АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

Справа № 11-кп/796/831/2015 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження №00000007 щодо ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 та ч. 1 ст. 205 КК України, за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Голосіївського району м. Києва ОСОБА_8 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 01 квітня 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 01 квітня 2015 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000007 щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 та ч. 1 ст. 205 КК України повернуто прокурору.
Як зазначено в ухвалі суду, вказаний обвинувальний акт складений без додержання вимог ст. 291 КПК України, оскільки формулювання обвинувачення не відповідає викладеним фактичним обставинам кримінального правопорушення та правовій кваліфікації вчиненого кримінального правопорушення, зокрема у викладі фактичних обставин слідчі органи зазначили про вступ ОСОБА_7 у злочинну змову з невстановленими слідством особами, проте при кваліфікації його дій, які виразились у фіктивному підприємництві, тобто придбанні суб`єкта підприємницької діяльності (юридичної особи) з метою прикриття незаконної діяльності, не вказали таку кваліфікуючу ознаку як «вчинення злочину попередню змову групою осіб».
За висновками суду першої інстанції, обвинувальний акт також містить неконкретний та непослідовний виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, який прокурор вважав встановленими, а саме в частині обставин, які підлягають доказуванню кримінальному провадженні, визначених в ст. 91 КПК України, про що раніше вказувалось і у попередніх судових рішеннях, якими прокурору був повернутий і обвинувальний акт від 29.05.2014 року.
Крім того в обвинувальному акті відсутні дата його складання та затвердження; у реєстрі матеріалів досудового розслідування не міститься жодних відомостей щодо того, що із матеріалів кримінального провадження за №0000007 виділялись які-небудь матеріали відносно невстановленої слідство особи, відсутні відомості щодо усунення недоліків та невідповідності вимогам КПК України попередньо складеного обвинувального акту.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, прокурор в апеляційні скарзі просить скасувати ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 01.04.2015 року та призначити судовий розгляд на підставі даного обвинувального акту відносно ОСОБА_9 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 та ч. 1 ст. 205 КК України.
Свої апеляційні вимоги прокурор обґрунтовує тим, що суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону. При цьому апелянт вважає, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 складений у відповідності до вимог ст. 291 КПК України та реєстр матеріалів досудового розслідування містить в собі всі відомості, перераховані у ч. 2 ст. 109 КПК України. Крім того апелянт зазначає, що в порушення судом ст. 314 КПК України, суд у підготовчому судовому засіданні фактично вдався в оцінку доказів та вирішував питання про доведеність винуватості обвинуваченого.

Розглянувши справу у відсутність обвинуваченого, який на даний час перебуває у місцях позбавлення волі, про день та час розгляду провадження був повідомлений у встановлений законом спосіб, про що маються відповідні розписки, та заяв чи клопотань про його участь в апеляційному розгляді не надавав, заслухавши доповідь судді; доводи прокурора, який не підтримав апеляційну скаргу прокурора у провадженні та просив відмовити в її задоволенні, вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали з обвинувальним актом та обговоривши доводи апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Вичерпні вимоги до обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування викладені в ст. 291 КПК України. Зокрема в п. 5. ч. 1 цієї статті зазначено, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Проте ці вимоги закону слідчими органами фактично не виконані.

На думку колегії суддів, з огляду на зміст викладених в обвинувальному акті подій та юридичної кваліфікації дій ОСОБА_7 , визначеної органами досудового розслідування, висновки суду першої інстанції про те, що в акті не вказано фактичних обставин та не сформульовано у відповідності до цих обставин обвинувачення у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 та ч. 1 ст. 205 КК України.
Так, встановивши під час досудового розслідування та вказавши у фактичних обставинах справи, що ОСОБА_7 діяв за попередньою змовою групою осіб, при визначенні правової кваліфікації дій обвинуваченого, такої кваліфікуючої ознаки не зазначив, що свідчить про невідповідність формулювання обвинувачення та кваліфікації дій обвинуваченого встановленим фактичним обставинам справи.

Крім того, як правильно зазначив суд першої інстанції слідчі органи після повернення для усунення недоліків обвинувального акту від 29.05.2014 року, після повторного направлення обвинувального акту відносно ОСОБА_7 , який був затверджений 27.02.2015 року, допущені порушення, про які було зазначено в ухвалі Голосіївського районного суду м. Києва від 27.06.2014 року, залишеної без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 14.08.2014 року, не усунув.
Більш того, колегією суддів під час даного апеляційного розгляду було встановлено, що у травні 2014 року у попередньому обвинувальному акті ОСОБА_7 обвинувачувався у вчиненні інкримінованого йому злочину стосовно товариств «Базіс Груп», «Деста Союз» та «Юпітер Інвест», проте в обвинувальному акті фактичні обставини, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація дій ОСОБА_7 викладена лише стосовно ТОВ «Базіс Груп». При цьому реєстр матеріалів досудового розслідування взагалі не містить будь-яких відомостей щодо кримінального провадження стосовно інших товариств.

За таких обставин, доводи прокурора в апеляційній скарзі про необґрунтованість висновків суду першої інстанції в цій частині є безпідставними та задоволенню не підлягають, оскільки відсутність посилань на такі фактичні обставини, унеможливлює судовий розгляд справи відповідно до визначеної слідчим юридичної кваліфікації дій обвинуваченого.

Також судом першої інстанції обґрунтовано вказано і на інші порушення закону, що були допущені слідчим та прокурором при складанні обвинувального акту від 27.02.2015 року, а саме про те, що:
- в його тексті відсутні дати складання та затвердження обвинувального акту;

- в реєстрі матеріалів не зазначені будь-які відомості щодо виділення в окреме провадження матеріалів стосовно інших або невстановлених слідством осіб.

Будь-яких інших доводів стосовно необґрунтованості ухвали суду, які б могли бути визнані підставами для скасування судового рішення, прокурором в апеляційній скарзі наведено не було.

А тому, суд апеляційної інстанції, вважаючи законною та обґрунтованою ухвалу суду від 01.04.2015 року, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Голосіївського району м. Києва ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 01 квітня 2015 року про повернення обвинувального акту з додатками у кримінальному провадженні №0000007 щодо ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 та ч. 1 ст. 205 КК України, прокурору без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4