Справа №295/4517/15-к

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2015 року м. Житомир
Б о г у н с ь к и й р а й о н н и й с у д м. Ж и т о м и р а в складі:

головуючого судді : ОСОБА_1

секретаря : ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі заяву засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця до арешту АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, раніше не судимого, який був засуджений 29.03.2013 року Прилуцьким міськрайонним судом, Чернігівської області за ст. 121 ч.1 КК України до 5-ти років позбавлення волі, ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 17.07.2014 року не відбута частина покарання була скорочена наполовину згідно ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року; початок строку покарання 29.03.2013 р.; кінець строку покарання 09.04.2016 р.;

з участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_4

представника Житомирської ВК № 4: ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

В своїй заяві засуджений ОСОБА_3 просить умовно-достроково звільнити його від відбування покарання, посилаючись на те, що він відбув належну частину строку покарання, а також довів своє виправлення. Заява засудженого розглядається у відсутність ОСОБА_3 , згідно поданої ним заяви.

В судовому засіданні представник Житомирської ВК № 4 заперечував проти задоволення заяви, вказавши, що засуджений ОСОБА_3 негативно характеризується.

Прокурор вважає, що клопотання засудженого не підлягає задоволенню так, як воно суперечить вимогам ст.81 КК України.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши прокурора, представника Житомирської ВК № 4 суд встановив, що вироком від 29.03.2013 року Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_3 був засуджений за ст. 121 ч.1 КК України до 5 років позбавлення волі.

За час відбування покарання в Житомирській ВК № 4 засуджений ОСОБА_3 порушень режиму тримання не допускав, до працю ставиться посередньо. На спільній комісії адміністрації Житомирської ВК № 4 та міськвиконкому йому було відмовлено в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання.

Згідно матеріалів його особової справи, засуджений вину свою у вчиненні злочину, передбаченому ст.121 ч.1 КК України, не визнав.

За вироком суду він має позов в сумі 47 175 грн. 13 коп., проте спричинена ним шкода не відшкодована.

Враховуючи ставлення засудженого ОСОБА_3 до вчиненого ним злочину та до відшкодування завданої злочином шкоди, його поведінку в місцях позбавлення волі, його ставлення до праці, суд вважає, що він своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення та перевиховання і йому слід відмовити у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 318-380, 537, 539 КПК України суд , -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволені заяви засудженого ОСОБА_3 про умовно дострокове звільнення.

Копію ухвали суду направити начальнику Житомирської ВК № 4 та засудженому ОСОБА_3 , прокурору м. Житомира.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира на протязі семи днів з дня її проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1