Справа № 1-391/11 р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2011 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Овсієнка В. В.

при секретарі Попляєву В.Г.

з участю прокурора Ульянкіна О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлученого, працюючого ТОВ «Агрорось», раніше не судимого,

за ч. 1 ст. 164 КК України

встановив:

ОСОБА_1, будучи зобовязаним згідно з рішенням Смілянського міськрайонного суду № 2-1997 від 26 липня 2005 року сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 1 липня 2005 року та до повноліття дитини, злісно ухиляється від сплати аліментів, що виразилось в тому, що він будучи працевлаштованим та маючи дохід в період часу з 22 січня 2011 року по 10 листопада 2011 року допустив заборгованість по сплаті аліментів в сумі 3730 гривень 21 копійок.

Підсудний свою вину у вчиненні злочину визнав повністю і суду показав, що дійсно перебував у шлюбі з ОСОБА_2, і в звязку з її смертю, згідно з рішенням Смілянського міськрайонного суду від 26 липня 2005 року зобовязаний платити аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, 18 березня 2004, але аліменти не сплачував, так як маючи мізерні заробітки не міг виділити кошти на утримання дитини, будучи фізично здоровим і працездатним. У вчиненні злочину щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Показання підсудного відповідають фактичним обставинам справи, які ним не оспорюються.

Крім повного визнання своєї вини підсудним, його вина у вчиненні злочину підтверджується доказами, дослідженими відповідно до ч. 3 ст. 299 КПК України.

Дії підсудного ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 164 КК України, оскільки він злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини.

Призначаючи покарання підсудному, суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та особу підсудного, який притягується до кримінальної відповідальності вперше, характеризується за місцем проживання позитивно, як помякшуючі покарання обставини - щире каяття ОСОБА_1 у вчиненому злочині, вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства і найбільш доцільно обравши покарання у виді обмеження волі, застосувати ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, -

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, що передбачений ч. 1 ст. 164 КК України, і призначити йому покарання 2 роки обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обовязки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобовязати засудженого не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти цей орган про зміну місця проживання чи роботи та періодично зявлятись до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

Запобіжний захід ОСОБА_1, залишити дотеперішній підписку про невиїзд, до вступу вироку в законну силу.

Апеляція на вирок може бути подана до Апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Головуючий: В. В. Овсієнко