Справа № 603/71/15-к
Провадження № 1-кп/603/12/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" лютого 2015 р. м.Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Монастириська кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000005 від 13 січня 2015 року, про підозру:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Монастириська Тернопільської області, громадянина України, освіта професійно технічна, одружений, не працює, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України

за участю: прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,-

В С Т А Н О В И В:

13 січня 2015 року в ході проведення перевірки власників зброї, зареєстрованих на території Монастириського району Тернопільської області, працівниками міліції виявлено факт незаконного зберігання боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї, зокрема ОСОБА_3 , який знаходиться на обліку в дозвільній системі Монастириського РВ УМВС України як власник мисливської гладкоствольної зброї марки ТОЗ-34 ЕР, калібр 12, № НОМЕР_1 (дозвіл на право зберігання та носіння вищевказаної зброї № НОМЕР_2 виданий 05.12.1981 року УМВС України в Тернопільській області, строком дії до 22.08.2015), за місцем свого проживання за адресою с. Доброводи Монастириського району Тернопільської області, зберігав у металевому сейфі боєприпаси до нарізної вогнепальної зброї, а саме 200 (двісті) предметів 5,6 мм., які є довгими гвинтівочними патронами промислового виготовлення до нарізної спортивно-мисливської зброї кільцевого запалення (22LR), придатні до стрільби, без передбаченого на те законом дозволу, тим самим діючи умисно та незаконно, не маючи відповідного дозволу, в порушення вимог діючого законодавства України незаконно зберігав бойові припаси до вогнепальної зброї.

Таким чином ОСОБА_3 своїми діями вчинив злочин передбачений ч.1 ст.263 КК України, а саме зберігав бойові припаси без передбаченого законом дозволу.

29 січня 2015 року між прокурором прокуратури Монастириського району Тернопільської області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні №0000005 від 13 січня 2015 року, з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_3 , з іншого боку, на підставі ст. ст. 468, 469, 470 ,472 КПК України, в приміщенні прокуратури Монастириського району Тернопільської області укладено угоду про визнання винуватості, згідно умов якої сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.263 КК України за встановлених у висунутій підозрі обставин, істотних для даного кримінального провадження, в якій ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Вказаною угодою визначено покарання яке буде застосоване до ОСОБА_3 , а саме за ч.1 ст.263 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. Крім того вказаною угодою сторони узгодили застосування до ОСОБА_3 ст.75 КК України, згідно якої ОСОБА_3 звільняється від відбування призначеного основного покарання з встановленням до останнього іспитового строку - 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України на ОСОБА_3 згідно умов вищевказаної угоди покладаються такі обов`язки:

· не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
· повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_3 з умовами угоди та з призначеним йому узгодженого в ній виду та міри покарання згоден. В угоді передбачені також наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, який відносяться до злочину середньої тяжкості.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч.7 ст. 474 КПК України відсутні.

Судом також з`ясовано, що ОСОБА_3 цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст.ст. 473, 474 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, беручи до уваги те, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін та укладення угоди було добровільним, суд приходить до висновку про можливість затвердження укладеної 29 січня 2015 року між прокурором прокуратури Монастириського району Тернопільської області ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , угоди про визнання винуватості і призначення ОСОБА_3 узгодженого сторонами виду та міри покарання.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні за проведення балістичної експертизи № 1.2-26/15 від 17.01.2015 року в сумі 245 гривень 07 копійок, слід стягнути з ОСОБА_3 в користь держави, з відповідним призначенням платежу.

При цьому, речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

- боєприпаси до нарізної вогнепальної зброї в загальній кількості 201 (двісті один), що знаходиться на зберіганні в Монастириському РВ УМВС України, знищити.

Запобіжний захід ОСОБА_3 на досудовому слідстві не обирався.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 29 січня 2015 року про визнання винуватості між прокурором прокуратури Монастириського району Тернопільської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000005 від 13 січня 2015 року.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 29 січня 2015 року покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ст..76 КК України, покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

· не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
· повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави процесуальні витрати за проведення балістичної експертизи № 1.2-26/15 від 17.01.2015 року в сумі 245 гривень 07 копійок.

Речові докази: - боєприпаси до нарізної вогнепальної зброї в загальній кількості 201 (двісті один), що знаходиться на зберіганні в Монастириському РВ УМВС України, знищити.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія

судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1