Провадження № 1-кп/750/13/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 березня 2015 року
ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Чернігів Чернігівської області, громадянина України, місце роботи: водій Державної фінансової інспекції в Чернігівській області, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, раніше не судимий, зареєстрований: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.4, ст.187 ч.4 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Близько 01 години 14.02.2013 року ОСОБА_8 , діючи з корисливих мотивів та за попередньою змовою з ОСОБА_11 (щодо якого обвинувальний вирок Новозаводського районного суду міста Чернігова від 25.04.2014 року набрав законної сили 10.07.2014 року), з метою викрадення чужого майна, прибули до офісу Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕД, що розташований за адресою: місто Чернігів, вулиця Щорса, будинок №62-А-, де шляхом свердління дрилем пошкодили механізм закривання металопластикового вікна та проникли до приміщення офісу, звідки таємно викрали наступне майно: ікону Спас Вседержитель, вартістю 800 грн, сейф, вартістю 720 грн, в якому знаходились грошові кошти в розмірі 142000 грн, розкладний ніж Victorinox Swiss Made Stainless, вартістю 269 грн 80 коп, два ключі, загальною вартістю 60 грн, ключ, вартістю 17 грн, ключ від автомобіля, вартістю 2710 грн 80 коп, газовий револьвер ME 38 Compact, вартістю 1000 грн, а всього незаконно заволоділи майном, власником якого є потерпілий ОСОБА_6 , на загальну суму 147577 грн 60 коп.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що з ОСОБА_7 він знайомий десь з серпня 2012 року, тому що працював у неї та на території радіозаводу різав метал, який ОСОБА_7 здавала як металобрухт та розраховувалась з ним за цю роботу.
Він часто бував в квартирі ОСОБА_7 , остання неодноразово запрошувала його до себе і одного разу, десь мабуть в січні 2013 року, під час спілкування з ОСОБА_7 остання розповіла, що в офісі її колишнього чоловіка ОСОБА_6 в сейфі, знаходиться багато грошових коштів і їх можна викрасти, пропонувала, щоб він ще когось залучив до цієї справи. В мережі Інтернет ОСОБА_7 по комп`ютеру показала йому фотографії приміщення та вікно будинку, розповіла, де в офісі знаходиться сейф. Про це він розповів ОСОБА_11 під час зустрічі і вони з`їздили подивиться приміщення.
Через деякий час йому подзвонив ОСОБА_11 , запропонувавши в цей день вчинити крадіжку. Близько першої години 14.02.2013 року на автомобілі Газель, який належить сестрі ОСОБА_11 , разом з останнім вони під`їхали до вказаного приміщення. Неподалік знайшли драбину, приставили до вікна, ОСОБА_11 піднявся по драбині та просвердлив дрилем отвір напроти ручки механізму закривання вікна. Потім заздалегідь пристосованою трубкою, той відчинив вікно та через нього потрапив до офісу, звідки подав йому сейф.
Потім сейф автомобілем вони доставили в гараж, де розрізали його, знайдені кошти поділили з ОСОБА_11 . Десь через добу до нього прийшла ОСОБА_7 та запропонувала йому віддати частину викрадених грошей, на що він їй відмовив. ОСОБА_7 обіцяла помститись йому за не отримані в ході крадіжки гроші. Після цього вона неодноразова надсилала йому СМС повідомлення з погрозами посадити до в`язниці.
Крім особистого зізнання, винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами.
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показав, що в кінці січня 2013 року йому зателефонував знайомий ОСОБА_8 та запропонував зустрітися, повідомивши йому в ході бесіди, що у його знайомої (тепер йому відоме її прізвище ОСОБА_7 ), колишній чоловік продав будинок і в сейфі знаходяться грошові кошти, які можливо викрасти. Вдвох вони поїхали на АДРЕСА_2 , оглянули ззовні будинок, після цього він сам ще особисто двічі спостерігав за приміщенням, оглядаючи вікно, яке було на другому поверсі.
13.02.2014 року в будинку нікого не було і він зателефонував про це ОСОБА_8 , повідомивши, що можна спробувати викрасти гроші. На автомобілі Газель, який належить його сестрі, ввечері, разом з ОСОБА_8 вони під`їхали до вказаного приміщення. Неподалік знайшли драбину, приставили до вікна, він піднявся по драбині та просвердлив дрилем отвір напроти ручки механізму закривання вікна. Потім заздалегідь пристосованою трубкою, відчинив вікно та через нього потрапив до офісу. В офісі знаходилося два сейфи, один з яких був зачинений. Він взяв зачинений на замок сейф, який був вагою приблизно 30 кілограмів та через вікно подав ОСОБА_8 , який стояв на драбині. Також він забрав з офісу ікону і разом з ОСОБА_8 поїхали до автокооперативу в селі Півці.
В гаражі він болгаркою розрізав сейф, з якого дістали гроші (приблизно 142000 грн), а також там знаходились пістолет, ніж, ключі та документи. Гроші вони поділили з ОСОБА_8 і під час поділу коштів він запитав у ОСОБА_8 яку суму грошей вони повинні віддати ОСОБА_7 , яка розповіла про грошові кошти, на що ОСОБА_8 відповів, що їй нічого давати не потрібно. Він хотів, щоб ОСОБА_8 дав ОСОБА_7 кошти, щоб та не повідомила про злочин до правоохоронних органів.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 повідомив, що в ніч з 13 на 14 лютого 2013 року з його офісу по АДРЕСА_2 , через вікно викрали сейф, в якому знаходились гроші 142000 грн, газовий пістолет, документи, ключі від машини, ніж. Він звернувся за даним фактом до міліції і згодом знайшли осіб, які здійснили крадіжку, під час перемовин обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_11 було відшкодовано завдану шкоду в повному обсязі. Претензій до обвинуваченого він не має. Під час лікування ОСОБА_7 він приходив до неї у лікарню і вона розповідала, що знає, хто міг здійснити крадіжку та сказала, що це зробив ОСОБА_8 з іншою особою.
Свідок ОСОБА_12 , який є батьком потерпілого ОСОБА_6 , в судовому засіданні показав, що про крадіжку з офісу сина він дізнався він самого сина, йому стало відомо, що були викрадені гроші, ключі від машини, травматичний пістолет.
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показав, що він працює разом з ОСОБА_6 в одному офісі по АДРЕСА_2 . В день, коли була здійснена крадіжка, йому подзвонив ОСОБА_6 та повідомив, що з офісу викрали майно. Коли він приїхав до будинку, то побачив, що ОСОБА_6 перебував на вулиці, вони обійшли навколо будинку, потім приїхали працівники міліції, зайшли до офісу на другому поверсі і побачили, що відсутній сейф і було відчинено вікно. Він знав, що в сейфі ОСОБА_6 знаходяться документи, пістолет та гроші, які ОСОБА_6 ввечері, 13.02.2013 року, поклав до сейфу.
Згідно заяви про вчинення кримінального правопорушення від 14.02.2013 року, потерпілий ОСОБА_6 звернувся до Чернігівського міського відділу УМВС України в Чернігівській області із заявою про здійснення крадіжки з офісу по вул. Щорса, 62-А- в місті Чернігів сейфу, в якому знаходився газовий пістолет, гроші, документи, а також зникла ікона Святої Богородиці (а.к.п. 2-3, т.1).
Відповідно до протоколу огляду місця події (а.к.п. 4-11, том 1) було оглянуто офіс ТОВ ТЕД за адресою: місто Чернігів, вул. Щорса, 62-А-, на другому поверсі, з приміщення якого було викрадено сейф та ікону через вікно, що виходить на вулицю.
Згідно протоколів пред`явлення речей для впізнання (а.к.п. 28-36, том 1) потерпілий ОСОБА_6 серед пред`явлених речей впізнав свій складений ніж та ключі, які були викрадені в ніч з 13 на 14 лютого 2013 року з його офісу разом із сейфом.
Згідно повідомлення інспектора Човпило (а.к.п. 43, том 1), за ОСОБА_6 зареєстровано газовий револьвер калібру 9 мм.
Вищенаведені досліджені докази кримінального провадження повністю узгоджуються з показами обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , допитаних потерпілого та свідків, повністю доводять вину обвинуваченого і тому суд кладе їх в основу обвинувального вироку.
Оцінюючи досліджені судом докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, яке виразились в таємному викраденні 14.02.2013 року чужого майна на загальну суму 147577 грн 60 коп, що більше як в 250 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, тобто у великих розмірах, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням до приміщення - доведена належними та допустимими доказами, а тому протиправні дії обвинуваченого ОСОБА_8 суд кваліфікує за ст.185 ч.4 КК України.
Органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується також в тому, що 05 березня 2013 року, в нічний час, з метою заволодіння чужим майном, шляхом підбору ключа проник до квартири АДРЕСА_3 , де напав на власника квартири ОСОБА_7 , якій заподіяв не менше двох ударів металевою палицею в область голови, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді відкритої непроникаючої черепно-мозкової травми: вдавленого багатоуламкового імпресійного перелому в лівій лобно-тім`яній області голови, забиття головного мозку, забійно-рваних ран волосяної частини голови, які в комплексі відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя; закритих переломів голівок 3-4 п`ясткових кісток зліва, основи основної фаланги 3-го пальця лівої кисті, перелому проксимальної фаланги 3-го пальця лівої кисті, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я, заволодівши виробами із золота та срібла, 39 корковими пробками, чотирма жіночими спідницями, одною вазою на загальну суму 278863 грн, які належать ОСОБА_7 .
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_7 в ніч з 4 на 5 березня 2013 року не визнав та показав, що в цю ніч він таксував на автомобілі, який придбав за гроші, що були викрадені із офісу ОСОБА_6 . Разом з ОСОБА_14 вони відвозили чоловіка в село Роїще Чернігівського району Чернігівської області, якого близько 24-ї години забрали біля будинку побуту по проспекту Миру, а після повернення з с. Роїще приїхали до нього додому, де разом з ОСОБА_14 почали вживати спиртні напої, але співмешканка, яка була у квартирі, почала на них сваритися і ОСОБА_14 пішов додому, а він вирішив привітати свою колишню дружину ОСОБА_15 з днем народження. Вночі купив квіти, прийшов в квартиру до колишньої тещі, яка відчинила двері та розбудила ОСОБА_16 . З колишньою дружиною після 3-ї години ранку він спілкувався на кухні, а потім вранці пішов додому. З ОСОБА_17 у нього нормальні стосунки, тому що у них спільна дитина і він спілкується з колишньою дружиною та донькою. Ввечері, 05.03.2013 року, він, знаючи, що колишня дружина з донькою повертаються з міста Бровари, дзвонив ОСОБА_18 та питав чи не треба їх забрати з автобусу. Ніякого нападу на ОСОБА_7 він не здійснював. З ОСОБА_7 він знайомий тривалий час, тому що вона разом з іншими робітниками наймала його для різки металу на радіозаводі та здачі його як металобрухт. Він часто бував у неї вдома, на її прохання робив деякий ремонт речей в квартирі і у нього з ОСОБА_7 були дружні стосунки, але після того, як вони з ОСОБА_11 здійснили крадіжку коштів з офісу ОСОБА_19 , ОСОБА_7 вимагала від нього частину грошей. В зв`язку з тим, що він відмовив їй в розподілі викрадених грошей, остання негативно ставиться до нього і обмовляє його.
Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що давно знайома з ОСОБА_8 , останній допомагав їй вивозити металобрухт з території радіозаводу. Він часто бував у неї вдома, вона просила його відремонтувати плиту, люстру, тумбу. Коли вона ділила майно з колишнім чоловіком ОСОБА_6 , то просила ОСОБА_8 дізнатися, чи продав ОСОБА_6 майно, яке було зареєстровано на нього по вулиці Щорса в місті Чернігів. 04 березня 2013 року до неї приходила подруга ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , з яким вона познайомилась в мережі Інтернеті. Вони разом посиділи на кухні, випили пляшку шампанського. Потім цей чоловік пішов, а через деякий час пішла і ОСОБА_22 . Вона зачинила двері та лягла спати. Близько 4-ї години ранку вона відчула, що хтось біля неї стоїть, вона впізнала ОСОБА_8 , який сказав їй: Ти будеш в домовині, а я на Канарах і почав арматурою наносити їй удари по голові, внаслідок чого вона знепритомніла. Після повернення свідомості побачила, що в залі був включений телевізор на каналі мультфільмів та були з`їдені цукерки з вази, а на столі лежали обгортки з цукерок. Вона подзвонила ОСОБА_23 і попрохала останню прийти до неї. Коли прийшла ОСОБА_23 з ОСОБА_24 , вона повідомила їм, що упала, ударившись об тумбочку. ОСОБА_23 викликала швидку медичну допомогу, після чого її забрали до травмпункту, а звідти відвезли до Чернігівської обласної лікарні у відділення нейрохірургії. Там їй зробили операцію. Всім лікарям спочатку вона повідомляла, що упала сама та ударилась об тумбочку, тому що дуже боялась за своє життя.
Свідок ОСОБА_6 (колишній чоловік потерпілої) в судовому засіданні показав, що на момент нападу на колишню дружину перебував за межами міста Чернігова. Коли приїхав до Чернігова, то приходив до ОСОБА_7 у лікарню, але остання конкретно не розповідала, хто міг здійснити на неї розбійний напад, а щодо здійснення крадіжки з його офісу, то вона повідомила його, що впевнена, що дану крадіжку вчинив ОСОБА_8 і ще якийсь чоловік. Після того, як ОСОБА_7 виписалась з лікарні, він запитував її про те, хто здійснив на неї напад це ті ж люди, що і здійснили крадіжку, але остання нічого конкретно не відповідала.
Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні показала, що її знайома ОСОБА_7 на початку березня 2013 року вранці подзвонила та попросила приїхати до неї, повідомивши, що впала та ударилась об тумбочку. По дорозі вона зустріла ОСОБА_24 і разом з нею вона пішла до ОСОБА_7 . Після того, як зайшли до квартири, вони побачили, що ОСОБА_7 знаходиться на ліжку, постіль була в крові, на голові у ОСОБА_7 також була кров і остання розповіла їм, що упала та ударилась об тумбочку. Вони викликали швидку медичну допомогу, вимили ОСОБА_7 голову і останню, після надання першої медичної допомоги, забрали до травмпункту. ОСОБА_7 залишила їй ключі, щоб вони випрали постільну білизну та прибрали у квартирі. Вони замочили постільну білизну і вона подзвонила колишньому чоловікові ОСОБА_7 , повідомивши, що потерпіла перебуває у лікарні. Після виписки з лікарні ОСОБА_7 казала їй, що знає, хто на неї напав і казала, що це якийсь наркоман, але прізвища не називала. Також, коли вона з ОСОБА_24 перебували у квартирі, то ні телевізор, ні комп`ютер не працювали. Коли вони наступного дня вона з ОСОБА_25 шукали нічну сорочку для ОСОБА_7 в квартирі, то остання просила перевірити ОСОБА_25 наявність золота у спальні в коробочці, що остання зробила та повідомила ОСОБА_7 , що золоті вироби знаходяться на місці.
Свідок ОСОБА_25 в судовому засіданні показала, що від сусідки дізналась, що ОСОБА_7 в своїй квартирі упала, ударившись об тумбочку, та знаходиться в лікарні. Коли вона приїхала до ОСОБА_7 у лікарню, то остання повідомила, що її побили і вона написала заяву до міліції. Потім вона разом із ОСОБА_26 прибирала у квартирі ОСОБА_7 04 березня 2013 року вона ввечері була у квартирі у ОСОБА_7 , приходив її знайомий ОСОБА_21 , вони посиділи разом десь до 22-ї години і потім ОСОБА_21 перший залишив квартиру потерпілої, а потім пішла додому вона. Під час спілкування в лікарні ОСОБА_7 повідомила їй, що потім розповість, хто її побив. На прохання ОСОБА_7 вона разом із ОСОБА_27 перевіряли наявність золота, яке зберігалось у вітальні та повідомили ОСОБА_7 , що золото знаходиться на місці. Про те, що десь ще є у квартирі золото ОСОБА_7 їм не розповідала. В квартирі ОСОБА_7 вона була двічі 05 та 06 березня 2013 року та бачила, що подушка та матрац на ліжку були у крові.
Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні показав, що в Інтернеті познайомився з жінкою на ім`я ОСОБА_28 . Десь в березні 2013 року вони зустрілись у неї в квартирі по її запрошенню. Під час зустрічі була подруга ОСОБА_7 , вони розпили пляшку шампанського, яке він купив на прохання потерпілої, а потім, десь через два тижні, йому подзвонила потерпіла та повідомила, що на неї було здійснено розбійний напад. Спочатку він в це не повірив, але коли прийшов додому, то це його насторожило, тому що в Інтернеті ОСОБА_7 виставила не власну фотографію і назвалась іншим ім`ям, лише потім він дізнався, що її ім`я ОСОБА_29 .
Свідок ОСОБА_30 в судовому засіданні повідомив, що дізнався про напад на його сестру ОСОБА_7 , коли остання зателефонувала йому з лікарні. Коли сестра була виписана з лікарні, то повідомила йому, що впізнала нападника і сказала, що у неї викрали золоті вироби. Але все це знає зі слів сестри. На прохання сестри він замінив їй замок у вхідних дверях та встановив додатковий засув. Замінені частини замку знаходяться у квартирі сестри і працівники міліції їх не вилучали.
Свідок ОСОБА_31 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_7 проходила у неї лікування. Після виписки з лікарні, в амбулаторній картці був запис з нейрохірургічного відділення, що ОСОБА_7 отримала травму, ударившись об тумбочку. ОСОБА_7 розповідала, що на неї здійснив напад сусід.
Свідок ОСОБА_32 в судовому засіданні показав, що з травмпункту близько 12-ї години дня у їх відділення було доставлено ОСОБА_7 , остання була обстежена і було виявлено вдавлений перелом кісток черепу. Зробили операцію, під час спілкування хвора не розповідала, що хтось на неї здійснив напад, а казала, що упала та ударилась головою об тумбочку. Він одразу відзначив, що такий характер тілесних ушкоджень не міг бути від удару об тумбочку, а лише міг бути під час нанесення ударів твердим предметом по голові. Про характер даних пошкоджень він розповів колишньому свекру потерпілої ОСОБА_7 під час, коли останній приходив до неї. В подальшому під час спілкування після 07 травня 2013 року ОСОБА_7 сказала йому, що її намагались позбавити життя, але хто - не розповідала.
Свідок ОСОБА_12 (колишній свекор потерпілої) в судовому засіданні показав, що йому зателефонував його син ОСОБА_6 та повідомив, що щось трапилось з його колишньою дружиною. Він поїхав до квартири, де мешкає ОСОБА_7 і побачив, що її забирає автомобіль швидкої медичної допомоги і тому поїхав за швидкою до травмпункту, де ОСОБА_7 обстежили. Коли він спілкувався з потерпілою, остання повідомила, що травму отримала коли впала та ударилась об тумбочку. З травмпункту ОСОБА_7 відвезли до обласної лікарні. Під час спілкування в обласній лікарні ОСОБА_7 не розповідала, що хтось на неї напав. Із спілкування з подругами ОСОБА_7 він дізнався, що у квартирі ОСОБА_7 було багато крові на постільній білизні.
Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні показала, що на прохання своєї племінниці ОСОБА_33 , вона разом з нею прибули до помешкання ОСОБА_7 , вхідні двері були незачиненими на замок, потерпіла сиділа на ліжку, кров була на постільній білизні, голова розбита. На запитання: Що сталось? ОСОБА_7 відповіла, що ударилась об тумбочку. Вони викликали швидку медичну допомогу, помили потерпілій голову і останню забрали до травмпункту. На прохання ОСОБА_7 вони прибрали квартиру, замочили у ванній постільну білизну, яка була в крові і близько 9-ї години ранку пішли з квартири.
Свідок ОСОБА_34 в судовому засіданні показав, що у нього є добра знайома ОСОБА_35 , з якою він разом з підприємства Чезара вивозили метал на металобрухт. Це було десь три-чотири роки назад і тоді він познайомився з ОСОБА_8 , якого ОСОБА_7 представила, як бригадира бригади, яка буде різати металобрухт. Під час спілкування з ОСОБА_7 остання хвалила ОСОБА_8 та повідомляла, що він хороший майстер, все може відремонтувати у квартирі, на що він зауважував ОСОБА_7 , що не потрібно впускати додому незнайомих людей. 05.03.2013 року, близько 5-ї години, він повертався додому з АДРЕСА_4 і, проходячи повз будинок, де мешкає ОСОБА_7 , побачив на кухні в її квартирі ОСОБА_8 він його впізнав, тому що знаходився в метрах 10 від будинку і на вікнах не було ніяких занавісок та штор, горіло світло. ОСОБА_8 він впізнав по зачісці та рисам обличчя, а коли потерпіла вийшла з лікарні, він дізнався, що на неї напали, били по голові металевим предметом.
Свідок ОСОБА_36 в судовому засіданні показала, що 05.03.2013 року, близько 3-ї години, в домофон хтось подзвонив, коли вона зняла трубку, то дізналась, що це обвинувачений (її колишній зять) і вона відчинила двері. Обвинувачений зайшов до квартири, приніс квіти, тому що у її доньки ОСОБА_18 05 березня був день народження. Вийшла донька з кімнати і вони з обвинуваченим спілкувались на кухні, а після 4-ї години ОСОБА_8 пішов з їх квартири.
Свідок ОСОБА_37 в судовому засіданні показала, що 05.03.2013 року, вночі, до її матері ОСОБА_38 на квартиру (де в той час знаходилась і вона) прийшов її колишній чоловік ОСОБА_39 , з яким вона спілкується і у них є спільна дитина. Це було десь близько 3-ї години. Останній привітав її з днем народження та подарував квіти. Вони з ним поспілкувались на кухні десь на початку 5-ї години ОСОБА_40 пішов від них.
Свідок ОСОБА_41 (дочка потерпілої) в суді показала, що із слів матері їй стало відомо про напад на неї в березні 2013 року та заволодіння її золотими виробами на значну суму.
Свідок ОСОБА_42 в суді показав, що він відвідував потерпілу в Чернігівській обласній лікарні і вона йому повідомила, що в березні 2013 року на неї було здійснено розбійний напад.
Згідно висновків судово-медичних експертиз №477 та №894 (том 2 к.п., а.40-48) у ОСОБА_7 мали місце тілесні ушкодження у вигляді відкритої непроникаючої черепно-мозкової травми: вдавленого багатоуламкового імпресійного перелому в лівій лобно-тім`яній області голови, забиття головного мозку, забійно-рваних ран волосяної частини голови, закритих переломів голівок 3-4 п`ясткових кісток зліва, основи основної фаланги 3-го пальця лівої кисті, перелому проксимальної фаланги 3-го пальця лівої кисті. Всі вищевказані тілесні ушкодження могли виникнути 05.03.2013 року від дії тупих твердих предметів. Тілесні ушкодження у вигляді відкритої непроникаючої черепно-мозкової травми: вдавленого багатоуламкового імпресійного перелому в лівій лобно-тім`яній області голови, забиття головного мозку, забійно-рваних ран волосяної частини голови мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення.
Суд критично ставиться до показань потерпілої ОСОБА_7 про вчинення обвинуваченим відносно неї розбою, оскільки вона спочатку повідомляла численній кількості осіб (знайомим та лікарям) про іншу версію отримання нею тяжких тілесних пошкоджень (удар об тумбочку), з невідомої причини потерпіла, маючи можливість, негайно не повідомила правоохоронні органи про особливо тяжкий злочин, який начебто вчинив ОСОБА_8 (приймаючи до уваги те, що під час перебування в лікувальному закладі була відсутня реальна загроза для її життя з боку нападника, а заява про злочин була нею подана лише 11.03.2013 року), вона прийняла сумнівне рішення щодо необхідності вжиття заходів для прибирання місця події (що ускладнило встановлення винної у вчиненні кримінального правопорушення особи) і у неї були достатні підстави обмовити обвинуваченого, так як останній не передав їй частину викрадених у ОСОБА_6 грошових коштів (що ґрунтується на показаннях обвинуваченого та свідка ОСОБА_11 ), а тому викладені обставини ставлять під сумнів правдивість показань потерпілої стосовно дійсних обставин нападу на неї.
В ході досудового розслідування в ломбардах та помешканні обвинуваченого не було виявлено майно потерпілої (золоті та срібні вироби, жіночі спідниці, ваза), не було відшукано також металеву палицю, якою їй начебто ОСОБА_8 наносив удари в область голови, на одязі та взутті обвинуваченого не були виявлені сліди крові потерпілої і на місці події відсутні будь-які сліди, які залишив би обвинувачений.
Суд вважає неналежними та недопустимими доказами в кримінальному провадженні дані про начебто вилучені за місцем проживання обвинуваченого 39 коркових пробок, оскільки був порушений порядок їх вилучення, передбачений ст.223 ч.7 КПК України (за відсутності безперервного відеозапису вказаної слідчої дії), а саме за участю понятих у ОСОБА_8 вилучалась невідома кількість таких предметів, а в додатку до протоколу обшуку від 13.08.2013 року у вигляді фототаблиці їх кількість вже зазначена - 39 штук, але понятими вказаний додаток не підписаний, там проставлений лише підпис старшого слідчого ОСОБА_43 і вказані предмети не були ідентифіковані потерпілою в ході впізнання за індивідуальними ознаками як такі, що зникли саме з її помешкання, враховуючи також те, що потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні повідомила суд про те, що у ОСОБА_8 дійсно був намір виготовити стіл з коркових пробок і останній раніше колекціонував такі пробки (т.2, а.к.п.9-15).
Суд критично ставиться до повідомлення начальника УОТЗ УМВС України в Чернігівській області щодо моніторингу (аналізу) місцезнаходження обвинуваченого як абонента мобільного зв`язку в момент вчинення нападу на потерпілу та не бере їх до уваги щодо доведеності обвинувачення ОСОБА_8 , так як вказана посадова особа правоохоронного органу не є фахівцем в області топографії та зв`язку і не має спеціальних знань щодо технічних характеристик, параметрів функціонування обладнання базових станцій операторів мобільного зв`язку.
На переконання суду показання свідка ОСОБА_34 щодо обставин впізнання 05.03.2013 року обвинуваченого у вікні помешкання потерпілої є сумнівними та судом відхиляються, так як свідок є приятелем потерпілої і досудовим слідством не був проведений слідчий експеримент з метою встановлення можливості свідком здійснити впізнання особи у нічний час, за незначного освітлення в квартирі, приймаючи до уваги те, що в напрямку візуального спостереження свідка знаходились дерево та віконна тюль і свідок не зміг пояснити суду переконливу причину перебування ним в нічний час біля будинку потерпілої та не вказав осіб, з якими проводив час напередодні.
Згідно статті 22 КПК України, передбачена змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до положень ст.92 ч.1 КПК України, обов`язок доказування обставин вчинення особою кримінального правопорушення покладається на прокурора.
Таким чином, всебічно дослідивши всі докази, які подані обвинуваченням щодо причетності ОСОБА_8 до здійснення розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_7 в нічний час 05.03.2013 року, виходячи з того, що існують суттєві сумніви в доведеності винуватості ОСОБА_8 за цим епізодом (зміст яких викладений вище і які суд тлумачить на користь обвинуваченого) - суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_8 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення прокурором не доведена, а тому його необхідно виправдати за ст.187 ч.4 КК України.
Призначаючи ОСОБА_8 покарання за ст.185 ч.4 КК України, суд застосовує положення ст.65 КК України, що регламентує загальні засади призначення покарання та враховує, що обвинувачений ОСОБА_8 раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, за місцем проживання він характеризується позитивно, на його утриманні знаходяться двоє неповнолітніх дітей, він в добровільному порядку та в повному обсязі відшкодував потерпілому ОСОБА_6 матеріальні збитки, завдані злочином і ці останні дві обставини суд визнає такими, що пом`якшують його відповідальність.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_8 , судом не встановлено.
За наявності двох обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_8 , враховуючи тяжкість злочину, позитивні дані про особу винного - суд призначає підсудному мінімальне покарання, встановлене в санкції ст.185 ч.4 КК України і приймає рішення про його звільнення від відбування покарання з випробуванням, тобто застосовує відносно нього положення ст.75 КК України, так як виправлення ОСОБА_8 можливо досягти без реального відбування ним покарання, з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Цивільний позов прокурора про стягнення з ОСОБА_8 на користь держави витрат на лікування ОСОБА_7 та цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволенню не підлягають, тому що в судовому засіданні не була доведена винуватість ОСОБА_8 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.4 КК України.
Речові докази: бирки від золотих виробів в кількості 35 штук необхідно зберігати разом з матеріалами кримінального провадження.
Довіреність на автомобіль від ОСОБА_44 та ОСОБА_8 , витяг з реєстру №23891033 від 18.02.2013 року, аркуш паперу з переліком прикрас, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження - необхідно зберігати разом з матеріалами кримінального провадження.
Компакт диски, підлягають зберіганню разом з матеріалами кримінального провадження.
Судові витрати за проведення експертиз майна, викраденого у ОСОБА_6 , в розмірі 1701 грн 50 коп підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Судові витрати, понесені в частині обвинувачення ОСОБА_8 за ст.187 ч.4 КК України, стягненню з нього не підлягають.
Керуючись ст.ст.369-371, 373-374, 395 КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.4 КК України (2001 року) та призначити покарання у вигляді позбавленні волі строком на 5 (п`ять) років.
Згідно ст.75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 3 (три) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності до ст.76 КК України, суд покладає на засудженого ОСОБА_8 обов`язки повідомляти органи кримінально виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально виконавчої інспекції.
ОСОБА_10 за ст.187 ч.4 КК України (2001 року) виправдати в зв`язку з недоведеністю його вини у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати за проведення експертиз в розмірі 1701 (одна тисяча сімсот одна) грн 50 коп.
В задоволенні цивільного позову прокурора про стягнення з ОСОБА_8 витрат на лікування ОСОБА_7 , - відмовити.
В задоволенні цивільного позову ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, - відмовити.
Речові докази:
- бирки від золотих виробів в кількості 35 штук, довіреність на автомобіль від ОСОБА_44 та ОСОБА_8 , витяг з реєстру №23891033 від 18.02.2013 року, аркуш паперу з переліком прикрас, компакт диски - зберігати разом з матеріалами кримінального провадження.
Апеляційна скарга на вирок подається до Апеляційного суду Чернігівської області, через суд, який ухвалив судове рішенням, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Судді ОСОБА_1
ОСОБА_2
ОСОБА_3