Справа № 1-104/2008 р.
В И Р О К

І М 'Я М У К Р А Ї Н И

30 травня 2008 року Козелецький районний суд Чернігівської
області в складі:

головуючого -
судді Карпенко Г.М.

при
секретарі - Москалюк О.Є.

з
участю прокурора - Крупини Л.Г.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Козелець справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та мешканки
АДРЕСА_1, українки, громадянки України, не одруженої, не працюючої, з середньо
технічною освітою, раніше не судимої, в скоєнні злочину передбаченого ст. 358
ч.3 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 з 2004
року по 2007 рік навчалася в Козелецькому технікумі ветеринарної медицини
Білоцерківського державного аграрного університету на місце державного
замовлення. Після закінчення навчального закладу вона, відповідно до „Порядку
працевлаштування вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснюється за
державним замовленням” затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від
22.08.1996 року №992, зобов'язувалася прибути на місце направлення і
відпрацювати не менше трьох років, при цьому до навчального закладу надати
повідомлення до направлення на роботу.

ОСОБА_1 мала
умисел шляхом використання підроблених повідомлень до направлення на роботу, в
порушення ст. 8 ст. 14 вищезазначеного Порядку, ухилитися від обов'язку
відпрацювати три роки та від сплати до
державного бюджету коштів затрачених державою на її навчання.

Начальник
Козелецької районної лікарні ветеринарної медицини ОСОБА_2 у липні 2007 року
видав завідомо неправдивий документ - повідомлення до направлення на роботу №76
від 02.07.2007 року про те, ОСОБА_1 призначена на посаду ветфельшара Остерської
дільниці з місячним окладом 484 гривень. Згідно книги наказів ОСОБА_1 на дану
посаду не приймалась, наказу про її призначення не видавалося. Згідно пояснення
головного бухгалтера ОСОБА_3, у 2007 році на роботу ОСОБА_1 не приймалася,
заробітна плата їй не нараховувалася.

Вищезазначене
повідомлення до направлення на роботу ОСОБА_1 подала до Козелецького технікуму
ветеринарної медицини. Тобто, використала завідомо підроблене повідомлення до
направлення на роботу, яке посвідчує наявність юридичного значення факту -
факту її працевлаштування і таким чином ухилилася від обов'язку відпрацювати
три роки та від сплати до державного бюджету 17719 гривень.

Підсудна ОСОБА_1
свою вину у скоєнні злочину за ч.3 ст. 358 КК України визнала повністю і суду
показала,, що навчалася на державному замовленні в Козелецькому ветеринарному
технікумі безкоштовно. Після закінчення навчального закладу вона повинна була
відпрацювати три роки та обов'язково повідомити керівництво технікуму про
працевлаштування. Але працювати вона не збиралася за такі малі зарплати і тому
домовившись із начальником Козелецької рай лікарні ветеринарної медицини
отримала у останнього неправдиву довідку про працевлаштування та віднесла її у
відділ кадрів технікуму, в якій зазначалось, що вона працює фельшаром
Остерської дільничої лікарні з місячним окладом 486 грн. Але вона там жодного
дня не працювала, заяву на прийом на роботу не писала і заробітної плати не
отримувала. У скоєному щиро кається.

Суд находить,
винуватість ОСОБА_1 у скоєнні злочину в судовому засіданні доказана і
підтверджується показами свідків, а також іншими дослідженими в суді доказами.

Показами свідка
ОСОБА_2 підтверджується, що він працює начальником Козелецької рай лікарні
ветеринарної медицини з 2002 року. В його функцій ні обов'язки входить загальне
керівництво лікарнею та її підрозділів. В 2007 році до його звернулася
випускниця Козелецького технікуму ветеринарної медицини ОСОБА_1 з проханням
прийняти на роботу. Так як були вакантні посади на дільницях, він погодився.
Вона з технікуму принесла бланк повідомлень до направлення на роботу. ОСОБА_6
заповнила його секретар по його вказівці, а він розписався та поставив печатку.
В цьому повідомленні про направлення на роботу було зазначено, що Козелецька
райлікарня ветеринарної медицини прийняла на роботу фельшара ОСОБА_1. В
дійсності дана випускниця технікуму у них не працювала, наказ про її
призначення не видавався, зарплата не нараховувалася і не виплачувалася.

Показами свідка
ОСОБА_3 встановлено, що вона працює головним бухгалтером Козелецької районної
лікарні ветеринарної медицини з 2004 року. У 2007 році випускниця Козелецького
технікуму ветеринарної медицини ОСОБА_1 до них на роботу на посаду ветфельшара
не приймалась. Відповідно зарплату вона не отримувала.

Свідок ОСОБА_4
суду показав, що працює заступником директора з навчально-виробничої роботи
Козелецького технікуму ветеринарної медицини Білоцерківського державного
аграрного університету. З 2004 року по 2007 рік у технікумі навчалася підсудня
на державному замовленні. А тому після закінчення навчання повинна була
відпрацювати 3 роки. Остання після закінчення технікуму представила дирекції
запрошення на працевлаштування до Козелецької рай лікарні ветеринарної медицини.
Згідно цього запрошення ОСОБА_1 була направлена для працевлаштування за місцем
запрошення, і обов'язковою умовою було повідомити технікум про місце
працевлаштування та надати необхідні документи. Влітку ОСОБА_1 подала до
технікуму довідку про призначення її на посаду ветфельшара Остерської дільниці.
А при перевірці прокуратурою району було виявлено, що ОСОБА_1 за місцем
направлення не працює.

Винуватість
ОСОБА_1 у злочині підтверджується також: довідкою-повідомленням (а.с.11),
протоколом огляду предметів - книги обліку реєстрації наказів по Козелецькій
рай лікарні ветеринарної медицини за 2004-2008 р.р. та наказів ветеринарної лікарні по кадрам із
яких вбачається, що ОСОБА_1 на роботу не приймалася (а.с.13-14), речовими
доказами.

Оцінюючи зібрані
докази в їх сукупності, суд вважає доказаним, що ОСОБА_1 вчинила використання
завідомо підробленого документа, тому ці її дії необхідно кваліфікувати за ч.3
ст. 358 КК України.

При призначенні
міри покарання підсудній ОСОБА_1, суд враховує першу її судимість, щире каяття
і повне визнання своєї вини у скоєнні злочину, позитивну характеристику,
молодість, як обставини, що пом'якшують покарання.

Приймаючи до
уваги, що відносно ОСОБА_1 встановлено декілька обставин, що пом'якшують
покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням
особи винного, і на підставі ст. 75 КК України суд приходить до висновку про
можливість виправлення її без відбування покарання, тому вважає можливим обрати
їй покарання у виді обмеження волі із звільненням від відбування покарання з
випробуванням.

При цьому суд враховує, що ОСОБА_5 раніше
судимий, злочин скоїв в стані алкогольного сп'яніння, як обставини, що
обтяжують покарання.

По справі
прокурором заявлено цивільний позов в інтересах Козелецького технікуму ветеринарної
медицини БДАУ на суму 17719 грн. Даний позов підтверджується матеріалами
кримінальної справи і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.
323, 324 КПК України, суд-

З А
С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати
винною по ст. 358 ч. 3 КК України, і призначити їй покарання по ст. 358 ч.3 КК
України один рік обмеження волі.

На підставі ст.
75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання
з випробуванням, якщо вона протягом одного року іспитового строку не вчинить
нового злочину.

На підставі ст.
76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_1 обов'язки: повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи, уроби.

Міру запобіжного
заходу ОСОБА_1 залишити підписку про невиїзд до вступу вироку в законну силу.

Стягнути з
ОСОБА_1 на користь Козелецького технікуму ветеринарної медицини
Білоцерківського державного аграрного університету 17719 (сімнадцять тисяч
сімсот дев'ятнадцять) гривень.

Речові докази на
а.с.15 передати за належністю.

На вирок може
бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя