В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.12.2013 року
м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської
області

у складі: головуючого -судді
Мороз Т.М.

за участю секретаря Любовської О.М.

прокурора Титаренка С.О.

потерпілого ОСОБА_1,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Кобеляки
матеріали по кримінальному
провадженню № 0000094 по
обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Кобеляки Полтавської області,
громадянина України, освіта середня, не
працюючого, не одруженого, мешканця
АДРЕСА_1, судимого:

- 30.01.2013 року Кобеляцьким районним
судом Полтавської області за ч.2 ст.309,
ст. 75 КК України на 2 роки позбавлення
волі з іспитовим строком 2 роки;

- 4.03.2013 року Кобеляцьким районним
судом Полтавської області за ч.3 ст.185,
ст. 75 КК України на 3 роки позбавлення
волі з іспитовим строком 2 роки. Вироком
апеляційного суду Полтавської області
від 30.05.2013 року вирок від 4.03.2013 р. в
частині призначеного покарання
скасовано та засуджено на 3 роки
позбавлення волі. В іншій частині вирок
залишено без змін

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186
КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2, діючи умисно та з корисливого
мотиву, 14 жовтня 2012 року в другій
половині дня на території професійного
аграрного ліцею в м. Кобеляки
Полтавської області, що розташований
по вул. Червоноармійська, 52 погрожуючи
застосувати фізичне насильство
вимагав у ОСОБА_1 грошові кошти.

На наступний день ОСОБА_1 підготував
купюру номіналом 50 грн., переписав її
серію та номер та написав на ній ручкою
«30 тис», з метою передати її ОСОБА_2

15 жовтня 2012 року в другій половині дня
на території професійного аграрного
ліцею в м. Кобеляки Полтавської
області, що розташований по вул.
Червоноармійська, 52, ОСОБА_2,
перестрівши ОСОБА_1 знову почав
вимагати гроші, і ОСОБА_1 передав
ОСОБА_2 помічену ним купюру номіналом 50
грн.

Обвинувачений ОСОБА_2 у пред'явленому
обвинуваченні визнав себе частково та
пояснив суду, що він грошей у ОСОБА_1 не
крав, ОСОБА_3 сам надав йому гроші в сумі
50 грн. за те, щоб його ніхто не трогав.

Крім часткового визнання своєї вини
винність ОСОБА_2 доводиться наступними
доказами:

· Показаннями потерпілого ОСОБА_1,
який пояснив суду, що навчався на
першому курсі аграрного ліцею в м.
Кобеляки. До нього постійно чіплявся
ОСОБА_2 з вимогою надання грошей,
постійно залякував фізичною розправою
та психологічно тиснув на нього. В
жовтні 2012 року біля училища до нього
підійшов ОСОБА_2 і вимагав у нього
гроші, погрожуючи застосувати фізичне
насильство. Грошей в нього не було. На
наступний день він взяв купюру
номіналом 50 грн., переписав її серію та
номер і написав на ній «30 тис». В другій
половині дня на території училища він
зустрів ОСОБА_2, який запитав чи приніс
він гроші. Він витягнув помічену купюру
номіналом 50 грн. та передав ОСОБА_2

· Показаннями свідка ОСОБА_4, який
пояснив суду, що ввечері 15 жовтня 2012
року ОСОБА_1 дав ОСОБА_2 50 грн. Потім
ОСОБА_2 передав ці гроші йому, він пішов
в магазин «СВ» і витратив їх на
продукти харчування, які відніс ОСОБА_2

· Показаннями свідка ОСОБА_5, яка
пояснила, що працює продавцем в
магазині «СВ». 15 жовтня 2012 року до неї
прийшов ОСОБА_4 , придбав продукти
харчування та розраховувався 50
гривневою купюрою. Через деякий час цю
купюру було вилучено працівниками
міліції.

· Протоколом огляду грошової
купюри та фототаблицею до нього, згідно
якого з магазину «СВ» було вилученого
грошову купюру номіналом 50 грн.
серії ВЗ 2188943, на якій мається напис
«30 тис» (а.с.104-105);

· Показаннями свідків ОСОБА_6 та
ОСОБА_7, які пояснили, що 14 жовтня 2012
року ОСОБА_2 на підвищених тонах
розмовляв з ОСОБА_1

· Показаннями свідка ОСОБА_8, яка
пояснила, що є матір"ю ОСОБА_1, її син
постійно скаржився, що у нього
забирають гроші, погрожують фізичною
розправою, через це він боїться
виходити з гуртожитку на вулицю.

· Показаннями свідків ОСОБА_9 та
ОСОБА_10, які навчалися у аграрному
ліцею та пояснили суду, що ОСОБА_1
боявся ОСОБА_2

· Листом професійного-аграрного
ліцею від 12.10.2012 р., згідно якого
ОСОБА_2 вимагає від першокурсників
гроші та продукти харчування (а.с.101);

· Показаннями свідка ОСОБА_11, який
пояснив суду, що працює майстром в
аграрному ліцеї і в жовтні місяці чув
як ОСОБА_2 обговорював з іншими особами
скільки грошей за день він «збив» з
першокурсників.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх
сукупності, суд вважає винуватість
ОСОБА_2 доведеною.

Разом з тим, кваліфікація дій ОСОБА_2 за
ч..2 ст.186 КК України є помилковою.

Відповідно до ст. 186 КК України грабіж -
це відкрите викрадення чужого майна у
присутності потерпілого або інших
осіб, які усвідомлюють протиправний
характер дій винної особи, яка у свою
чергу усвідомлює, що її дії помічені і
оцінюються як викрадення.

У постанові Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику в справах
про злочини проти власності» від 6
листопада 2009 р. зазначається, що при
відмежуванні вимагання від грабежу
слід виходити з того, що при грабежі
насильство або погроза його
застосування спрямовані на
заволодіння майном у момент їх
застосування. При цьому погроза являє
собою такі дії чи висловлювання, які
виражають намір застосувати фізичне
насильство негайно. Дії, що полягають у
насильстві або в погрозі його
застосування, спрямовані на одержання
майна в майбутньому, а також вимогу
передати майно, поєднану з погрозою
застосувати насильство до потерпілого
або близьких родичів у майбутньому,
слід кваліфікувати як вимагання.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 залякував
ОСОБА_1 , вимагав від нього продукти
харчування чи гроші, погрожуючи
фізичною розправою. ОСОБА_1 боявся
ОСОБА_2, його погрози сприймав як дійсні
та розцінював як реальну небезпеку для
свого здоров'я. ОСОБА_1, на виконання
вимоги ОСОБА_2 про надання йому грошей,
помітив купюру номіналом 50 грн.
написавши на ній «30 тис» та переписавши
її серію та номер з метою подальшого
звернення до правоохоронних органів за
захистом. ОСОБА_2 підтвердив, що вимагав
у ОСОБА_1 «могорич» для хлопців та в
рахунок нього отримав від
ОСОБА_3 50 грн.

В судовому засіданні не знайшло свого
підтвердження відкрите викрадення
ОСОБА_2 у ОСОБА_1 грошей в сумі 50 грн.

В зв'язку з цим його дії підлягають
перекваліфікації з ч.2 ст. 186 КК України
на ч.1 ст.189 КК України як вимагання,
оскільки ОСОБА_2 вимагав у ОСОБА_1
передати йому чуже майно з погрозою
застосувати насильство щодо нього.

Призначаючи покарання у відповідності
до ст.ст.65-68 КК України, суд враховує
ступінь тяжкості вчиненого ним діяння,
їх наслідки, дані про особу винного,
інші обставини, що впливають на вид і
міру покарання, обвинувачений є
працездатним, має посередню
характеристику за місцем проживання,
молодий вік.

З урахуванням вище викладеного,
положень ст.65 КК України, суд вважає, що
обвинуваченому ОСОБА_2 слід призначити
необхідне і достатнє для його
виправлення та попередження нових
злочинів покарання за ч.1 ст.189 КК
України у вигляді обмеження волі.

При призначенні покарання суд
враховує, що вироком Кобеляцького
районного суду Полтавської області від
4.03.2013 року ОСОБА_2 засуджено до 3 років
позбавлення волі з іспитовим строком 2
роки. Вироком апеляційного суду
Полтавської області від 30.05.2013 року
вирок від 4.03.2013 року в частині
призначеного покарання скасовано та
засуджено ОСОБА_2 до позбавлення волі
на 3 роки. Оскільки ОСОБА_2 вчинив злочин
до постановлення попереднього вироку,
то покарання слід призначати
відповідно до ч.4 ст.70 КК України..

Речові докази по справі - грошова
купюра номіналом 50 грн., що знаходиться
на зберіганні у потерпілого ОСОБА_1,
слід залишити ОСОБА_1 (а.с.111).

Керуючись ст. 370, 371, 374 КК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні
злочину, передбаченого ч.1 ст.189 КК
України та призначити покарання у виді
двох років обмеження волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом
поглинення менш суворого покарання,
призначеного цим вироком, більш
суворим, що призначено за вироком
Кобеляцького районного суду
Полтавської області від 4.03.2013 року,
який скасований в частині призначення
покарання та постановлено новий вирок
апеляційного суду Полтавської області
від 30.05.2013 року, визначити ОСОБА_2
остаточне покарання у виді позбавлення
волі строком на три роки.

Початок строку відбування покарання
рахувати з часу затримання - 07.08.2013 року
(а.с.16).

Зарахувати ОСОБА_2 в строк відбування
покарання час перебування під вартою з
11.01.2013 року по 4.03.2013 рік.

Запобіжний захід до набрання вироком
законної сили залишити тримання під
вартою.

Речові докази по справі - грошова
купюра номіналом 50 грн., що знаходиться
на зберіганні у потерпілого ОСОБА_1, -
залишити ОСОБА_1 (а.с.111).

Вирок Кобеляцького районного суду
Полтавської області від 30.01.2013 року за
ч.2 ст.309 КК України щодо ОСОБА_2 підлягає
самостійному виконанню..

На вирок суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Полтавської області протягом тридцяти
днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають
право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його
проголошення вручити обвинуваченому
та прокурору.

Суддя: