловіка на ім'я ОСОБА_7, який погодився придбати в
них коня, як потім з'ясувалось кобилу, та спитав звідки в вона в них. Вони відповіли, що кобила їхньої бабусі. ОСОБА_7 дав їм
вантажний автомобіль і вони разом з водієм поїхали в АДРЕСА_5, де завантажили кобилу та повернулися назад в м.
Семенівка. При зважуванні кобили, вага склала 420 кг. За кобилу вони отримали 1800 гривень. ОСОБА_3 дав йому 600 гривень,
а решту залишив собі. Коли затримали працівники міліції він
розповів про скоєні крадіжки коней. Позов визнає. Підтримує свої покази дані
під час досудового слідства.

Допитаний в
судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину у вчинених злочинах, передбачених ст.185 ч.З , ст.186 ч.І КК
України визнав повністю та показав, що 28 березня 2006 року він знаходився у
своїх батьків в АДРЕСА_8. Він вирішив сходити до свого
знайомого ОСОБА_8, який мешкає в АДРЕСА_9. Разом з ним до ОСОБА_8 пішов його
знайомий ОСОБА_9, якому він повідомив, що
треба забрати деякі речі. Прийшовши до господарства ОСОБА_8 він постукав у двері, відчинила ОСОБА_5. Він
спитав де чоловік, на що вона відповіла, що на роботі та хотіла зачинити
двері. Він натиснув на двері та відштовхнув ОСОБА_5 і зайшов в середину
будинку, а ОСОБА_9 залишився на вулиці. В
будинку він пішов до спальні, а ОСОБА_5 пішла за ним. В спальній кімнаті він
побачив шафу на поличці якої лежала упаковка жіночих гігієнічних прокладок в
якій лежали гроші і він вирішив їх забрати.
Забравши гроші він почав виходити з будинку, але ОСОБА_5 побачила, що він
забрав гроші і почала просити
повернути їй хоч частину грошей. Він витягнув з кишені гроші та дав частину
ОСОБА_5, а решту забрав собі і вийшов з будинку та забравши ОСОБА_9 пішов. Коли
він забирав гроші, то ОСОБА_9 цього
не бачив і не чув. Він перерахував гроші, які забрав у ОСОБА_5, сума склала
1370 гривень.

На початку вересня 2006 року ОСОБА_1 запросив його і ОСОБА_2 поїхати до
його бабусі в АДРЕСА_5. Він погодився. Під час розмови ОСОБА_1 запропонував скоїти крадіжку худоби та продати. Він з
ОСОБА_2 погодились. ОСОБА_2казав, що можна
скоїти крадіжку худоби в АДРЕСА_6 у його діда. Взявши мотузок втрьох пішли в АДРЕСА_6. ОСОБА_2 привів їх до дому ОСОБА_4. ОСОБА_1 знайшов металевий прут і віддав його йому з ОСОБА_2м. Він
і ОСОБА_2 пішли до сараю. Він відірвав на дверях замки , ОСОБА_2 зайшов до
сараю і вивів кобилу. Кобилу привели в АДРЕСА_5, сховали, вирішили її
продати. Він з ОСОБА_2 пішли в м.Семенівка, знайшли
чоловіка на ім.»я ОСОБА_7 і запропонували купити кобилу. Сказали, що вона належить
їхній бабі. ОСОБА_7 погодився, дав їм вантажку машину на яку вони погрузили кобилу та
привезли в м.Семенівка. ОСОБА_7 їм дав за кобилу
1800 гривень. Він дав ОСОБА_2 600 гривень. Потім поїхали в м. Корюківка,
відпочивали в барі. Потім їх затримала
міліція і він розповів про скоєння крадіжок. Гроші він витратив на власні
потреби. В скоєних злочинах він щиро розкаюється. Позови потерпілих він
визнає повністю. Свідчення дані під час до судового слідства підтримує.

Крім показань підсудних та повного визнання ними своєї вини їхня вина
повністю доведена іншими зібраними по справі доказами, а саме;

Допитаний по справі як потерпілий
ОСОБА_4в судовому засіданні пояснив, що приблизно
у 2000 році він разом зі своїм сусідом ОСОБА_10придбав собі коня сірої масті для роботи по господарству за 1600 гривень. Даний
кінь стояв в господарському хліві на проти його будинку, двері хліва на замок не зачинялись. В 2005 році в
листопаді, приблизно 8-9 числа він прийшов до сараю та виявив, що кінь зник. Разом з сусідом вони почали шукати
коня, але не знайшли і повідомили про крадіжку до Корюківського РВ УМВС. Коня знайдено не було. У травні 2006
року вони знову разом з сусідом ОСОБА_10 та його дружиною придбали в господарство кобилу, червоної масті з
білою лисиною на лобі та білими плямами. Дану кобилу знову поставили до
господарського хліва напроти його будинку і двері хліва зачинили на два навісні
замки. За дану кобилу вони віддали 3800
гривень та 200 гривень за доставку. 24.09.2006 року він поставив кобилу до
хліва та зачинив двері. Наступного дня 25.09.2006 року близько 6 години
30 хвилин він пішов випускати кобилу, але виявив,
що зірвані замки на дверях і немає кобили. Він спитав у ОСОБА_10, але той відповів, що кобили не брав. Вони почали шукати кобилу, але не знайшли і про крадіжку
повідомили до Корюківського РВ УМВС. Через деякий час йому повідомили, що крадіжку скоїли ОСОБА_3, ОСОБА_2та ОСОБА_1. Кобилу йому повернули
додому. Також він дізнався, що ОСОБА_2та ОСОБА_1 викрали коня з його господарства у 2005 році. До підсудних
в нього є матеріальні та моральні претензії. А саме він просить стягнути з
підсудних ОСОБА_2 та ОСОБА_1а за першого викраденого коня 4500
гривень та моральну шкоду з трьох підсудних 1500 гривень. Він дуже
переживав втрату коней, і все це відобразилось на його здоров».

Допитаний по справі в якості свідка ОСОБА_10в судовому засіданні пояснив,
що в листопаді 2005 року його сусід ОСОБА_4 сказав
йому, що в нього пропав з хліва кінь. Вони коня всюди шукали, але не знайшли. В травні 2006 року вони з ним купили кобилу
за 3800 гривень і стояла вона в сараї ОСОБА_4. 25 вересня 2006 року ОСОБА_4
йому повідомив, що пропала кобила, замки з дверей зірвані. Вони шукали кобилу
по лісу, але не знайшли. ОСОБА_4 про крадіжку заявив
до міліції. Після кобилу знайшли та повернули ОСОБА_4.

Допитаний по справі в якості свідка ОСОБА_11в судовому засіданні пояснив,
що 27 вересня 2006 року йому зателефонував ОСОБА_7, у якого він працює водієм і
сказав, щоб він приїхав до нього автомобілем. Сказав, що треба
проїхати в АДРЕСА_5 за конем. Він приїхав в центр
міста, де його чекав ОСОБА_7 і два хлопці:
ОСОБА_3 і ОСОБА_2. З ними він поїхав в АДРЕСА_5. Підсудні сказали, що кінь
належить їх бабусі і вона хоче його продати. Кобилу
завантажили в автомашину і привезли в м.Семенівка, де зважили - вага була 420
кг. ОСОБА_7 розрахувався з хлопцями і кобилу він кобилу завів до сараю. 28
вересня ОСОБА_7 йому сказав, що приїхали робітники
міліції за кобилою, бо вона крадена. Через декілька днів кобилу він відвіз в АДРЕСА_6 господарю.

Допитаний по
справі в якості свідка ОСОБА_7в судовому засіданні пояснив, що 27 вересня 2006
року підсудні ОСОБА_3 і ОСОБА_2 запропонували йому купити в них коня. Сказали,
що кінь належить їх бабусі і вона хоче його
продати. Він погодився купити коня і направив свого водія ОСОБА_11з хлопцями в АДРЕСА_5
за конем. ОСОБА_11привіз кобилу червоної масті. Зважили кобилу і її вага склала
420 кілограмів. Підсудним він заплатив за кобилу 1800 гривень. Наступного дня
приїхали до нього працівники міліції і він дізнався, що кобила крадена.
Розповів звідки кобила в нього з»явилась.

В зв'язку з
неявкою до суду потерпілої ОСОБА_5, свідків ОСОБА_12, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9 в судовому засіданні за згодою з іншими
учасниками процесу було оголошено їх покази дані ними під час до
судового слідства.

Крім показань свідків вина підсудних доведена
також матеріалами справи, а саме:

даними протоколу огляду місця події від 28.03.2006 року
згідно якого було встановлено факт відкритого
викрадення майна ОСОБА_5 в АДРЕСА_4; а. с. ( 8 ) т.1 даними протоколу огляду місця події від
09.11.2005 року, згідно якого було встановлено факт викрадення коня належного ОСОБА_4 в АДРЕСА_6 Корюківського району з господарства
ОСОБА_13; а. с. (57-58) т.1 даними протоколу огляду місця події від 11.11.2005
року згідно якого було встановлено в кварталіНОМЕР_1 Корюківського лісництва на
ділянці лісу розміщеній за 7 кілометрів
від АДРЕСА_6 останки загиблої тварини
схожої на коня ; а. с. (62-63) т.1 даними протоколу огляду місця події
від 28.09.2006 року згідно якого було встановлено факт викрадення кобили належної ОСОБА_4 в АДРЕСА_6 Корюківського району
з господарства ОСОБА_13; а. с. ( 71-72) т.1

даними протоколу виявлення та вилучення від 28.09.2006
року, згідно якого у кармані штанів

джинси ОСОБА_2 працівниками міліції було знайдено та
вилучено 60 гривень купюрами по 20 гривень,
які як пояснив ОСОБА_2. він отримав від чоловіка на ім'я

ОСОБА_7 за те,
що продав йому кобилу; (а.с.80) т.1 даними
протоколу виявлення та вилучення від 28.09.2006 року, згідно якого у задньому
правому кармані штанів
ОСОБА_3працівниками міліції було знайдено та вилучено гроші : п'ятдесят гривень - 3 купюри, двадцять гривень - 2 купюри, десять гривень - 1 купюра, дві гривні
- 8 купюр, одна гривня - 4 купюри, які Як пояснив ОСОБА_3він отримав від
чоловіка на ім'я ОСОБА_7 за в м. Семенівна за продаж кобили; (а.с.81) т.1

За таких
обставин, суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_1доведена повністю і його дії кваліфікуються судом ст.185 ч.З КК України, як
повторна крадіжка чужого майна, за попередньою змовою групою осіб,
поєднана з проникненням в приміщення.

Визначаючи вид та міру покарання підсудному ОСОБА_1. суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу підсудного, який характеризується позитивно за
місцем проживання, повністю визнав вину, раніше
засуджений, судимість в установленому порядку не знята і не погашена.

Обставин, що
обтяжують покарання підсудного ОСОБА_1не
встановлено судом. Ті обставини як такі, що
обтяжують покарання ОСОБА_1, вказані органом досудового слідства - скоєння
злочину повторно, та за попередньою
змовою в групі осіб вже враховані, як кваліфікуючі ознаки ст.185 ч.З КК України
і не можуть прийматись судом.

Суд враховує
обставини як такі, що пом'якшують покарання ,є щире каяття та активне сприяння
розкриттю даних злочинів підсудним.

За таких
обставин, суд вважає, що підсудному ОСОБА_1
необхідно спочатку призначити покарання за
скоєння злочинів передбачених ст.185 ч.З КК України(по епізодам за період з 8
листопада 2005 року по 24 вересня 2006 року) у вигляді позбавлення волі.
Після на підставі ст.71 КК України ОСОБА_1
необхідно частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком
Деснянського районного суду м. Чернігова від
06 вересня 2005 року та остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення
волі на певний строк.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 слід змінити в судовому засіданні з
підписки про невиїзд на взяття під варту і до набрання вироком законної сили
утримувати його в 3130 32 м. Н.Сіверський.

За таких
обставин, суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_2. доведена повністю і його дії кваліфікуються судом ст.185 ч.З КК України, як
повторна крадіжка чужого майна, за попередньою змовою групою осіб,
поєднана з проникненням в приміщення.

Визначаючи вид та міру покарання підсудному ОСОБА_2. суд приймає до уваги
ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу підсудного, який характеризується
позитивно за місцем проживання, повністю визнав вину, раніше засуджений, судимість в установленому порядку не знята і не
погашена.

Обставин, що
обтяжують покарання підсудного ОСОБА_2. не встановлено судом. Ті обставини як такі, що обтяжують покарання ОСОБА_2.., вказані
органом досудового слідства скоєння злочину повторно, та за попередньою змовою
в групі осіб вже враховані, як кваліфікуючі ознаки ст.185 ч.З КК України і не
можуть прийматись судом.

Суд враховує
обставини як такі, що пом'якшують покарання ,є щире каяття та активне сприяння
розкриттю даних злочинів підсудним.

За таких обставин, суд вважає, що підсудному ОСОБА_2необхідно спочатку
призначити покарання за скоєння злочину передбаченого ст.185 ч.З КК України (по
епізоду за період 8 листопада 2005 року) у вигляді позбавлення
волі на певний строк. Після на підставі ст.70 ч.4 КК України ОСОБА_2необхідно
зарахувати покарання відбуте частково за попереднім вироком Семенівського районного суду від 19 квітня 2006 року та
остаточно призначити покарання за сукупністю злочинів у вигляді позбавлення волі. Після цього підсудному
ОСОБА_2необхідно призначити покарання за скоєння злочину передбаченого ст.185 ч.З КК України (по епізоду за період з 24 вересня 2006 року ) у вигляді
позбавлення волі на певний строк. Після цього на підставі ст.71 КК України
ОСОБА_2необхідно частково приєднати не
відбуту частину покарання за попереднім вироком Семенівського районного суду
від 19 квітня 2006 року та остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення
волі на певний строк.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2необхідно залишити попередню утримання в СІЗО, зарахувавши підсудному в строк відбуття покарання з
моменту затримання його в скоєнні вказаних злочинів (з 2 жовтня 2006
року).

За таких обставин, суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_3 доведена повністю
і його дії кваліфікуються судом ст.. 186 ч.І та ст.185 ч.З КК України, як відкрите викрадення
чужого майна та як повторна крадіжка чужого
майна, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням в приміщення.

Визначаючи вид та міру покарання
підсудному ОСОБА_3 суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу підсудного, який
характеризується позитивно за місцем проживання, повністю визнав вину,
раніше не засуджений.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного ОСОБА_3не встановлено судом. Ті
обставини як такі, що обтяжують покарання ОСОБА_3» вказані органом досудового
слідства скоєння злочину повторно, та за попередньою змовою в групі осіб вже
враховані, як кваліфікуючі ознаки ст.185 ч.З КК України і не можуть прийматись
судом.

Суд враховує
обставини як такі, що пом'якшують покарання ,є щире каяття та активне сприяння
розкриттю даних злочинів підсудним.

За таких
обставин, суд вважає, що підсудному ОСОБА_3необхідно спочатку призначити покарання за скоєння злочинів
передбачених ст.186 ч.І та ст.185 ч.З КК України (по епізоду за період 24
вересня 2006 року) у вигляді позбавлення волі за кожен злочин окремо. Після
цього підставі ст.70 ч. І КК України
ОСОБА_3необхідно призначити покарання за сукупністю злочинів ст.185 ч.З КК України (по епізоду за період 24 вересня 2006
року) та ст.186 ч. І КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням та остаточно
призначити покарання за сукупністю злочинів у вигляді позбавлення волі
на певний строк.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3необхідно залишити попередню утримання в
СІЗО, зарахувавши підсудному в строк відбуття покарання з
моменту затримання його в скоєнні вказаних злочинів ( з 2 жовтня 2006
року).

Вирішуючи питання про цивільні позови суд вважає за необхідне вказані
позови задовольнити в повному об'ємі так , як по справі доведено спричинення підсудними
даними злочинами потерпілим матеріальної та моральної
шкоди на суми вказані в даних позовах. Окрім цього самі підсудні позови визнали
і не заперечують в їх задоволенні
судом. З підсудних також підлягають стягненню витрати на правову допомогу
потерпілого ОСОБА_4-

Речові докази:
упаковка з під гігієнічних прокладок «Онлі Ю» в катронній коробці, що
зберігається в кімнаті для збереження речових доказів Прилуцького МРВ УМВС
необхідно знищити після набрання даним вироком
законної сили, кобилу, яка знаходиться на збереженні у потерпілого ОСОБА_4
необхідно залишити у користуванні потерпілого ОСОБА_4, грошові купюри -
три номіналом по 20 гривень за номерами БМ-6752911,
БТ-8069847ДК-5312476, чотири номіналом 1 гривня за номерами ВЙ-0326987,
ИС-1242177,ИЙ9175661, ВЙ-5774283, вісім номіналом по 2 гривні за номерами
ЖС-6975737, ЕЙ-8387625, ЗМ-7781306, АН-0181064, ЕЙ-9567987, ЖН-6350878,
ЗК-3347212, АЙ-9050260, одну номіналом 10 гривень за номером ЄК-0102214, дві номіналом по 20 гривень за номерами ЩБ-3259309,
АС-1832685, три номіналом по 50 гривень за номерами ДР-7756031, ДК-7594814, ДП-3739705, які зберігаються
в Корюківському РВ УМВС необхідно після набрання вироком законної сили
відповідно ст.81 КПК України передати в доход держави.

На підставі
вище викладеного, керуючись ст. ст. 323,324 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним за ст.185 ч.З КК України
(по епізодам за період з 8 листопада 2005 року по 24 вересня
2006 року) і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на -З ( три)
роки.

На підставі ст.71 КК України ОСОБА_1 частково приєднати не відбуту
частину покарання за попереднім вироком
Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 вересня 2005 року та остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк
3 (три) роки 2 (два місяці).

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 слід змінити в залі судового засідання
з підписки про невиїзд на взяття під варту і до
набрання вироком законної сили утримувати його в ЗІЗО 32 м. Н.Сіверський.

Визнати ОСОБА_2
винним за ст.185 ч.З КК України (по епізоду за період 8 листопада 2005 року) і призначити йому покарання у виді позбавлення
волі строком на - 3 (три ) роки.

На підставі
ст.70 ч.4 КК України ОСОБА_2зарахувати покарання відбуте частково за попереднім вироком Семенівського районного суду від
19 квітня 2006 року та остаточно призначити
покарання за сукупністю злочинів у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три)
роки один місяць.

ОСОБА_2 визнати винним та призначити покарання за ст.185 ч.З КК України (по епізоду за період 24 вересня 2006 року ) у
вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки .

На підставі ст.71 КК України ОСОБА_2частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком Семенівського
районного суду від 19 квітня 2006 року та остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 ( три ) роки 3 (
три місяці).

Міру
запобіжного заходу ОСОБА_2залишити попередню утримання в СІЗО, зарахувавши підсудному в строк відбуття покарання з моменту
затримання його в скоєнні вказаних злочинів ( з 2 жовтня
2006 року).

Визнати ОСОБА_3
винним за ст.186 ч.І КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення
волі строком на -1 (один ) рік.

Визнати ОСОБА_3 винним за ст.185 ч.З КК України (по епізоду за період 24 вересня 2006 року ) і призначити йому покарання у виді
позбавлення волі строком на - 3 (три ) роки.

На підставі
ст.70 ч.І КК України ОСОБА_3призначити покарання за сукупністю злочинів (по епізодам за період з 24 березня 2006 року по 24
вересня 2006 року) шляхом поглинання менш
суворого покарання більш суворим покаранням та остаточно призначити покарання
за сукупністю злочинів у вигляді позбавлення волі строком - 3 ( три )
роки.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3залишити попередню утримання в СІЗО, зарахувавши підсудному в строк відбуття покарання з
моменту затримання його в скоєнні вказаних злочинів ( з 2 жовтня 2006
року).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_51370 ( одну тисячу триста сімдесят) гривень в відшкодування матеріальної шкоди
завданої злочином.

Стягнути з
ОСОБА_2, ОСОБА_1 в
солідарному порядку на користь ОСОБА_4 4500 ( чотири тисячі п'ятсот) гривень в
відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином.

Стягнути з
ОСОБА_3 , ОСОБА_2, ОСОБА_1 в
солідарному порядку на користь ОСОБА_4 1500 ( одну тисячу п'ятсот) гривень в
відшкодування моральної шкоди завданої злочином та 50 ( п'ятдесят ) гривень
витрат на правову допомогу.

Речові докази:
упаковка з під гігієнічних прокладок «Онлі Ю» в катронній коробці, що
зберігається в кімнаті для збереження речових доказів Прилуцького МРВ УМВС
знищити після набрання даним вироком законної
сили, кобилу, яка знаходиться на збереженні у потерпілого ОСОБА_4 залишити у
користуванні потерпілого ОСОБА_4,
грошові купюри - три номіналом по 20 гривень за номерами БМ- 6752911, БТ-8069847,АК-5312476, чотири номіналом 1 гривня за
номерами ВЙ-0326987, ИС-1242177,ИЙ9175661, ВЙ-5774283, вісім номіналом по 2 гривні за номерами
ЖС-6975737, ЕЙ-8387625, ЗМ-7781306, АН-018Ю64, ЕЙ-9567987, ЖН-6350878,
ЗК-3347212, АЙ-9050260, одну номіналом 10 гривень за номером ЄК-0102214, дві
номіналом по 20 гривень за номерами ЩБ-3259309, АС-1832685, три номіналом по 50
гривень за номерами ДР-7756031, ДК-7594814, ДП-3739705, які зберігаються в
Корюківському РВ УМВС після набрання вироком законної сили відповідно ст.81 КПК
України передати в доход держави.

Вирок може бути оскаржено протягом
15 діб до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляції до місцевого
Кортоківського районного суду.