справа
№ 1-1076/2007
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.Луцьк 4
грудня 2007 року

Луцький міськрайонний суд
Волинської області під головуванням:

судді - Сівчука
А.Є.

за участю секретаря - Голепи
З.Т.

прокурора- НазарукЮ.В.

захисника- ОСОБА_1

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця м. Рівне Рівненської області, українця,
гр. України, з середньою-спеціальною освітою, тимчасово не працюючого,
одруженого, має на утриманні малолітню дитину, проживаючого АДРЕСА_1, в порядку
ст. 89 КК України не судимого,

- за ст. 185 ч. 2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_2
21.09.2007 року, близько 13.40 год., діючи з
корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, за
попередньою змовою із невстановленою слідством особою, перебуваючи в стані
алкогольного сп"яніння, знаходячись у торговому центрі "Ювант",
з магазину № 194, шляхом вільного доступу, таємно викрали жіночу шкіряну куртку
коричневого кольору з хутром єнота, спричинивши потерпілій ОСОБА_3 матеріальної
шкоди на суму 3500 грн.

Допитаний в судовому
засіданні підсудний ОСОБА_2 вину в інкримінованому злочині визнав повністю та
суду пояснив, що дійсно 21.09.2007 року він приїхав з м. Рівне у м. Луцьк, оскільки
мав намір провідати свого товариша, який проходив курс лікування у ВОНД. У
маршрутному таксі зустрів візуально знайомого хлопця на ім."я ОСОБА_4, на автостанції вони вирішили випити трохи горілки, а потім
пішли у торговий центр "Ювант". Зайшли у магазин № 194, там
продавались куртки, одна з них йому сподобалась, і тоді виник намір викрасти
її, вони вирішили, що він буде брати, а ОСОБА_4 його прикриє. Він взяв куртку та склав її у пакет, продавець цього не
бачила, оскільки була зайнята з іншим клієнтом, коли вони відійшли декілька
метрів, їх наздогнала продавець та схопила пакет. ОСОБА_4 втік, а його затримали охоронець та продавець. У
вчиненому підсудний щиро розкаюється, просить суд суворо його не карати.

Крім повного визнання вини
самим підсудним його винність у вчиненому повністю підтверджується зібраними по
справі матеріалами, фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового
розгляду, а саме:

- показами, даними в судовому засіданні
потерпілою ОСОБА_3 про те, що вона є власником магазину № 194, який
розташований у торговому центрі "Ювант", 21.09.2007 року, в обідню
пору у магазин зайшло двоє чоловіків, однак і вона і продавець були зайняті з
іншими клієнтами, тому особливої уваги на хлопців вони не звертали. Коли хлопці
виходили з магазину, то клієнтка, яка розмовляла з її чоловіком попередила, що
хлопці щось забрали. Тоді продавець побігла за хлопцями, схопила пакет, хлопці
почали втікати до виходу, однак на виході підсудного затримав

охоронець.
Підсудний був у стані алкогольного сп"яніння. Претензій до підсудного вона
не має, вважає, що останнього не потрібно суворо карати.

Відповідно до ст. 299 КПК
України, при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, судом
постановлено не досліджувати інші докази по справі, оскільки вони не оспорюються
учасниками судового розгляду.

Аналізуючи зібрані та
досліджені докази в їх сукупності, суд вважає доведеною вину підсудного ОСОБА_2
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України.

Таким чином суд вважає, що
підсудний ОСОБА_2 своїми умисними діями, спрямованими на таємне викрадення
чужого майна, вчиненими за попередньою змовою групою осіб, скоїв злочин
передбачений ст. 185 ч. 2 КК України.

При обранні покарання суд
враховує ступінь тяжкості вчиненого, всі обставини справи та дані про особу
підсудного.

До
обставин, що обтяжують покарання підсудному суд відносить вчинення

злочину
у стані алкогольного сп"яніння.

До обставин, що пом'якшують
покарання підсудного суд відносить - щире каяття, активне сприяння розкриттю
злочину.

Враховуючи те, що підсудний
ОСОБА_2 у вчиненому щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, має
постійне місце проживання де характеризується позитивно, на утриманні має
малолітню дитину, збитки відшкодовані, потерпіла на суворому покаранні не
настоює, суд приходить до висновку, що перевиховання та виправлення підсудного
можливе без ізоляції від суспільства.

Керуючись ст.ст. 323, 324
КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ

ОСОБА_2 визнати винним у
вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України та призначити покарання
- 4 (чотири) роки обмеження волі.

На підставі ст.ст. 75, 76
КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання, якщо він
протягом іспитового строку тривалістю - 1 (один) рік 6 (шість) місяців не
вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки:

- не виїжджати за межі України на постійне
місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

· повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про
зміну місця проживання і навчання;

· періодично
з'являтись для реєстрації
в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід
засудженому ОСОБА_2 залишити попередній - підписку про невиїзд.

В строк відбуття покарання
зарахувати термін перебування під вартою з 21.09.2007 року по 1.10.2007 року.

Речові докази - жіночий
шкіряний френч коричневого кольору - повернути за належністю законному
володільцю - ОСОБА_3

На вирок суду може бути
подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Волинської області протягом 15
діб з моменту його проголошення.