Номер справи137/1403/13-к
В И Р О К

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

28.08.2013

Літинський районний суд Вінницької
області

в складі: головуючого
судді: Сільченка О.В.

при
секретарі: Плахотнюк Л.М.

за участю сторін
кримінального провадження:

прокурора:
Зелениці Б.В.

обвинуваченого: ОСОБА_1

потерпілої:
ОСОБА_2

представника,
потерпілої, цивільного позивача:
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт.Літина
кримінальне провадження про
обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Вінниці, Вінницької
області, проживаючого в АДРЕСА_1
громадянина України, українця, освіта
загальна середня, не працюючого,
неодруженого, раніше не судимого, у
вчиненні кримінального
правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286
КК України;

В С Т А
Н О В И В:

06.04.2013 року приблизно о 17-00 год.
ОСОБА_1, перебуваючи в стані
алкогольного сп»яніння, керуючи
власним автомобілем ВАЗ - 2106 державний
номер НОМЕР_1, проїжджаючи по вул.Леніна
в с.Багринівці, Літинського району
Вінницької області не переконавшись в
безпечності свого маневру, а тому
допустив порушення п.12.3 Правил
дорожнього руху України «У разі
виникнення небезпеки для руху або
перешкоди, яку водій об»активно
спроможний виявити, він повинен
негайно вжити заходів для зменшення
швидкості аж до зупинки транспортного
засобу або безпечного для інших
учасників руху об»їзду перешкоди» не
впорався з керуванням та не зменшивши
швидкості, допустив наїзд на пішохода
ОСОБА_2, яка рухалась по правому
узбіччю.
Внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди
пішохід ОСОБА_2, отримала тілесні
ушкодження у вигляді - закритої
черепно-мозкової травми - забій
головного мозку, закритий перелом
правої ключиці, закриті переломи 2-го і
4-го ребер справа, гематоми обличчя
зліва, забійні рани верхньої повіки
та носа зліва, які згідно висновку
судово-медичної експертизи №1108 від
21.06.2013 р. належать до тілесних
ушкоджень середньої тяжкості.
Допущене ОСОБА_1 порушення Привал
дорожнього руху України, згідно
висновку експерта №218а від 26.06.2013 року,
з технічної точки зору знаходиться у
причинному зв»язку із виникненням
події дорожньо-транспортної пригоди.

Під час розгляду кримінального
провадження ОСОБА_1 свою вину визнав
повністю, щиро каявся та пояснив, що
після вживання спиртних напоїв 06.04.13
р. в с. Багринівцях Літинського
району він сів за кермо автомобіля
ВАЗ та рухався у центрі с.
Багринівці. В салоні автомобіля
перебував його товариш по іменні
ОСОБА_3 та він попросив останнього
припалити цигарку. Нагнувшись до
ОСОБА_3 щоб припалити цигарку, він
втратив контроль за керуванням
автомобіля та в цей момент почув, що
здійснив наїзд на людину. В
результаті наїзду було пошкоджено
вітрове скло автомобіля. Він
злякався та продовжив рух. Приїхавши
до лісосмуги, він залишив автомобіль,
двигун якого не запускався та став
повертатися на місце пригоди. ОСОБА_1
пояснив, що позовні вимоги визнає
частково, так як до позову надані
чеки на медикаменти, яких не вказано
у призначенні лікаря. Крім цього, не
визнає суми щодо благодійних внесків,
які сплачувала потерпіла. Моральну
шкоду визнає у межах заподіяння
матеріальної шкоди, яка доведена у
позові.

Потерпіла ОСОБА_2 під час
розгляду кримінального провадження
пояснила, що 06.04.13 р. вона вийшла зі
свого домогосподарства та йшла по
узбіччю до магазину. Почула гуркіт
автомобіля поблизу себе, удар в
спину та в подальшому втратила
свідомість. ОСОБА_2 пояснила, що
ОСОБА_1 у рахунок відшкодування шкоди
перерахував через органи поштового
зв»язку 4000 грн., але вона їх не стала
отримувати, так як це була невелика
сума. ОСОБА_4 пояснила, що моральна
шкода полягає у тому, що їй
заподіяно фізичний біль, страждання,
тривалому лікуванні.

Крім визнання винуватості
ОСОБА_1 у судовому засіданні, його
винуватість доведена наданими та
дослідженими у судовому засіданні
доказами, а саме протоколами огляду
місця події, протоколом огляду
автомобіля, висновком авто технічної
експертизи, висновком судово-медичної
експертизи.

Дії ОСОБА_1, слід кваліфікувати
за ознаками складу кримінального
правопорушення, передбаченого ст. 286
ч.1 КК України, тобто порушення правил
безпеки дорожнього руху або
експлуатації транспорту особою, яка
керує транспортним засобом, що
спричинило потерпілому середньої
тяжкості тілесні ушкодження.

Обираючи покарання ОСОБА_1,
виходячи із загальних засад
призначення покарання, відповідно до
ст. 65 КК України, суд враховує те, що
він вчинив злочин невеликої
тяжкості, як особа за місцем
проживання характеризуються
позитивно, не судимий та обставини,
що пом"якшують та обтяжують
покарання.

У якості обставин, які
обтяжують покарання ОСОБА_1
відповідно до ст.67 КК України суд
враховую вчинення кримінального
правопорушення в стані алкогольного
сп'яніння.

У якості обставин, які
відповідно до ст. 66 КК України
пом"якшують його покарання, суд
враховує щире каяття, намагання
частково відшкодувати заподіяну
потерпілій шкоду ( а.с. 22).

Враховуючи вказані обставини,
суд вважає, що необхідним та
достатнім для виправлення ОСОБА_1 та
попередження вчинення ним нових
злочинів має бути покарання у виді
обмеження волі з іспитовим строком
та, ураховуючи те, що ОСОБА_1 вчинив
кримінальне правопорушення у стані
алкогольного сп»яніння, то його слід
позбавити права керування
транспортними засобами, застосувавши
його як додаткове покарання.

Суд рахує, що позовні вимоги
підлягають задоволенню частково з
таких підстав.

Відповідно до ст. 1166, 1187 ЦК
України шкода, завдана майну
фізичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її
завдала; шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки ,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди) володіє
транспортним засобом, використання
якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній
особі відшкодовується особою, яка її
завдала.

Під час розгляду кримінальної
справи достовірно встановлено, що
потерпілій ОСОБА_2 кримінальним
правопорушенням, у якому
обвинувачується ОСОБА_1, заподіяна
шкода здоров»ю, яка підлягає
стягненню в межах наданих доказів.

Із наданих доказів на
підтвердження матеріальної шкоди, суд
критично оцінює придбання діклоберлу
( товарний чек від 09.04.13р. (а.с. 15) та
омезу№ 10 ( товарний чек від 12.04.13 р. а.с.
15), так як вказаних медичних
препаратів у виписці про лікарські
призначення ОСОБА_2 їх не зазначено.
Крім цього, суд критично оцінює
витрати в сумі 425 грн. як благодійні
внески ( а.с. 17), оскільки такі витрати
не є заподіяною шкодою, пов»язаною
із лікуванням. Суд рахує, що витрати,
пов»язані із лікуванням пошкоджених
зубів, що зазначено у описовій
частині судово-медичної експертизи, у
судовому засіданні не доведені, так
як про такі витрати відсутні
відповідні фінансові документи.

Досліджуючи докази, що
підтверджують матеріальну шкоду у
судовому засіданні доведено такої
шкоди на суму 2069,92 грн., що
підтверджується товарними чеками,
наданими до позову, крім тих, які
судом відхилені.

Вирішуючи питання відшкодування
моральної шкоди, яка заподіяна
потерпілій ОСОБА_2, то суд вважає, що
кримінальним правопорушенням
обвинувачений заподіяв їй таку
шкоду, так як вона перенесла фізичний
біль, душевні страждання, внаслідок
чого вимушена була прикладати
додаткові зусилля для організації
свого життя. Суд оцінює моральну шкоду
у 10000 грн., що відповідає п.9
Постанови Пленуму Верховного Суду
України N 4 від 31.03.95 «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди

(із змінами, внесеними згідно з
Постановами Пленуму Верховного суду N
5 від 25.05.2001 та N 1 від 27.02.2009 ,
відповідно до якого розмір
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди суд визначає залежно від
характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин. Зокрема,
враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану.
При цьому суд має виходити із засад
розумності, виваженості та
справедливості.

Поряд з цим, суд вважає, що
вимоги ОСОБА_2 щодо стягнення із
підсудного на її користь витрат,
пов»язаних із наданням правової
допомоги у сумі 5000 грн. підлягають
задоволенню, так як їх наявність
доведено договором від 09.04.2013р. (а.с.18)
та довідкою про оплату правової
допомоги №2 (а.с. 18) про сплату коштів.

Під час розгляду кримінального
провадження обвинувачений пояснив,
що автомобіль ВАЗ 2106 дз НОМЕР_1 він
купив у ОСОБА_5, який був його
власником, відповідно до технічного
паспорту, але письмового договору
купівлі-продажу не укладалося, що
свідчить про належність автомобіля
вказаній особі, яка померла, а тому
суд критично оцінює доводи ОСОБА_3
щодо звернення на користь держави
речового доказу- автомобіля ВАЗ 2106 дз
НОМЕР_1, так як у даному випадку
можуть виникнути спадкові
правовідносини, а тому автомобіль
слід залишити обвинуваченому, який
ним користувався, не порушуючи при
цьому інтересів інших осіб, про що
свідчить відсутність будь-який
претензій з боку родичів ОСОБА_5

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України;

П Р И С У Д И В:

Визнати винним ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_5, у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1
КК України та призначити йому
покарання у виді 2-х років обмеження
волі з позбавленням права керування
всіма видами транспортних засобів
строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України
ухвалити про звільнення ОСОБА_1 від
відбування покарання у виді
обмеження волі з випробовуванням,
якщо він протягом двохрічного
іспитового строку не вчинить нового
кримінального правопорушення.

На підставі ст. 76 КК України
покласти на ОСОБА_1 обов"язки:
повідомляти кримінально- виконавчу
інспекцію про зміну місця
проживання, роботи, навчання та
періодично з*являтися для реєстрації
у кримінально- виконавчу інспекцію.

На користь ОСОБА_2 із ОСОБА_1
стягнути 2069,92 гривень матеріальної
шкоди, 10000 гривень моральної шкоди та
5000 грн. за надання правової допомоги.

В решті позовних вимог
відмовити.

На користь НДКЕЦ із ОСОБА_1
стягнути витрати за проведення
експертиз: 294 гривні за проведення
дактилоскопічної експертизи та 391,20
гривень за проведення авто-технічної
експертизи.

Речові докази: автомобіль «ВАЗ-
2106» державний номер НОМЕР_1 залишити
ОСОБА_1

Вирок може бути оскаржено до
апеляційного суду Вінницької області
через Літинський районний суд
протягом 30 днів.

Суддя: О. В. Сільченко