АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/722/15 Справа № 205/561/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2015 року м. Дніпропетровськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську матеріали кримінального провадження внесеного в ЄРДР за № 0004763 за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 лютого 2015 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився м. Дніпропетровську, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в буд. АДРЕСА_1 ,
ОСОБА_7 , року народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився м. Дніпропетровську, громадянина України, проживаючого в буд. АДРЕСА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:
До апеляційного суду Дніпропетровської області звернувся з апеляційною скаргою прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 лютого 2015 року щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .
Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, посилаючись при цьому на істотні порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Вказує на те, що висновки суду суперечать положенням кримінального процесуального закону. Зазначає, що під час судового розгляду у разі встановлення нових фактичних обставин кримінального правопорушення, суд може надати прокурору право змінити обвинувачення в суді, в тому числі щодо застосування Закон України про кримінальну відповідальність. Вказує також на те, що висновок суду про винуватість чи невинуватість обвинуваченого, доведеність чи недоведеність фактичних обставин кримінального правопорушення та вини обвинуваченого, ухвалюється в нарадчій кімнаті після безпосереднього дослідження судом доказів, наданих сторонами кримінального провадження, а не під час підготовчого засідання, чим суд вийшов за межі положень ст.ст. 314-317 КПК України.

При цьому стверджує, що в резолютивній частині ухвали суду не вказано які саме недоліки повинен усунути прокурор та в які саме строки.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 лютого 2015 року було повернуто обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України прокурору прокуратури Ленінського району м. Дніпропетровська ОСОБА_10 ..
Судом встановлено, що в порушення п.5 ч.2 ст.291 КПК України в обвинувальному акті не зазначено місце вчинення кримінального правопорушення, а саме, не зазначено населений пункт, вулицю, номер будівлі тощо.
Крім того встановлено, що ОСОБА_6 має не зняту та непогашену судимість за ч.3 ст.185 КК України і знову, як вбачається із змісту обвинувачення, вчинив аналогічне кримінально каране діяння, а тому в його діях вбачається ознака повторності, яка не була йому інкримінована в якості кваліфікуючої ознаки кримінального правопорушення за ч.3 ст.185 КК України, що свідчить про неправильну правову оцінку дій ОСОБА_6 органом досудового слідства у частині кваліфікації його дій за ч.3 ст.185 КК України.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, на підтримання апеляційної скарги прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який покладався на розсуд суду при вирішенні апеляційної скарги, думку захисника ОСОБА_9 щодо законності ухвали суду, провівши судові дебати, ознайомившись з матеріалами провадження, перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню за наступних підстав.
Відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема, ч. 3 ст. 314 КПК України, зі стадії підготовчого судового засідання суд має право повернути обвинувальний акт прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Вичерпні вимоги до обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування викладені в ст.ст. 291, 109 КПК України.
Зокрема, п.5 ч.2 ст.291 КПК України передбачає, що обвинувальний акт має містити такі відомості, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формування обвинувачення.
Викладаючи в обвинувальному акті фактичні обставини, його автор зобов`язаний вказати на місце, час, способи, мотиви і наслідки кримінального правопорушення.

Однак, в обвинувальному акті щодо ОСОБА_6 і ОСОБА_7 не зазначені елементи об`єктивної сторони кримінального правопорушення, про які суд обґрунтовано вказав в своїй ухвалі.

При цьому, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляції прокурора, який стверджує про зазначення в обвинувальному акті вказаних обставин, оскільки елементи об`єктивної та суб`єктивної сторони кримінального правопорушення повинні бути викладені в акті повно та чітко і носити конкретний характер, щоб унеможливити будь яке двояке тлумачення обставин кримінального правопорушення.

Крім того, місце вчинення кримінального правопорушення має суттєве значення для визначення підсудності даного кримінального правопорушення у відповідності з положеннями ст.32 КПК України.

Обґрунтованими, та такими що відповідають матеріалам кримінального провадження є і інші висновки суду щодо невідповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_6 має не зняту та не погашену судимість за ч.3 ст.185 КК України, а тому судом правильно зроблений висновок, що органом досудового слідства не повній мірі надана правова оцінка його діям, оскільки така кваліфікуюча ознаки як повторність, йому не інкримінована, що перешкоджає суду повно і всебічно розглянути обвинувальний акт у відповідності з загальними засадами кримінального процесуального закону, такі як верховенство права і законність.

Таким чином, підстави для задоволення апеляції прокурора відсутні, оскільки рішення суду ухвалено згідно з нормами кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, з наведенням в ухвалі належних і достатніх мотивів та підстав.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 лютого 2015 року, якою було повернуто прокурору обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4