АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 березня 2015 р. м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1

Суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3
При секретарі ОСОБА_4
За участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянула у відкритому судовому засіданні скаргу старшого прокурора військової прокуратури Чернівецького гарнізону ОСОБА_5 на вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 23.01.2015 року у кримінальному провадженні № 0000084 щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України , українця уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , із середньою освітою, неодруженого, військовозобов`язаного : механіка водія інженерно-позиційного відділення інженерно-саперного взводу військової частини НОМЕР_1 раніше не судимого, -

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 408 КК України

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 23 січня 2015 року ОСОБА_6 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ст. 408 ч.1 КК України і за його вчинення призначено йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування призначеного судом покарання, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально - виконавчої інспекції, повідомляти цей орган про зміну місця проживання , роботи, періодично з`являтись в органи кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

Провадження №11кп/794/125 /15 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_7
Категорія ст. 408 ч.1 КК України Суддя - доповідач: ОСОБА_1
На вказаний вирок подана апеляційна скарга старшим прокурором військової прокуратури Чернівецького гарнізону ОСОБА_5 ,в якій він просить вирок районного суду від 23.01.2015 року щодо ОСОБА_6 в частині призначення покарання скасувати та ухвалити новий вирок , яким визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 408 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

Посилається апелянт на те, що не оспорюючи кваліфікації дій обвинуваченого та відповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження вважає, що вирок районного суду в частині призначення покарання обвинуваченому підлягає скасуванню внаслідок неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного судом покарання, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а саме, вважає що судом необґрунтовано застосовано вимоги ст. 75 КК України при призначенні обвинуваченому покарання.

Зокрема районним судом при призначенні покарання обвинуваченому не враховано суспільної небезпеки скоєного злочину, дані про особу правопорушника. Так вчиняючи дезертирство ОСОБА_8 свідомо припинив виконання покладеного на нього конституційного обов`язку громадянина України по захисту суверенітету України в Збройних силах України і в подальшому жодних активних дій щодо повернення до місця служби не вживав. Також посилається на те, що дані протиправні дії обвинувачений вчинив в особливий період функціонування збройних сил України та під час дії закону України про мобілізацію та мобілізаційну підготовку, дані обставини районним судом взяті до уваги не були, а взято за основу пом`якшуючу обставину - щире каяття. Судом не було здобуто цілого комплексу обставин, які би пом`якшували покарання і які без жодних сумнівів вказували на можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та попередження інших злочинів. Окрім того апелянт вважає, що звільнення засудженого від відбування призначеного покарання відповідно до ст. 75 КК України унеможливлює проходження ним подальшої військової служби. Також районний у своєму рішенні не мотивував необхідність та можливість призначення саме мінімального покарання передбаченого ст. 408 ч.1 КК України , а тому призначене покарання у вигляді 2-х років позбавлення волі яке хоч і не виходить за межі встановлені статтею закону України про кримінальну відповідальність . однак за своїм розміром є явно несправедливим через м`якість , оскільки не відповідає ступенню тяжкості кримінального правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_6 апеляційну скаргу на вирок районного суду не подавав.
Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , який вважає, що вирок суду, слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора як необґрунтовану без задоволення, надавши учасникам судового провадження слово в судових дебатах, а також обвинуваченому останнє слово, розглянувши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегіє суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено вироком суду першої інстанції ОСОБА_6 08.04.2014 року був призваний на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 та в складі команди направлений до військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ), що дислокується в АДРЕСА_1 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ) №69 від 08 квітня 2014 року ОСОБА_6 був зарахований до списків частини, всіх списків видів забезпечення і призначений на посаду механіка-водія інженерно-позиційного відділення інженерно-саперного взводу в/частини НОМЕР_1 .

Проходячи військову службу на вищевказаній посаді, у військовому званні «старший солдат», ОСОБА_6 , як військовослужбовець, відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 17, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно та неухильно виконувати накази командирів (начальників) у встановлений термін, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

25 серпня 2014 року біля 8-ї години старший солдат ОСОБА_9 через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до своїх службових обов`язків, всупереч наведених вимог законодавства, не погоджуючи свої дії з командуванням та не одержавши дозволу командира, з метою ухилитись від військової служби, самовільно залишив територію військової частини НОМЕР_1 та вибув до місця постійного проживання в АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд.

10 жовтня 2014 року ОСОБА_6 за викликом слідчого прибув до військової прокуратури Чернівецького гарнізону і надав пояснення щодо причин самовільного залишення частини, зобов`язався повернутись до військової частини.

Однак не бажаючи проходити військову службу, з метою ухилитися від її проходження, старший солдат ОСОБА_6 до місця служби не повернувся, а продовжив перебувати по місцю постійного проживання в с. Давидівка, Сторожинецького району, Чернівецької області.

Таким чином, механік-водій інженерно-позиційного відділення інженерно - саперного взводу в/частини НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем мобілізованим на особливий період, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до своїх службових обов`язків, в порушення вимог ст. 17, 65 Конституції України, ст.1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 17, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи дійсно з метою ухилитись від проходження військової служби та припинити виконання конституційного обов`язку по захисту Вітчизни, 25 серпня 2014 року біля 8-ї години самовільно залишив територію військової частини НОМЕР_1 , що в АДРЕСА_2 та вибув до місця постійного доживання в АДРЕСА_1 .

У відповідності до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Справу судом першої інстанції розглянуто в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України, а тому відповідно до ст. 404 КПК України висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи, які не оспорювалися і стосовно яких докази судом не досліджувалися, апеляційним судом не перевіряються.

Районний суд, розглядаючи кримінальне провадження у відповідності до вимог ст. 349 КПК України , допитавши обвинуваченого по справі, дійшов до обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.408 ч.1 КК України, оскільки останній своїми діями вчинив дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби , що не оспорюється ні прокурором в поданій апеляційній скарзі ні самим обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження.
Що стосується апеляційних вимог прокурора в частині призначення обвинуваченому більш суворого покарання та без застосування вимог ст. 75 КК України то колегія суддів вважає, що в їх задоволенні слід відмовити з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження судова колегія вважає, що призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції, у відповідності до ст. 65 КК України, у повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, його особу, обставини, які пом`якшують покарання та призначив йому покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як встановлено судом першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 характеризується по місцю проживання з позитивної сторони, визнав свою вину повністю, з багатодітної сім`ї, батьки пенсіонери які потребують допомоги, щиро розкаявся в скоєному злочині, що він раніше не судимий кримінальне правопорушення яке він вчинив відноситься до злочинів середньої тяжкості. Районний суд наведені обставини визнав такими , що пом`якшують покарання.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 районним судом не встановлено.
Судом першої інстанції обґрунтовано визнано вищевикладені обставини , як пом`якшуючи покарання обвинуваченого та врахував їх такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину із урахуванням особи винного призначив мінімальну міру покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком.
Таким чином, враховуючи вище викладене на думку колегії суддів суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що з врахуванням пом`якшуючих обставин, особи винного достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів буде мінімальне покарання у виді позбавлення волі встановленої санкцією ст. 408 ч.1 КК України і на підставі ст. 75 КК України звільнив його від відбування покарання з випробуванням.
Доводи прокурора в апеляції з приводу не врахування судом першої інстанції при призначенні покарання всіх обставин справи не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні , оскільки районним судом в повній мірі були враховані всі обставини справи, в тому числі і ті на яких прокурор посилається в апеляційній скарзі.
Таким чином, з огляду на наведене, перевіривши дані про особу обвинуваченого, врахувавши обставини справи , колегія суддів вважає, що суд вірно кваліфікував дії обвинуваченого за ст.408 ч.1 КК України, а також призначив обвинуваченому необхідне і достатнє покарання для його виправлення та попередження нових злочинів і підстав для скасування чи зміни вироку районного суду, колегія суддів не знаходить.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області, -
У Х В А Л И Л А:
Вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 23 січня 2015 року щодо ОСОБА_6 - залишити без змін, а апеляційну скаргу старшого прокурора військової прокуратури Чернівецького гарнізону ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3 .
Копія вірна суддя