Справа № 675/755/13-к
Провадження № 1-в/675/130/2013
У Х В А Л А

"07" серпня 2013 р. Ізяславський районний
суд Хмельницької області в складі
головуючої: судді - Янішевської О. С, при
секретарі - Островській В. Г.,

за участю: прокурора Семенюка Р. О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі засідань
Ізяславського районного суду подання
Західної виправної колонії № 97 про
приведення у відповідність до чинного
законодавства вирок на засудженого
ОСОБА_1,

в с т а н о в и в :

Начальник Західної виправної
колонії № 97 звернувся до суду з
поданням про приведення у
відповідність до чинного
законодавства вирок на засудженого
ОСОБА_1, мотивуючи це тим, що у Західній
виправній колонії № 97 відбуває
покарання ОСОБА_1, засуджений 27 травня
1998 року Житомирським облсудом за ст. ст.
93 п. а, 140 ч. 3, 142 ч. 3, 145 ч. 1 КК України до
смертної кари з конфіскацією майна.
Указом Президента України від 22
березня 1999 року № 276/99 про помилування
смертна кара замінена на 20 років
позбавлення волі з конфіскацією майна.
13 березня 2003 року ОСОБА_1 був засуджений
Ізяславським районним судом
Хмельницької області за ст. 391 КК
України та йому було призначено
покарання один рік позбавлення волі, на
підставі ст. 71 КК України призначено
покарання за сукупністю вироків з
урахуванням вироку Житомирського
облсуду від 27 травня 1998 року та Указу
Президента України про помилування та
призначено остаточне покарання - 15
років 06 місяців позбавлення волі.
Начальник Західної виправної колонії
№ 97 вказує, що при визначенні
остаточного покарання судом не було
враховано, що додаткова міра покарання
- конфіскація майна - виконана не була,
однак питання про додаткову міру
покарання у вироку вирішене не було, а
тому просить привести вирок у
відповідність до діючого
законодавства.

Вислухавши висновок прокурора,
суд приходить до висновку, що подання
підлягає задоволенню з таких підстав.

ОСОБА_1 засуджений 27 травня 1998
року Житомирським облсудом за ст. ст. 93
п. а, 140 ч. 3, 142 ч. 3, 145 ч. 1 КК України до
смертної кари з конфіскацією майна.
Указом Президента України від 22
березня 1999 року № 276/99 про помилування
смертна кара замінена на 20 років
позбавлення волі з конфіскацією майна.

13 березня 2003 року ОСОБА_1 був
засуджений Ізяславським районним
судом Хмельницької області за ст. 391 КК
України та призначено покарання один
рік позбавлення волі, на підставі ст. 71
КК України призначено покарання за
сукупністю вироків шляхом часткового
приєднання невідбутої частини
покарання у вигляді 14 років 06 місяців
позбавлення волі за вироком
Житомирського облсуду від 27 травня 1998
року та Указом Президента України про
помилування та призначено остаточне
покарання - 15 років 06 місяців
позбавлення волі.

Відповідно до ст. 533 КПК України
вирок або ухвала суду, які набрали
законної сили, обов'язкові для осіб, які
беруть участь у кримінальному
провадженні, а також для усіх фізичних
та юридичних осіб, органів державної
влади та органів місцевого
самоврядування, їх службових осіб, і
підлягають виконанню на всій території
України.

Питання, які вирішуються судом
під час виконання вироків та порядок їх
вирішення регулюється ст. ст. 537, 539 КПК
України.

Відповідно до ст. 539 КПК України
питання, які виникають під час та після
виконання вироку вирішуються судом за
клопотанням (поданням) прокурора,
засудженого, його захисника, законного
представника, органу або установи
виконання покарань, а також інших осіб,
установ або органів у випадках,
встановлених законом, у визначеному
порядку.

Згідно п. 14 ч. 1 ст. 537 Кримінального
процесуального кодексу України під
час виконання вироків суд, визначений
частиною другою статті 539 цього
Кодексу, має право вирішувати питання
про всякого роду сумніви і протиріччя,
що виникають при виконанні вироку.

Відповідно до ч. 3 ст. 71 КК України
призначене хоча б за одним із вироків
додаткове покарання або невідбута його
частина за попереднім вироком підлягає
приєднанню до основного покарання,
остаточно призначеного за сукупністю
вироків.

Як встановлено з листа начальника
Західної виправної колонії № 97 № 17/5018
від 26 червня 2013 року в особовій справі
ОСОБА_1 відсутні відомості про
виконання Указу Президента України від
22 березня 1999 року в частині конфіскації
майна.

За таких обставин суд приходить до
висновку, що подання підлягає
задоволенню, а вирок приведенню у
відповідність до діючого
законодавства.

Керуючись ст. ст. 7, 303-307, 372, 537, 539 КПК
України, ст. 71 КК України,

п о с т а н о в и в :

подання Західної виправної
колонії № 97 про приведення у
відповідність до чинного
законодавства вирок на засудженого
ОСОБА_1 задовольнити.

Приєднати до основного покарання,
остаточно призначеного ОСОБА_1 за
сукупністю вироків вироком
Ізяславського районного суду
Хмельницької області від 13 березня 2003
року у вигляді 15 років 06 місяців
позбавлення волі, невідбуту частину
додаткового покарання у вигляді
конфіскації майна, призначеного
вироком Житомирського облсуду від 27
травня 1998 року та Указом Президента
України від 22 березня 1999 року № 276/99 про
помилування.

Ухвала може бути оскаржена до
Хмельницького апеляційного суду на
протязі семи діб з дня її проголошення.

Суддя:
О. С. Янішевська