Справа № 442/8343/14-к
Провадження № 1-кп/442/38/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 квітня 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження № 0001813 від 05.08.2014 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дрогобича Львівської області, українки, громадянки України, одруженої, безробітної, з професійно-технічною освітою, зареєстрованої та проживаючої: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

з участю прокурора - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченої - ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 04.08.2014 року близько 16.30 год, знаходячись біля свого будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, вчинила із ОСОБА_5 , яка проживає з нею по-сусідству, конфлікт. Під час сварки ОСОБА_3 умисно нанесла ОСОБА_5 один удар пластиковим відром по голові, внаслідок чого потерпіла впала на землю. Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_3 заподіяла тілесне ушкодження ОСОБА_5 у вигляді рани в лобній ділянці голови, яке по ступеню тяжкості відноситься до категорії легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров?я.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_3 вину в інкримінованому їй злочині та позовні вимоги не визнала і пояснила, що у них з ОСОБА_8 близько чотирьох років тривають конфлікти, які почалися через непорозуміння у спільному користуванні земельною ділянкою. 04.08.2014 року вона поставила на подвір?ї, поблизу входу у свою квартиру, таз із водою. У неї двоє дітей-інвалідів, яким вона налила цю воду для купання. ОСОБА_5 у той час вийшла гуляти зі своєю внучкою і почала сваритися за те, що таз стояв на бетонній стежці, почала розливати воду. Після того, як ОСОБА_5 з коляскою пішла з подвір?я, вона підійшла до її дочки та запитала, чого її мама так себе поводить. У результаті, з дочкою ОСОБА_5 також почалась суперечка. Остання, почувши крик, прибігла на подвір?я і почала відеозйомку на свій телефон. Після цього ОСОБА_5 почала рвати квіти у її вазоні, який згодом перекинула, потім штовхнула її на пліт та чіпила за волосся. Почалась шарпанина. У той час мала в руках пластикове відро і вдарила ним ОСОБА_5 по руці. Ніхто під час конфлікту не падав. До них підбігли дочка та чоловік ОСОБА_5 ( ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ), які почали кричати, в результаті чого вона вирішила втекти до себе в будинок. Приблизно через дві години прийшов дільничний інспектор, якого викликала ОСОБА_5 , а пізніше приїхала швидка. Дільничному вона нічого не пояснювала. По голові ОСОБА_5 вона відром не била.

Незважаючи на те, що обвинувачена ОСОБА_3 своєї вини у вчиненому не визнала, її винуватість доводиться іншими доказами, здобутими під час судового розгляду справи, а саме:

- показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка суду пояснила, що у них з ОСОБА_3 спільне подвір?я. 04.08.2014 року вона вийшла гуляти з внучкою. ОСОБА_3 у цей час знаходилась на подвір?ї. Вона попросила останню забрати з проходу таз із водою, так як не було можливості проїхати коляскою по бетонній стежці. Однак, ОСОБА_3 почала їх ображати. Тоді вона відсунула таз коляскою і пішла до дороги. Повертаючись, почула на подвір?ї крик. Підбігши туди, побачила, як ОСОБА_3 свариться з її дочкою. Вона зробила зауваження, почалась суперечка, в результаті чого ОСОБА_3 вдарила її пластмасовим відром по голові (над чолом). Вона не сподівалася, що обвинувачена її вдарить. Остання схопила її за волосся і вона впала на землю. У цей час вийшов її чоловік і ОСОБА_3 втекла до будинку. Вона пішла до голови сільської ради, який викликав міліцію. Коли повернулась додому, її дочка викликала швидку допомогу, так як вона погано себе почувала. Її забрали в лікарню, де наклали чотири шви. Матеріальну та моральну шкоду їй не відшкодовано, тому підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Вважає, що обвинувачена завдала їй моральної шкоди, оскільки вона перенесла душевні та фізичні страждання. Щодо міри покарання, - просить карати суворо;

- показаннями свідка ОСОБА_11 , яка суду показала, що 02.08.2014 року приїхала з дочкою до своєї мами потерпілої ОСОБА_5 . У неділю, 04.08.2014, мама пішла з дочкою гуляти. Вона почула, як остання свариться з ОСОБА_3 , щоб та забрала з проходу таз із водою. Мама пішла з подвір?я і у той час вона вийшла на вулицю. ОСОБА_3 почала до неї також сваритися, ображати її. Почувши сварку, мама повернулася на подвір?я і спитала ОСОБА_3 , чого вона кричить. Обвинувачена тримала в руках пластмасове відро, яким вдарила маму по голові. Вона допомогла мамі піднятись, так як від удару остання впала на землю. Після цього вийшов з дому батько, а ОСОБА_3 втекла до себе додому. Тоді мама пішла до голови сільської ради, який викликав міліцію. Згодом, коли мама повернулась додому, вона викликала швидку допомогу. Працівники міліції приїхали близько 21 год, а швидка біля 22 год. Маму забрали в лікарню, пояснивши, що необхідно накласти шви на рану, де вона пробула на стаціонарному лікуванні декілька днів;

- показаннями свідка ОСОБА_12 , який суду показав, що потерпіла ОСОБА_5 доводиться йому дружиною. 04.08.2014 року, близько 16 год він прийшов додому з роботи і пішов їсти. За деякий час почув на їхньому подвір?ї крики і вийшов подивитись. Там стояла дочка, яка пояснила, що ОСОБА_3 чіпляється до них. Він допоміг піднятися своїй дружині, яку ОСОБА_3 потягла за волосся і та впала на землю. У цей час ОСОБА_3 втекла до свого будинку. Після цього дружина пішла до голови сільської ради і той викликав працівників міліції. Згодом приїхала швидка допомога, якою забрали дружину до лікарні;

- показаннями неповнолітнього свідка ОСОБА_13 , яка суду показала, що 04.08.2014 року близько 16 год вона стояла з подругою неподалік подвір?я ОСОБА_3 і чула, як та кричала до дочки ОСОБА_14 : «Що ви в мене хочете?». Потерпіла возила по дорозі коляску зі своєю онучкою і, почувши крик, залишила коляску, побігла на подвір?я та почала знімати на телефон конфлікт між її дочкою та ОСОБА_3 . Потім сварка продовжувалась, ОСОБА_3 знаходилась біля входу у свій будинок, біля неї стояли також ОСОБА_5 та чоловік і дочка останньої. ОСОБА_3 у руці тримала пластмасове відро, яким вдарила потерпілу, від чого остання впала. ОСОБА_3 зайшла до свого помешкання, за нею пішов ОСОБА_12 , але вона його виштовхала у двір. Після цього ОСОБА_5 , переодягнувшись, пішла в сільську раду;

- показаннями свідка ОСОБА_15 , який суду показав, що перебуває на посаді голови Вороблевицької сільської ради. 04.08.2014 року близько 16 17 год він під?їхав до сільської ради, де на нього вже чекала схвильована ОСОБА_5 . У ділянці чола останньої він помітив кров. ОСОБА_5 сказала, що її побила ОСОБА_3 . Зайшовши у кабінет, він викликав працівників міліції, які приїхали близько 21 22 год. На наступний день дільничний інспектор ОСОБА_16 повідомив йому, що ввечері був на місці події. Обвинувачена з потерпілою конфліктують з 2011 року, оскільки від обох сторін надходили неодноразові скарги. Однак, жодних порушень зафіксовано не було;

- показаннями свідка ОСОБА_16 , який суду показав, що 04.08.2014 року він чергував у слідчо-оперативній групі і ввечері їх скерували на виїзд до потерпілої за зверненням сільського голови. Вони приїхали туди близько 21 год, можливо й пізніше, і зі слів ОСОБА_5 з?ясували, що її побила ОСОБА_3 . Потерпіла була тоді у схвильовані стані і на її голові помітна була кров. Остання розповідала, що її вдарила ОСОБА_3 пластмасовим відром по голові. Він відібрав пояснення у ОСОБА_5 та її дочки, після чого направився до квартири ОСОБА_3 . Однак, остання відразу не хотіла відчиняти двері. Близько 10-ти хвилин він намагався достукатись до неї, після чого ОСОБА_3 відчинила і пояснила, що нікого не била, а ОСОБА_5 наводить на неї наклепи, так як у них неприязні стосунки;

- висновком експерта №502 від 11.08.2014 року, з якого вбачається, що у ОСОБА_5 малось тілесне ушкодження у вигляді рани в лобній ділянці голови, яка була спричинена незадовго до поступлення в лікарню дією твердого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею і відноситься до легкого ступеня тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров?я. (т.2 а.с.17);

- протоколом одночасного допиту від 08.10.2014 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , з якого вбачається, що потерпіла ОСОБА_5 дала покази, аналогічні показам в судовому засіданні. (т.2 а.с.40 41);

- відеофайлом від 04.08.2014 року, розміщеним на DVD-R диску (DATEХ), з якого видно, що ОСОБА_3 , із пластмасовим відром в руках, стояла біля свого будинку. Поруч з нею знаходилась ОСОБА_11 , з якою відбувалась суперечка. Поза кадром чути голос ОСОБА_5 (т.1 а.с.25).

Суд не бере до уваги покази обвинуваченої ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_13 щодо нанесення удару потерпілій ОСОБА_5 відром по руці, а не по голові, оскільки такі не узгоджуються з наведеними судом доказами та не знайшли свого підтвердження у судовому провадженні. Крім цього, ОСОБА_3 зазначила, що 04.08.2014 року жодних пояснень дільничному інспектору ОСОБА_16 не давала. Однак, в матеріалах кримінального провадження містяться письмові пояснення останньої від 04.08.2014 року, з її особистим підписом (т.2 а.с.7). Відтак, покази обвинуваченої, дані під час судового розгляду, суд розцінює такими, що направлені на уникнення нею кримінальної відповідальності, оскільки вони також спростовуються показами потерпілої та письмовими доказами справи.

Ставити під сумнів покази потерпілої та свідків підстав у суду немає. Зазначені показання узгоджуються з іншими доказами у матеріалах кримінального провадження.

З урахуванням вищенаведеного, допитавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй злочину доведена повністю.

Відтак, дії ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 125 КК України кваліфіковано вірно, оскільки вона своїми умисними протиправними діями заподіяла умисне легке тілесне ушкодження потерпілій ОСОБА_5 , що спричинило короткочасний розлад здоров?я.

При обранні виду і міри покарання ОСОБА_3 суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та, відповідно до ст.65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою правопорушення, враховує наслідки та обставини вчиненого.

Обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання, відповідно до ст.ст. 66, 67 КК України, судом не встановлено.

Беручи до уваги вищезазначене та обставини справи, враховуючи особу винної, яка за місцем свого проживання характеризується позитивно, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні двоє малолітніх дітей-інвалідів, 2005 року народження, суд прийшов до переконання, що ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, яке є, на переконання суду, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Щодо цивільного позову ОСОБА_5 , суд вважає, що такий слід задоволити частково, стягнувши з ОСОБА_3 в користь потерпілої завдану матеріальну шкоду в розмірі 428,91 грн., який підтверджується відповідними фіскальними чеками та медичною документацією (т.1 а.с.12 16, т.1 а.с.17 - 18).

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25.05.2001 року №5, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_3 своїми протиправними діями спричинила потерпілій ОСОБА_5 моральних (душевних та психічних), а також фізичних страждань.

Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає з урахуванням характеру та обсягу страждань, яких зазнала позивач, в тому числі нервове потрясіння. При цьому, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, а відтак, вважає, що задоволений судом розмір моральної шкоди в сумі 1000 грн. відповідатиме ступеню страждань потерпілої ОСОБА_5 .

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 1020 (одна тисяча двадцять) гривень.

Цивільний позов ОСОБА_5 задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_5 428,91 (чотириста двадцять вісім) грн. матеріальної шкоди та 1000 (одну тисячу) грн. на відшкодування моральної шкоди.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченій та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1