Справа № 643/1127/15-к
провадження №1-кп/643/291/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.03.2015 року м. Харків
Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0000134 від 11.01.2015 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Куп`янськ Харківської області, українця, громадянина України, маючого середню освіту, розлученого, не працюючого, раніше судимого: 11.03.2001 року Московським районним судом м. Харкова за ч.3 ст. 140, ч.1 ст. 145, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до позбавлення волі на три роки, на підставі ст. 45 КК України (в редакції 1960 року), звільнений від відбування покарання на три роки, штраф 680 грн., 21.02.2003 року Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.5 ст. 185, ст.ст. 70, 71 КК України до семи років шести місяців позбавлення волі, звільнений 08.09.2009 року умовно-достроково на строк 5 місяців 2 дні згідно з постановою Жовтневого районного суду м. Харкова 31.08.2009 року, Московським районним судом м. Харкова 13.01.2015 року за ч.2 ст. 185 КК України до двох років позбавлення волі, ст. 75 КК України іспитовий строк один рік; 28.01.2015 року Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185 КК України до двох років позбавлення волі, ст.. 75 КК України іспитовий строк два роки, що зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
09.01.2015 року, близько 19-00 години, перебуваючи на території стоянки гаражного кооперативу по вул. Механізаторській, 2-а в м. Харкові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив та мету особистого збагачення, діючи повторно, переліз через паркан та підійшов до автобуса «Ікарус 256», червоного кольору д.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , 1967 р.н., та усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, руками відірвав кришку з багажного відділення, вартістю 243,00 грн., згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №6 від 12.01.2015 року. Після чого ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 243 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся та дав показання, які відповідають обставинам вчинення кримінального правопорушення, встановленим як досудовим розслідуванням, так і судовим розглядом.
За таких обставин, згідно з положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Судом дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікуються як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд приймає до уваги ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, наслідки, які настали від його скоєння, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, його відношення до скоєного правопорушення, та данні про його особистість.
Кримінальне правопорушення, що вчинив обвинувачений, відповідно до ст.12 КК України віднесено до злочинів середньої тяжкості.
Обвинувачений раніше притягався до кримінальної відповідальності, судимість не знята та не погашена в установленому законом порядку, має постійне місця мешкання, де характеризується задовільно. На обліку у лікаря психіатра не перебуває. Як встановлено судом, ОСОБА_4 з жовтня 2012 року перебуває на диспансерному обліку у КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер» з діагнозом: синдром залежності від алкоголю.
При вирішенні питання про вид та міру покарання обвинуваченому суд враховує його щире каяття, та визнає цю обставину, відповідно до ст. 66 КК України такою, що пом`якшує його покарання. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому покарання, в межах санкції статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності, у вигляді позбавлення волі, з урахуванням положень ч.4 ст. 70 КК України, з подальшим його звільненням від відбування призначеного покарання із випробуванням, оскільки його перевиховання та виправлення суд вважає можливими в умовах без ізоляції від суспільства.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до п.9, 10 ст.100 КПК України.
По справі цивільний позов не заявлений.
Судових витрат не має.
Запобіжний захід суд не обирає, оскільки останній не був обраний обвинуваченому в ході досудового розслідування.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на три роки.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворих покарань, призначених ОСОБА_4 за вироком Московського районного суду м. Харкова від 13.01.2015 року та за вироком Московського районного суду м.Харкова від 28.01.2015 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст.. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на три роки.
Згідно ст. 76 КК України покласти на засудженого обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Речовий доказ алюмінієву кришку, яка знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 залишити у його володінні.
Вирок може бути оскаржений через Московський районний суд м. Харкова до апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.
Прокурору, засудженому копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Суддя ОСОБА_1