АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/976/15 Справа № 200/4666/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 липня 2015 року м. Дніпропетровськ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6
потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8
потерпілих ОСОБА_9
обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11
захисника ОСОБА_12
Цим вироком засуджено:
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Павлограду Дніпропетровської області, громадянина України, раніше не судимого,
- за ч.2 ст.296 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Павлограду Дніпропетровської області, громадянина України, раніше не судимого,
- за ч.2 ст.296 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду у розмірі 1740 (однієї тисячі сімсот сорока) грн.
Стягнуто з ОСОБА_13 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду у розмірі 1180 (однієї тисячі ста вісімдесяти) грн.
Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду у розмірі 2000 (двох тисяч) гривень.
Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду у розмірі 2316 (двох тисяч триста шістнадцяти) грн. 84 коп.
Стягнуто з ОСОБА_13 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду у розмірі 1756 (однієї тисячі сімсот п`ятдесят шести) грн. 84 коп.
Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_8 моральну шкоду у розмірі 2000 (двох тисяч) гривень.
Вирішена доля речових доказів.
Згідно вироку суду, 06.11.2013 року близько 03.30 годин ОСОБА_10 разом з ОСОБА_13 та з трьома невідомими співучасниками злочину, знаходились біля буд. АДРЕСА_1 , де також перебували ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , та між останніми виникла бійка в результаті якої ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , реалізуючи раптово виниклий умисел, діючи з особливою зухвалістю, погоджено в групі з невстановленими співучасниками злочину, безпричинно, з хуліганських мотивів, усвідомлюючи, що вони перебувають у громадському місці, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, нанесли по декілька ударів кожний руками та ногами потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в область тіла та обличчя, чим спричинили потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді: двох синців на верхній та нижній повіці лівого ока, по тильній та долонній поверхні лівої кисті в проекції нігтьової фаланги 4 пальця, шести внутрішньо-шкіряних крововиливів в скроневій області ліворуч з переходом в передвушну область ліворуч, на спинці носу та на його кінчику, по задній поверхні грудної клітини ліворуч між лопатковою та хребтовою лінією в проекції 5-6 ребер, крововиливу та 4-х ділянок осадження на червоній каймі нижньої губи по центру та ліворуч, скола зубної емалі 11 зубу, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень; потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: п`яти синців на верхній та нижній повіці лівого ока, по передньо-внутрішній поверхні правого стегна у середній третині, по зовнішній поверхні правого стегна у середній третині, по задній поверхні правого стегна у верхній третині, по тильній та долонній поверхні 4 пальця лівої кисті, в проекції основної та нігтьової фаланг, 25-ти саден: в лобній області по центру та праворуч на межі з ростом волосся, в виличній області ліворуч, на лівій щоці, в тім`яній області голови ліворуч, по передній поверхні грудної клітини праворуч, по середньо-ключичній лінії, між середньо-ключичною та серединною лінією в проекції 5 міжребер`я, в проекції мечоподібного відростку, по краю реберної дуги праворуч, на череві праворуч, по внутрішній поверхні правого плеча у середній та нижній третині, по задній поверхні правого ліктьового суглобу та правого передпліччя у верхній та нижній третині, по долонній поверхні лівої кисті в проекції голівок 2,5 п`ясних кісток та між фалангового суглобу 1 пальця, по переднє-внутрішній поверхні правої гомілки від середньої до нижньої третини, по зовнішній поверхні правого стегна та тлі синця, внутрішньо-шкіряного крововиливу в скроневій області голови ліворуч, скола зубної емалі 21,22 зубів, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Прокурор, який брав участь в розгляді справи судом першої інстанції, не оскаржуючи доведеність вини обвинувачених та кваліфікацію їх дій, вказує на те, що вирок суду підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступені тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинувачених через його м`якість. Просить вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2015 року, відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_13 скасувати, ухвалити свій вирок та призначити обвинуваченим за ч.2 ст.296 КК України покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки кожному.
Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в своїх апеляціях не оскаржуючи доведеність вини обвинувачених та кваліфікацію їх дій, вказують на те, що вирок суду підлягає зміні у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступені тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинувачених.
Крім того вважають, що суд мав задовольнити їх позовні вимоги в повному обсязі, адже вони мають право на повне відшкодування спричиненої їм шкоди.
Просять вирок суду змінити призначити обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі, а також задовольнити їх позовні вимоги в повному обсязі.
Обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_13 в своїх апеляціях також не оскаржуючи кваліфікації їх дій та вини у скоєнні правопорушення, вказують на те, що призначене судом покарання є суворим та несправедливим.
Обґрунтовують свою позицію тим, що при ухваленні вироку суд першої інстанції не дав належної оцінки їх особам та обставинам, що пом`якшують покарання.
Так ОСОБА_10 зазначає, що він щиросердно розкаявся, раніше не судимий, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не знаходиться, має постійне місце проживання та роботи за якими позитивно характеризується, а також має на утриманні малолітню дитину.
Крім того, частково відшкодував потерпілим спричинену шкоду.
ОСОБА_13 також зазначає, що він щиросердно розкаявся, раніше не судимий, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не знаходиться, має постійне місце проживання та роботи за якими позитивно характеризується.
Просять вирок суду змінити та застосувати до них положення ст.75 КК України, звільнивши від відбування покарання з випробуванням.
Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляцію прокурора та заперечував проти задоволення інших апеляцій, потерпілих ОСОБА_8 і ОСОБА_7 та їх представника ОСОБА_14 , які підтримали апеляції потерпілих і прокурора та заперечували проти апеляцій обвинувачених, обвинувачених та їх захисника, які підтримали апеляцію обвинувачених і заперечували проти апеляцій прокурора та потерпілих, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляціях, колегія суддів вважає, що вони не підлягають задоволенню частково з наступних підстав.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, зазначених у вироку, підтверджуються матеріалами справи і в апеляціях не оскаржуються.
Кваліфікація дій ОСОБА_10 та ОСОБА_13 за ч.2 ст. 296 КК України є правильною та також не оскаржується.
Порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б ставили під сумнів доведеність вини обвинуваченого, не встановлено.
Перевіряючи законність та обґрунтованість вироку суду в межах доводів, викладених в апеляціях, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Що стосується доводів, які приведені в апеляції прокурора та потерпілих стосовно призначеного покарання , то вони заслуговують на увагу в тій частині, що суд призначаючи покарання обвинуваченим, майже у мінімальному розмірі, не врахував, що в результаті злочинних дій обвинувачених постраждали дві особи, яким були спричинені тілесні пошкодження та фізичні страждання.
Тому колегія суддів вважає, що обвинуваченим слід призначити більш суворе покарання.
Разом з тим, колегія суддів бере до уваги доводи обвинувачених стосовно того, що вони дійсно розкаялись у своїх злочинних діях, відшкодували шкоду потерпілим у тому розмірі, в якому з них було стягнено судом першої інстанції, згідно вироку, ті обставини, що вони не судимі, мають постійне місце проживання, роботи, позитивно характеризуються, а ОСОБА_10 має на утриманні малолітню доньку.
За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про можливість виправлення ОСОБА_10 та ОСОБА_13 без відбування покарання, з випробуванням та покладанням на них певних обов`язків.
Щодо прийнятого судом рішення про часткове задоволення позовних вимог потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 то воно є необґрунтованим і не відповідає загальним засадам призначення відшкодування шкоди. Висновок суду про те, що обвинувачені повинні відшкодувати матеріальну шкоду, спричинену потерпілим сумісними діями з невстановленими особами у дольовому відношенні від кількості осіб, які фактично спричинили таку шкоду, є таким, що не відповідає чинному законодавству. Згідно закону, якщо матеріальну шкоду заподіяно спільно з іншою особою, справу щодо якої виділено в окреме провадження, суд покладає обов`язок по відшкодуванню шкоди у повному розмірі на підсудного. Крім того, відповідно до ст.1190 ЦК України, за заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини.
Тому колегія суддів погоджується з доводами потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 про необхідність стягнення спричиненої їм матеріальної шкоди у повному обсязі з обвинувачених у зазначених частках з кожного.
З врахуванням часткового відшкодування обвинуваченими матеріальної шкоди, що підтверджується відповідними документами та потерпілими, частка невідшкодованої матеріальної шкоди потерпілим склала: ОСОБА_8 -7010 грн. 52 коп., ОСОБА_7 5 280 грн.
Колегія суддів вважає необхідним скасувати рішення суду щодо цивільного позову про відшкодування матеріальної шкоди, та стягнути невідшкодовану шкоду з обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_13 в рівних частках на користь потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .
Що стосується рішення суду про стягнення з обвинувачених відшкодування моральної шкоди у розмірі 2000 грн з кожного на користь кожного із потерпілих, яку останні отримали, то колегія суддів вважає його правильним і таким, що відповідає принципам розумності та зваженості.
З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,
засудила:
Апеляційні скарги прокурора, який брав участь у розгляді провадження у суді першої інстанції, обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , задовольнити частково.
Вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2015 року, відносно ОСОБА_10 , ОСОБА_13 в частині призначення покарання та рішення суду щодо цивільного позову про відшкодування матеріальної шкоди - скасувати.
Призначити покарання ОСОБА_10 за ч.2 ст. 296 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_10 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 роки.
На підставі п.п.2,3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_10 обовязки в період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінальної виконавчої інспекції та повідомляти ці органи про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Призначити покарання ОСОБА_13 за ч.2 ст. 296 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_13 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 роки.
На підставі п.п.2,3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_13 обовязки в період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінальної виконавчої інспекції та повідомляти ці органи про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_10 на користь: ОСОБА_8 3505 грн.26 коп.; ОСОБА_7 2640 грн.
Стягнути з ОСОБА_13 на користь: ОСОБА_8 3505 грн.26 коп.; ОСОБА_7 2640 грн.
В решті вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2015 року, відносно ОСОБА_10 , ОСОБА_13 залишити без змін.
Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення.
Відповідно до ст.426 КПК України, касаційна скарга на вирок може бути подана до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.
Судді: