Справа №705/2169/15-к
1-кп/705/290/15
У Х В А Л А
про повернення обвинувального акта
22 квітня 2015 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області
у складі колегії суддів: головуючої - судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі - ОСОБА_4
з участю прокурора ОСОБА_5
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . потерпілої - ОСОБА_10
представника потерпілої ОСОБА_10 ОСОБА_11
розглянувши у закритому підготовчому засіданні в залі суду м.Умані матеріали кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_6 за ознаками складу злочинів, передбачених ч.2 ст. 187, ч.2 ст. 152, ч.3 ст. 153, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 153 КК України та ОСОБА_7 за ознаками складу злочинів, передбачених ч.2 ст. 187, ч.2 ст. 152, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 153 КК України,
В С Т А Н О В И Л А :
Колегія суддів при з`ясуванні питання щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду прийшла до наступного.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважає, що є достатньо підстав для призначення кримінального провадження до судового розгляду. Обвинувальний акт відповідає вимогам кримінально процесуального законодавства.
В ухвалі, зокрема, зазначено, що в обвинувальному акті не конкретизовано участі кожного із обвинувачених у вчиненні дій, які їм інкримінуються щодо кожного із епізодів їх злочинної діяльності.
Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 27.02.2015 року ухвалу Уманського міськрайонного суду залишено без змін, тобто підтверджено виявлені недоліки обвинувального акту.
Зазначає, що підсумкові процесуальні документи органу досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, неодноразово поверталися судом для усунення виявлених недоліків та порушень норм матеріального та процесуального права.
Так, 25. 05. 2012 р. Уманським міськрайсудом ( суддя ОСОБА_12 ) кримінальну справу відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в порядку ст. 249-1 КПК України (в редакції 1960 р.) направлено прокуророві міста Умані для усунень порушень процесуального законодавства, оскільки, пряма мова : «при проведенні досудового слідства, органом досудового слідства порушені вимоги ст.ст. 223, 228 КПК України, а саме в обвинувальному висновку не зазначені аркуші справи, не наведено доказів винуватості підсудних (порушено вимоги ст. 65 КПК), не конкретизоване пред`явлене обвинувачення. Слідством невірно кваліфіковані відносно обвинувачених склади злочинів, передбачених ст.ст. 152, 153, 187 КК України та не встановлено, в чому саме обвинувачується ОСОБА_6 .. Порушені вимоги ст.ст. 85, 217 КПК України не зазначений час проведення слідчих дій, деякі слідчі дії проводились після ознайомлення потерпілих з матеріалами справи. Позови потерпілих не відповідають вимогам цивільного процесуального законодавства тощо».
Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 30. 11. 2012 р. постанову Уманського міськрайонного суду від 26. 05. 2012 р. залишено без змін, чим підтверджено встановлені недоліки та порушення норм матеріального та процесуального права.

Окрім цього, обвинувальні акти у даному кримінальному провадженні неодноразово поверталися Уманським міськрайсудом, однак недоліки усунуті так і не були.

Вироком Уманського міськрайсуду від 13.05.2014 року ОСОБА_7 та ОСОБА_6 визнано винними у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.187, ч.3 ст. 152, ч.3 ст.15, ч.2 ст. 153 КК України та призначено покарання у виді 10 та 12 років позбавлення волі відповідно.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 28.10.2014 року зазначений вирок було скасовано а справу направлено на новий судовий розгляд. В ухвалі суду апеляційної інстанції, зокрема, було звернуто увагу на ті недоліки, з приводу яких обвинувальні акти поверталися прокурору.

На виконання вище названих судових рішень у справі 31.03.2015 року прокурором м. Умані затверджено новий обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000184 відносно ОСОБА_6 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.187, ч.3 ст. 152, та ч.2 ст.15, ч.2 ст.153 КК України та ОСОБА_7 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.187, ч.3 ст. 152, та ч.2 ст.15, ч.2 ст.153 КК України.

Вважає, що і даний обвинувальний акт складений з порушенням вимог ст. 291 КПК України, оскільки процесуальні недоліки, з приводу усунення яких попередні обвинувальні акти поверталися судом прокурору, не усунуті.

Так, на його думку, формулювання обвинувачення, яке інкримінується ОСОБА_7 щодо вчинення ним статевих злочинів ( ч.3 ст. 152, та ч.2 ст.15, ч.2 ст.153 КК України) взагалі не конкретизоване, не розмежовані дії кожного із обвинувачених, не зазначено, яке саме насильство і в чому конкретно воно полягало, було застосовано до потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_13 при їх зґвалтуванні. Фактично, у формулі обвинувачення за ч.3 ст. 152, та ч.2 ст.15, ч.2 ст.153 КК України як ОСОБА_7 так і ОСОБА_6 зазначено, що відносно потерпілої ОСОБА_10 вони застосували «фізичне насильство, яке виразилось у здушуванні горла, нанесенні численних ударів руками в різні частини тіла, що призвело до струсу головного мозку, забоїв, саден лиця, поверхневих ран лиця, синців правого передпліччя та правої лопатки, закритого перелому носа…, здійснили статевий акт з з останньою», а відносно потерпілої ОСОБА_13 застосували «фізичне насильство, яке виразилось у нанесенні численних ударів руками в різні частини тіла, у здушуванні горла та погрожуючи фізичною розправою… по черзі вчинили статевий акт з останньою».

У формулі обвинувачення за ч. 2 ст.187 КК України щодо вчинення розбійних нападів на ОСОБА_10 та ОСОБА_13 зазначено вид та характер насильства, застосованого до потерпілих, яке повністю є ідентичним насильству, викладеному у обвинуваченні за статевими злочинами. Як вбачається із обвинувального акту, зґвалтуванню обох потерпілих передувало вчинення розбійного нападу з метою заволодіння чужим майном. Виходячи з цього виникає риторичне запитання: з якою ж тоді метою ОСОБА_7 та ОСОБА_6 застосовували фізичне насильство по зазначених потерпілих: для заволодіння їх майном чи для зґвалтування ? Відповіді на це в обвинувальному акті від 31.03.2015 року не міститься.

Окрім цього, в обвинувальному акті наведено перелік доказів, якими на думку сторони обвинувачення доводиться вина ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у вчиненні кожного із інкримінованих їм кримінальних правопорушень. Зазначає, що ч.2 ст. 291 КПК України містить вичерпний перелік відомостей, які повинні містити обвинувальний акт і наведення доказів вини обвинуваченого зазначеною статтею кримінального процесуального закону не передбачено.

Отже, сторона обвинувачення при складанні обвинувального акту вийшла за межі, встановлені ст.291 КПК України, що на його думку є грубим порушенням, оскільки перелік доказів вини обвинуваченого є неприпустимим, так як це наперед, без безпосереднього дослідження доказів в ході судового розгляду, як це передбачено діючим кримінальним процесуальним законом, може вплинути на неупередженість суду при проведенні судового розгляду та ухваленні судового рішення. Тому просить обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000184 відносно ОСОБА_6 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.187, ч.3 ст. 152, та ч.2 ст.15, ч.2 ст.153 КК України та ОСОБА_7 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.187, ч.3 ст. 152, та ч.2 ст.15, ч.2 ст.153 КК України, затверджений прокурором м. Умані 31.03.2015 року, на підставі п.3 ч.3 ст.314 КПК України повернути прокурору м. Умані , як такий, що не відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 підтримав клопотання про повернення обвинувального акту.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_6 підтримали клопотання захисника ОСОБА_9 та просили його задоволити.

В підготовчому судовому засіданні потерпіла та її представник вважають можливим призначити справу до судового розгляду.

Колегія суддів, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши обвинувальний акт та додатки до нього, приходить до висновку, що обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000184 відносно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 152, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 153 КК України, ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 152, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 153 КК України підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Із обвинувального акту, складеного прокурором прокуратури м. Умань встановлено, що в цьому процесуальному документі містяться недоліки, які пов`язані з тим, що в ньому не викладено конкретного обвинувачення щодо конкретної участі кожного обвинуваченого у вчиненні безпосередніх дій, що стосується об`єктивної сторони інкримінованих їм злочинів стосовно потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . На ці обставини вказує і захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_15 , який неодноразово приймав участь в розгляді вказаного кримінального провадження, в клопотанні про повернення обвинувального акту прокурору. До того ж, вказує, що ч.2 ст. 291 КПК України містить вичерпний перелік відомостей, які повинні містити обвинувальний акт і наведення доказів вини обвинуваченого зазначеною статтею кримінального процесуального закону не передбачено, проте сторона обвинувачення при складанні обвинувального акту вийшла за межі, встановлені ст. 291 КПК України, що є грубим порушенням, оскільки перелік доказів вини обвинуваченого є неприпустимим, так як це наперед, без безпосереднього дослідження доказів в ході судового розгляду, як це передбачено діючим кримінальним процесуальним законом, може вплинути на неупередженість суду при проведенні судового розгляду та ухваленні судового рішення.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні, заперечуючи проти клопотання сторони захисту, заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_6 строком на 60 днів, оскільки строк їх тримання спливає 14 травня 2015 року.

Обвинувачені та їх захисники в підготовчому судовому засіданні покладаються на думку суду.

В підготовчому судовому засіданні потерпіла та її представник підтримали клопотання прокурора.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Колегія суддів вважає доцільним продовжити обвинуваченим запобіжний захід в виді тримання під вартою строком на 30 днів, оскільки застосування іншої міри запобіжного заходу відносно обвинувачених може не забезпечити їх належної процесуальної поведінки. Колегія суддів вважає, що на час продовження строку тримання під вартою обвинуваченим продовжують існувати ризики, які мали місце на час обрання міри запобіжного заходу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 291, 314, 331 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И ЛА :

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000184 відносно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 152, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 153 КК України, ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 152, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 153 КК України, повернути прокурору міста Умань Черкаської області для усунення виявлених недоліків.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід в виді тримання під вартою строком на 30 днів в Черкаському слідчому ізоляторі Управління державної пенітенціарної служби України в Черкаській області, до 12 червня 2015 року.

Копію ухвали направити прокурору, обвинуваченим, захисникам, начальнику ІТТ при Уманському МВ УМВС України в Черкаській області, начальнику слідчого ізолятора, до відому та виконання.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3