Справа № 11-569/07 Головуючий
ст. 364 ч. 1 КІХТЕНКО
України Доповідач
в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня
2007 р. Колегія
судців судової палати
в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області
в складі:

головуючого ІЛЬЧЕНКА А.М.

суддів ШКРЕБИ
Р.Д., ОХРІМЕНКА І.К.

за участю
прокурора ГРИПІАНОВОЇ Н.Д.

розглянувши
кримінальну справу за апеляцією прокурора,
який брав участь у розгляді справи на вирок Корсунь-Шевченківського райсуду Черкаської
області від 4 травня 2007 року, яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

не судимий в суду ст. 89 КК України, -

засуджений
за ч. 1 ст. 364 КК України до одного року 6 місяців
обмеження волі, без позбавлення права
займати посади, пов'язані з
розпорядженням і обліком матеріальних цінностей на підставі ст. 69
КК України.

На
підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_1 від
відбування основного покарання з випробуванням,
з іспитовим строком на один рік.

На
підставі ст. 74 ч. 4 КК України звільнено ОСОБА_1 від
призначеного покарання в зв'язку з втратою засудженим суспільної небезпечності.

Питання про
речові докази по справі вирішено.

Згідно
вироку ОСОБА_1 працюючи директором СТОВ ім. . Мічуріна с Комарівка
Корсунь-Шевченківського району Черкаської області відповідно до наказу № 1 від
3 березня 2000 року, будучи службовою
особою та виконуючи організаційно-розпорядчі функції згідно Статуту даного
товариства, знаючи про те, що розпоряджатися майном співвласників
майнових паїв товариства можна лише по рішенню зборів засновників СТОВ ім. .
Мічуріна, умисно, зловживаючи своїм службовим становищем, всупереч інтересам служби, діючи в інтересах третіх осіб - ВАТ
«Лисянська РТП», порушив даний порядок
розпорядження майном співвласників і без їх дозволу, тобто без рішення зборів, передав трактор марки Т-150 Г, що належить даному товариству в рахунок
погашення боргів СТОВ ім. . Мічуріна перед ВАТ «Лисянська РТП», по податковій накладній за № 201 від
22.08.2005 року балансовою вартістю 15200 грн.,
за ремонт сільгосптехніки для товариства, що в 116 разів перевищує неоподатковуваний
мінімум доходів громадян, чим спричинив
істотну шкоду співвласникам майна пайового фонду СТОВ ім. . Мічуріна на вказану
суму.

В
апеляції прокурор, який брав участь у
розгляді справи просить скасувати вирок суду,
в зв'язку з невідповідністю призначеного засудженому ОСОБА_1 покарання

ступеню
тяжкості в чиненого злочину та. особі засудженого в наслідок м'якості та
постановити новий вирок.

Заслухавши
доповідача, прокурора підтримавшого
апеляцію, помічника прокурора
Корсунь-Шевченківського району,
пояснення засудженого ОСОБА_1,
про відповідність призначеного судом покарання вимогам закону та
обставинам справи і залишення вироку без будь-яких змін, перевіривши матеріали справи, посилання апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає до часткового
задоволення.

Висновок
суду першої інстанції, щодо доведеності
винності ОСОБА_1 у зловживанні ним службовим становищем в інтересах третіх
осіб, шляхом використання свого
службового становища всупереч інтересам служби,
що спричинило істотну шкоду співвласникам майна пайового фонду при
обставинах вказаних у вироку суду,
ґрунтується на доказах, які були
досліджені судом в порядку ч.3 ст. 299 КПК України та отримали його вірну оцінку
і ніким не оскаржуються.

Дії
засудженого ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 364 КК України судом кваліфіковано вірно.

Призначаючи
строк покарання ОСОБА_1 на один рік 6 місяців,
судом першої інстанції виконано вимоги
ст. 65 КК України та враховано
ступінь тяжкості вчиненого злочину,
особу винного, та обставини, що пом'якшують його покарання, відсутність в справі обставин, які обтяжують його покарання.

Зокрема
в якості пом'якшуючих покарання ОСОБА_1 обставин, судом враховано його щире каяття, визнання вини, та те,
що ним вжито заходів до повернення трактора власникам.

Ці
пом'якшуючі покарання ОСОБА_1 обставини,
а також дані, які позитивно його
характеризують, судом 1 інстанції вірно
визначено такими, які істотно знижують
ступінь тяжкості вчиненого ним злочину і дають підстави для призначення йому
покарання нижче від найнижчої межі передбаченої
ст. 364 ч. 1 КК України.

Колегія
суддів вважає, що призначене судом 1
інстанції засудженому ОСОБА_1 покарання є необхідним і достатнім для його
виправлення та попередження нових злочинів.

Судова
колегія також вважає, що судом 1
інстанції обґрунтовано звільнено засудженого ОСОБА_1 від призначеного покарання
на підставі ст. 74 ч. 4 КК України, в зв'язку з втратою засудженим суспільної
небезпечності.

Проте, враховуючи те, що судом 1 інстанції ОСОБА_1 на підставі ч.
4 ст.
74 КК України повністю звільнено від призначеного покарання, то колегія суддів вважає за необхідне
виключити з вироку звільнення його від відбування основного покарання з
випробуванням, з іспитовим строком на
один рік.

Інші вимоги
апеляції є необгрунтованими і задоволенню не підлягають.

На підставі
викладеного, керуючись ст.
ст. 362, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
прокурора, який брав участь у розгляді
справи задовільнити частково.

Вирок
Корсунь-Шевченківського райсуду
Черкаської області від 4 травня 2007 року щодо засудженого ОСОБА_1 змінити.

Виключити
з вироку посилання суду на необхідність звільнення ОСОБА_1 від відбування
основного покарання з випробуванням, з
іспитовим строком на один рік.

В решті
цей же вирок залишити в силі.