1Справа № 335/7253/15-к 1-кс/335/3661/2015
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про застосування запобіжного заходу

28 липня 2015 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою до:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополь Запорізькій області, громадянина України, приватного підприємця, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,
В С Т А Н О В И В:

28.07.2015 р. до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя за погодженням з прокурором звернувся старший слідчий в особливо важливих справах слідчого управління ГУМВС України в Запорізькій області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 191 Кримінального Кодексу України, мотивуючи свої вимоги наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , працюючи директором товариства з обмеженою відповідальністю «Племзавод «Атманай», а в подальшому його виконавчим директором, перебуваючи службовою особою, зловживаючи службовим становищем, привласнив майно в особливо великих розмірах.

Сума готівкових грошових коштів ТОВ «Племзавод «Атманай», яка надлишково одержана із каси підприємства фізичною особою ОСОБА_4 в якості повернення грошової позики по договору від 01.01.2011 р. та необґрунтовано виведена з обороту підприємства, за період з 01.01.2011 р. по 16.05.2014 р. складає 2 689 401,31 грн.

ОСОБА_4 , будучи службовою особою, маючи єдиний корисливий умисел, спрямований на привласнення чужого майна, у період часу з 01.01.2011 р. по 16.05.2014 р., діючи умисно, шляхом зловживання своїм службовим становищем, привласнив майно належне Товариству в особливо великих розмірах на суму 2 689 401,31 грн., тобто на суму, яка в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 191 КК України привласнення чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене в особливо великих розмірах.

На думку слідства, вина підозрюваного у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у провадженні матеріалами досудового розслідування.

Слідчий зазначає, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

На необхідність обмеження ОСОБА_4 у свободі пересування на час розслідування вказують, як сам характер злочинної діяльності, що посилюється фактом прямого знайомства між потерпілими та більшістю свідків, його обізнаністю про сторони їх особистого життя, місця їх звичайного перебування та проживання, і дає підстави стверджувати, що підозрюваний зможе незаконно впливати на потерпілого та свідків.

При обранні запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, необхідно врахувати те, що перебуваючи в умовах, які не обмежують підозрюваного у свободі пересування, ОСОБА_4 зможе будь-яким способом перешкоджати кримінальному провадженню. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

У зв`язку з викладеним, слідчий просить застосувати до підозрюваного міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні підтримав доводи клопотання у повному обсязі, просив його задовольнити.

Підозрюваний у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, просив не застосовувати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, пояснив, що він не збирається переховуватись від слідства, вчиняти новий злочин чи спілкуватись зі свідками або потерпілими по даній справі. Також пояснив, що на теперішній час, він є позивачем у декількох справах, в розгляді яких він бажає приймати участь.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала, надала письмові заперечення проти клопотання, з яких вбачається, що підозрюваний має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні малолітню дитину. Зазначає, що свідки та потерпілі вже допитані під час досудового розслідування, тому підозрюваний не зможе ніяким чином вплинути на їх покази. Також слідчий безпідставно посилається на можливість ОСОБА_4 вчинення спроби знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки, у підозрюваного вже було проведено обшук та вилучено всі потрібні слідству документи. Також посилається на практику ЄСПЗ по справі № 7064/05 Максимова проти Росії. З вказаних підстав просила відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного та захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
16.06.2015 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за №0000247 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України.

22.07.2015 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за №0000286 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

24.07.2015 р. матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000247, №0000286 об`єднанні за єдиним номером №0000247.

27.07.2015 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, а також те, що ним вчинене кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких, та за яке, відповідно до ч. 5 ст. 191 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 12 років, його особу, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, сімейний, майновий стан.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Слідчий суддя вважає, що у судовому засіданні прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам, зазначеним у клопотанні, тому відсутні підстави для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з чим в задоволенні клопотання слідчого необхідно відмовити та застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а саме погодинний домашній арешт шляхом заборони залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 20 години 00 хвилин до 7 години 00 хвилин наступного дня строком на два місяці.
Також судом враховується те, що ОСОБА_4 одружений, має постійне місце проживання, має на утриманні малолітню дитину сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виступає позивачем у декількох справах та йому необхідно приймати участь у судових засіданнях, отже, він має потребу у дозволі на переміщення в межах Запорізької області.
Крім того, слідчим суддею взято до уваги, що посилання слідчого на тяжкість скоєного злочину та можливість переховування від слідства, перешкоджання ходові розслідування або вчинення нового злочину, як на підставу для застосування запобіжного заходу у вигляди тримання під вартою, є недостатнім для застосування такого заходу, що вбачається з практики ЄСПЛ (справа № 7064/05 Мамедова проти Росії).
На підставі викладеного, а також з метою досягнення дієвості кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді погодинного домашнього арешту.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишити житло цілодобово або у певний період. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ч. 3 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.
Керуючись вимогами ст. 194 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; не відлучатися за межі Запорізької області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з будь-якою особою, яка визнана свідком чи потерпілим по кримінальному провадженню № 0000247.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 181, 183, 184, 192 194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління ГУМВС України в Запорізькій області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 191 Кримінального Кодексу України відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді погодинного домашнього арешту, шляхом заборони останньому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 20 години 00 хвилин до 7 години 00 хвилин наступного дня строком на два місяці.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;
- не відлучатися за межі Запорізької області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування з будь-якою особою, яка визнана свідком чи потерпілим по кримінальному провадженню № 0000247.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 положення ч. 5 ст. 181 КПК України, у відповідності до якої, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

В разі невиконання покладених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Встановити строк дії вказаної ухвали суду з 28 липня 2015 року до 25 вересня 2015 року.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу внутрішніх справ, за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Запорізької області протягом 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1