Ухвала

іменем україни

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ОСОБА_1., ОСОБА_2., ОСОБА_3.,

розглянувши в судовому засіданні 15 червня 2015 року в м. Києві кримінальне провадження № 0006668 щодо

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця смт. Деражня Хмельницької області, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1,

за ст. 186 ч. 2 КК України,

в с т а н о в и л а :

у касаційній скарзі, з урахуванням її уточнених вимог, засуджений ОСОБА_4 просить ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 02 лютого 2015 року щодо нього скасувати та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції в іншому складі. Вважає, що апеляційним судом було істотно порушено вимоги кримінального процесуального закону, оскільки в порушення вимог ст. 404 КПК України не було проаналізовано і співставлено усі доводи наведені в апеляційній скарзі з наявними матеріалами та не надано на кожний з них вичерпну відповідь. Крім того, вказує на те, що апеляційний суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність та дійшов помилкового висновку щодо необхідності кваліфікації його дій за ст. 186 ч. 2 КК України, а не за ст. 296 ч. 1 КК України, не мотивувавши своє рішення належним чином.

Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 листопада 2014 року ОСОБА_4 засуджено за ст. 186 ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. Строк відбуття покарання ОСОБА_4 вказано рахувати з 16.05.2014 року. Вирішено питання щодо речових доказів.

Вироком суду ОСОБА_4 визнано винуватим і засуджено за вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 близько 18 години 14 січня 2013 року, перебуваючи поблизу складських приміщень між залізничним вокзалом станції Хмельницький та автовокзалом № 2 міста Хмельницького по вул. Шевченка, за попередньою змовою з ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, справи відносно яких виділені в окремі провадження, з корисливих мотивів, застосувавши фізичне насильство, що не є небезпечним для життя та здоров'я ОСОБА_8, групою осіб відкрито викрали майно потерпілого ОСОБА_8 Так, ОСОБА_5 взяв ОСОБА_8 за одяг в області грудної клітини, а ОСОБА_4, присівши, потягнув його руками за ноги, від чого потерпілий впав на землю і в цей час ОСОБА_5 наніс йому удар в область голови, відкрито заволодів належною потерпілому сумкою-барсеткою, у якій знаходились грошові кошти в сумі 4 500 гривень, паспорт громадянина України НОМЕР_2 на ім'я ОСОБА_8, посвідчення водія НОМЕР_3 на ім'я останнього та свідоцтво про реєстрацію автомобіля марки «Рено Магнум» номерний знак НОМЕР_1, НОМЕР_4

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 02 лютого 2015 року вказаний вирок місцевого суду щодо ОСОБА_4 залишено без зміни, а його апеляційну скаргу - без задоволення. Виключено з описової частини вироку прізвище ОСОБА_5, як співучасника злочину, та замінено на слова: «особа, справа відносно якої виділена в окреме провадження у зв'язку із розшуком».

Розглянувши доводи касаційної скарги, дослідивши долучені до касаційної скарги копії судових рішень, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 428 ч. 2 п. 2 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Відповідно до положень ст. 419 КПК України, мотивувальна частина ухвали апеляційного суду має містити виклад узагальнених доводів особи, яка подала апеляційну скаргу, мотиви, з яких виходив суд апеляційної інстанції при постановленні ухвали і положення закону, яким він керувався. В резолютивній частині ухвали зазначається висновок суду апеляційної інстанції по суті вимог апеляційної скарги.

Апеляційний суд дотримався вказаних вимог процесуального закону при перегляді кримінального провадження в апеляційному порядку, дав відповіді на усі доводи апеляційної скарги засудженого, належним чином мотивувавши своєї рішення.

Так, з копії оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції вбачається, що у своїй апеляційній скарзі ОСОБА_4 ставив питання про необхідність зміни вироку суду першої інстанції шляхом перекваліфікації його дій зі ст. 186 ч. 2 КК України на ст. 296 ч. 1 КК України та призначення йому за вказаною частиною статті покарання у виді штрафу. Такі свої доводи обґрунтовував тим, що ні умислу, ні домовленості з ОСОБА_6, ОСОБА_7 і ОСОБА_5 на заволодіння майном потерпілого у нього не було, а на потерпілого він напав з метою його побиття та будь-яких грошей після нападу не отримував. Зазначає, що, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, приревнував потерпілого до своєї подруги ОСОБА_6 і це стало причиною його протиправних дій.

Зазначивши вказані доводи апеляційної скарги ОСОБА_4, апеляційний суд зазначив і підстави, з яких визнав їх необґрунтованими, залишивши його апеляційну скаргу без задоволення.

Обставини щодо неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, визначення яких дано у статтях 410 та 411 КПК України та на які є посилання в касаційній скарзі, не є відповідно до вимог ст. 438 ч. 1 КПК України предметом дослідження та перевірки касаційним судом. Відповідно до ст. 94 КПК України оцінка доказів є компетенцією суду, який ухвалив вирок.

Так, з копії ухвали суду апеляційної інстанції вбачається, що апеляційний суд не встановив порушень вказаних вимог закону, визнавши доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 в цій частині безпідставними та такими, що не підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Апеляційний суд зазначив, що, не дивлячись на невизнання обвинуваченим своєї вини, вона підтверджується іншими наявними доказами. Зокрема, відзначив апеляційний суд показання потерпілого ОСОБА_8, який розповів про вчинений відносно нього напад з боку 4 осіб та підтвердив, що ОСОБА_4 спочатку повалив його з ніг, а потім сидів у нього на ногах, поки інші зривали барсетку. На підтвердження вказаних потерпілим подій, апеляційний суд послався на показання безпосередніх учасників та очевидців подій ОСОБА_7 і ОСОБА_6, кожного з яких за зазначеним епізодом засуджено вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 грудня 2013 року за ст. 186 ч. 2 КК України. Проаналізував апеляційний суд і інші докази, які були покладені в основу обвинувального вироку щодо ОСОБА_4, дав їм належну оцінку та не знайшов підстав для перекваліфікації дій засудженого з ст. 186 ч. 2 КК України на ст. 296 ч. 1 КК України.

Не встановив апеляційний суд і підстав для обмови обвинуваченого потерпілим, оскільки сам ОСОБА_4 в судовому засіданні апеляційної інстанції визнав, що між ним та потерпілим жодних неприязних стосунків не виникало.

Із такими висновками апеляційного суду погоджується і колегія суддів. При розгляді апеляційної скарги засудженого ОСОБА_4 суд апеляційної інстанції її доводи перевірив і своє рішення належним чином мотивував. Ухвала апеляційної інстанції відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Об'єктивних даних, які вказували б на вчинення злочину за інших обставин, або які б вказували на відсутність в діях ОСОБА_4 складу злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, та на його необізнаність щодо намірів інших учасників нападу, колегія суддів за матеріалами провадження не знаходить і передбачені законом підстави для перевірки цього відсутні.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які були б підставами для скасування чи зміни судових рішень, також не виявлено.

Враховуючи зазначене, з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень вбачається, що підстав для задоволення касаційної скарги, скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції немає, в зв'язку з чим у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити відповідно до вимог ст. 428 ч. 2 п. 2 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 428 ч. 2 п. 2 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

відмовити засудженому ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 02 лютого 2015 року щодо нього.

Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

Судді:

_________________ ____________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3