УХВАЛА

іменем України

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_9.,
суддів: при секретаріОСОБА_10., ОСОБА_11., ОСОБА_12.,
за участю прокурора ОСОБА_13.,
розглянувши у судовому засіданні в м. Києві 16 червня 2015 року кримінальне провадження № 0000025

встановила:

Вироком Тростянецького районного суду Вінницької області від 17 квітня 2014 року

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не судимого,

засуджено за ч. 2 ст. 368 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах на строк 3 роки.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 2449 грн процесуальних витрат за проведення судових експертиз.

Вирішено питання про речові докази.

У касаційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду кримінального провадження у суді апеляційної інстанції.

За вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим і засуджено за те, що він, обіймаючи посаду виконуючого обов'язки дільничного інспектора сектора дільничних інспекторів Тростянецького РВ УМВС України у Вінницькій області, маючи спеціальне звання «лейтенант міліції», будучи уповноваженим виявляти та припиняти адміністративні правопорушення, забезпечувати в межах своєї компетенції безпеку дорожнього руху, а також попереджувати, виявляти та припиняти адміністративні правопорушення, складати протоколи про адміністративні правопорушення на громадян, які їх вчинили, будучи працівником правоохоронного органу та представником влади, тобто службовою особою - суб'єктом відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи своє службове становище та надані йому владні повноваження всупереч інтересам служби, 14 листопада 2013 року приблизно об 11.10 год. у салоні автомобіля ОСОБА_7 біля будинку № 102 по вул. Леніна смт. Тростянець Вінницької області отримав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду в розмірі 1000 грн. за невжиття ним 19 вересня 2013 року заходів щодо документування факту вчинення ОСОБА_8 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, та нездійснення ним перевірки ОСОБА_7 як фізичної особи - підприємця у частині виконання тим правил торгівлі, дотримання правил громадського порядку в торгівельно-розважальному закладі та виконання рішення виконавчого комітету Верхівської сільської ради Тростянецького району від 25 серпня 2013 року № 35 щодо обмеження часу роботи кафе-магазину, а також за відмову документування правопорушень, які міг виявити ОСОБА_6 у діях ОСОБА_7, його близьких та рідних, а також у діях відвідувачів кафе-магазину, що могло вплинути на підприємницьку діяльність ОСОБА_7 та призвести до негативних для нього наслідків.

Апеляційний суд Вінницької області ухвалою від 23 січня 2015 року скасував вирок місцевого суду щодо ОСОБА_6, а кримінальне провадження закрив у зв'язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

Своє рішення апеляційний суд мотивував тим, що по справі працівниками правоохоронних органів здійснені явно провокаційні дії за яких ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_7 незаконну винагороду.

Обгрунтовуючи прохання про скасування ухвали апеляційного суду, прокурор посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення кримінального процесуального закону. Вважає, що доводи апеляційного суду про відсутність в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення є безпідставними та необґрунтованими. На його дуку суд не дав оцінки доказам, якими підтверджується вина ОСОБА_6

У запереченнях обвинувачений просить ухвалу апеляційного суду залишити без зміни, а касаційну скаргу прокурора, як безпідставну - без задоволення.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, який підтримав доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.417 КПК суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Таке рішення, відповідно до ст.370 КПК, повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об'єктивно з'ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ч.2 ст.439 КПК вказівки суду, який розглянув справу в касаційному порядку, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді.

Однак, при новому розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_6 суд апеляційної інстанції зазначених вимог закону не дотримався.

Зі змісту ухвали вбачається, що апеляційний суд визнав проведеними на законних підставах негласні слідчі дії по кримінальному провадженню щодо ОСОБА_6

Сам обвинувачений не заперечував у судовому засіданні отримання від ОСОБА_7 грошей, як він думав на бензин, щоб частіше приїжджав до кафе слідкувати за порядком.

З показів ОСОБА_7 вбачається, що він на вимогу ОСОБА_6 за обставин, зазначених у вироку, передав останньому 1000 грн.

Зазначені обставини отримання незаконної винагороди обвинуваченим знайшли своє підтвердження результатами негласних слідчих дій.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції без наведення належних мотивів, без дослідження та оцінки усіх доказів по справі на які у тому числі вказував суд касаційної інстанції при скасуванні попередньої ухвали апеляційного суду від 1 серпня 2014 року щодо ОСОБА_6, прийшов до передчасного висновку про відсутність у діях обвинуваченого складу інкримінованого йому злочину.

За наведених обставин рішення апеляційного суду не можна визнати законним, обґрунтованим і вмотивованим та таким, що відповідає вимогам п.2 ч.1 ст.419 КПК, а тому, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.438 КПК, воно підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції, під час якого необхідно врахувати наведене та ухвалити рішення, яке б відповідало вимогам КПК.

Оскільки касаційним судом остаточне рішення не ухвалюється, а рішення суду апеляційної інстанції скасовується з призначенням нового розгляду у цьому ж суді, інші доводи, зазначені прокурором у касаційній скарзі, не вирішуються.

Керуючись статтями 436, 438 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 23 січня 2015 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11