Справа № 1-кп/593/66/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"11" червня 2015 р.
у складі: головуючого - судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю:

Прокурора - ОСОБА_3

Захисника - ОСОБА_4

Обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Бережани Тернопільської області кримінальну справу (кримінальне провадження №- 0000048) від 17 лютого 2015 року про обвинувачення:

- ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Гиновичі Бережанського району Тернопільської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, має на утриманні престарілу особу віком понад 80 років, не працюючого, депутатом не обирався, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, проживаючого по АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , після проходження медичного обстеження військовозобов`язаного, висновком якого він визнаний придатним до військової служби, 04 лютого 2015 року о 10.30 год. був належним чином повідомлений, а саме отримав повістку від провідного спеціаліста відділу обліку та бронювання сержантів та солдатів Бережанського ОРВК ОСОБА_6 про необхідність прибути 05 лютого 2015 року у Бережанський ОРВК Тернопільської області, по вул. Лепких, 3 у м. Бережани, на відправлення для подальшого проходження служби за мобілізацією у Збройних силах України, відповідно до Указу Президента України №15/2015 від 14 січня 2015 року «Про часткову мобілізацію».

Однак, ОСОБА_5 , всупереч вимог ст. 65 Конституції України, ст.ст. 1, 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України №15/2015 від 14 січня 2015 року «Про часткову мобілізацію», з метою ухилитися від призову за мобілізацією, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, будучи належним чином попередженим про прибуття, придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, не з`явився 05 лютого 2015 року без поважних причин до призовного пункту, а саме до Бережанського ОРВК Тернопільської області по вул. Лепких, 3 у м. Бережани, для подальшого проходження служби в Збройних силах України.

Органом досудового розслідування вказані дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за ст. 336 КК України, як умисне ухилення від призову за мобілізацією.

За даним фактом 17 лютого 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення за №-0000048.

25 травня 2015 року в м.Бережани Тернопільської області між прокурором прокуратури Бережанського району Тернопільської області юристом 3-го класу ОСОБА_3 з однієї сторони та з іншої сторони підозрюваним ОСОБА_5 та захисником ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно із умовами угоди, прокурор та підозрюваний ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 336 КК України.

Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення з врахуванням беззастережного визнання ним своєї винуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з застосуванням ст. 75 КК України, а саме: - за ст. 336 КК України основне покарання у виді позбавлення волі строком 2 ( два) роки із звільненням від відбування покарання з встановленням ОСОБА_5 іспитового терміну 1 ( один) рік, з покладенням на нього виконання обов`язків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки їх невиконання передбачені ст. 476 КПК України та отримана згода ОСОБА_5 на призначення узгодженого сторонами угоди про визнання винуватості покарання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України визнав повністю, зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та просить затвердити вказану угоду про визнання винуватості від 25 травня 2015 року й призначити йому узгоджену міру покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до укладеної угоди зобов`язання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 у судовому засіданні також просить затвердити дану угоду, розуміє надані їй законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості.

Прокурор у судовому засіданні підтвердив, що йому також зрозумілі наслідки затвердження угоди про визнання винуватості визначені ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, передбачений ст. 336 КК України у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винним згідно із ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Потерпілих від даного кримінального правопорушення немає.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Суд вважає, що узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених диспозицією ст. ст.75,76 КК України та санкцією ст. 336 КК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_5 і його захисником ОСОБА_4 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання із застосуванням ст.75 КК України.

Суд в порядку ст.474 КПК України, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст.473 КПК України та наслідки їх невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, а також те, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Прокурору та захиснику відомі наслідки укладення та невиконання даної угоди.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості, укладеної 25 травня 2015 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000048 від 17 лютого 2015 року між прокурором прокуратури Бережанського району Тернопільської області юристом 3-го класу ОСОБА_3 з однієї сторони та з іншої сторони підозрюваним ОСОБА_5 та його захисником адвокатом ОСОБА_4 відповідають вимогам кримінального процесуального кодексу та кримінального кодексу України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження вказаної угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив умисне ухилення від призову за мобілізацією, а тому кваліфікує його дії за ст. 336 КК України.

За таким кримінальним правопорушенням обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 25 травня 2015 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 473, 474, 475, 476 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором прокуратури Бережанського району Тернопільської області юристом 3-го класу ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 та його захисником адвокатом ОСОБА_4 від 25 травня 2015 року, укладену в м.Бережани Тернопільської області у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000048 від 17 лютого 2015 року.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 25 травня 2015 року покарання у виді позбавлення волі на строк 2 ( два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на один рік, з покладенням на нього виконання обов`язків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу у виді домашнього арешту вважати продовженим.

Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Тернопільської області через Бережанський районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення вироку.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_1