Справа № 496/1017/15-к
Провадження № 1-кп/496/93/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.04.2015 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Августівка Біляївського району Одеської області, громадянина україни, українця, освіта середня, одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого 19.01.2015 року за ч. 1 ст. 190 КК України до двох років обмеження волі з іспитовим строком два роки на підставі ст. 75 КК України

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В кінці червня 2014 року, більш точного часу судом не встановлено, ОСОБА_4 маючи борг перед ОСОБА_5 та домовленість з останнім, що за рахунок боргу відреставрує чотири автомобільні легко сплавні диски R-18 марки «Borbet» вартістю 20000 грн., які належать ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, маючи умисел на заволодіння вищевказаними дисками, прийшов на територію станції автомобільного розбирання «СК», що знаходиться за адресою: Одеська область, Біляївський район, село Котовка, вулиця Шевченка, буд. № 26, де під приводом здійснення реставраційних робіт звернувся до ОСОБА_6 з проханням надати йому вказані автомобільні диски. ОСОБА_6 з дозволу ОСОБА_5 передав ОСОБА_4 чотири автомобільні легко сплавні диски R-18 марки «Borbet», якими останній розпорядився на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 20000 грн.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні винним визнав себе повністю та пояснив, що в червні 2014 року під приводом здійснення реставраційних робіт взяв у ОСОБА_6 чотири автомобільні легко сплавні диски R-18 марки «Borbet», що належать ОСОБА_5 та продав їх невідомій особі.У скоєному щиро розкаявся.

Окрім повного визнання своєї вини, винність обвинуваченого в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю доказана і підтверджується зібраними по справі в порядку ст. ст. 84-86, 91 КПК України доказами, дослідження яких відповідно до ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежено допитом обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками кримінального провадження обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позиції, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява, в якій він просить розглянути кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за його відсутності, претензій матеріального та/або морального характеру до нього не має, а міру покарання призначити на розсуд суду.

Суд кваліфікує умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
При призначенні покарання суд враховує суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення та особу винного у їх сукупності.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Крім цього, ОСОБА_4 був засуджений 19.01.2015 року за ч. 1 ст. 190 КК України до двох років обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від покарання з іспитовим строком на два роки.

Враховуючи особу обвинуваченого раніше судимий, вчинив умисний злочин невеликої тяжкості, пом`якшуючі покарання обставини, та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити в межах санкції ч. 1 ст. 190 КК України, об`єднавши покарання, призначене вироком Біляївського районного суду Одеської області суду від 19.01.2015 року у виді 2 років 6 місяців обмеження волі, яке буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та буде цілком відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і особі винного.

Потерпілий ОСОБА_5 під час кримінального провадження до початку судового розгляду цивільний позов про стягнення матеріальної та/або моральної шкоди з обвинуваченогоОСОБА_4 не заявляв.
З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування та вивченням обвинувального акту встановлено, що під час досудового розслідування залучення експертів для проведення експертиз не здійснювалось, у зв`язку з чим судові витрати відсутні.
Також до обвинувального акту не долучались матеріали кримінального провадження №0000147 від 10.02.2015 року.
Керуючись ст. ст. 75, 76, 190 КК України, ст. ст. 349, 367, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 роки 6 місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у вигляді 2 років 6 місяців обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 роки 6 місяців та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п. 2-4 ч. 1 ст. 76 КК України:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

В строк призначеного покарання зарахувати відбуте покарання за вироком Біляївського районного суду Одеської області від 19.01.2015 року.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду, у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 394 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області ОСОБА_1