В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2015 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

представника потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0003321 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянин України, українець, не працює, має вищу освіту, раніше не судимий, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований та мешкає за адресою АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 125 КК України,

Встановив:
23 жовтня 2014 року приблизно о 08.45 год. ОСОБА_4 , знаходячись біля будівлі Криворізького комунального навчального дошкільного закладу № 280, розташованого по вул. Коротченко в Жовтневому районі м. Кривого Рогу, зустрів раніше знайому гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та маючи намір на спричинення умисних тілесних ушкоджень, маючи значну перевагу в зрості, фізичній силі, умисно з силою наніс потерпілій гр,. ОСОБА_5 три удари кулаками по обличчю, завдавши тим самим потерпілій гр.. ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин та синця на внутрішньому краю правої надбрівної дуги, які згідно висновку судово- медичної експертизи №2623 від 26.11.2014 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6- ти днів.
За правовою кваліфікацією ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.125 ч. І КК України, за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження.
У судовому засіданні ОСОБА_4 винним себе у вчиненні злочину за вказаних обставин не визнав та пояснив, що він 23.10.2014 року почув, що в дитячому садочку плаче його дитина. Зайшов до установи, щоб заспокоїти дитину. Приблизно о 08.45 годин знаходячись біля будівлі Криворізького комунального навчального дошкільного закладу № 280, розташованого по вул. Коротченко в Жовтневому районі м. Кривого Рогу, побачив ОСОБА_5 , та у них на ґрунті неприязних відносин виникла сварка, внаслідок якої він наніс один удар долонею лівої руки по обличчю ОСОБА_5 .

Цивільний позов не визнав.

Не зважаючи на таку позицію обвинуваченого ОСОБА_4 , його вина у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України підтверджується іншими доказами, які були досліджені в ході судового розгляду кримінального провадження, а саме:

Потерпіла ОСОБА_5 вказала, що ОСОБА_4 є біологічним батьком її дитини. В останній час відносини між потерпілою та обвинуваченим носять неприязний характер. Обвинувачений ОСОБА_4 погрожує їй, ображає та б`є потерпілу. 23.10.2014 року її зателефонували та повідомили, що ОСОБА_4 намагається забрати її дитину з дошкільного закладу. Вона поїхала до установи де зустрілась зі своєю знайомою ОСОБА_7 . Коли вони перебували біля будівлі Криворізького комунального навчального дошкільного закладу № 280, розташованного по вул. Коротченко в Жовтневому районі м. Кривого Рогу до них вибіг ОСОБА_4 та наніс декілька ударів рукою. ОСОБА_7 намагалася відтягти обвинуваченого від неї. Після чого він зник, а вони пішли до дитячого садочку де дочекались приїзду міліції.

- допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що вона працює вихователем дошкільного закладу № 280. ОСОБА_4 бачила лише раз коли він з`явився за місцем її роботи. Він був дуже розлючений та вимагав віддати йому дитину. Оскільки вона його бачила перший раз та його не було внесено до свідоцтва про народження дитини, свідок відмовилась віддавати йому дитину. ОСОБА_4 погрожував їй та висловлювався нецензурною лайкою в адресу матері дитини та співробітників закладу. Приблизно о 09.00 годині він побачив на дворі потерпілу та ОСОБА_7 вибіг до них. Вона бачила як він накинувся на потерпілу. Після цього вони потерпілу та свідка заховали у дошкільному закладі і чекали на приїзд міліції.

- допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що вона є хрещеною дитини потерпілої. Оскільки між ними дружні стосунки, потерпіла надала свідку довіреність на право забирати дитину з дитячого садочка. В жовтні 2014 року зранку (точніше свідок не пам`ятає) ОСОБА_5 зателефонувала її та попросила забрати дитину з дитячого садочку, оскільки ОСОБА_4 намагався це зробити. Коли вона з`явилась до установи там був присутній ОСОБА_4 .. Їй пояснили, що в звязку з конфліктною ситуацією дитину віддадуть лише матері. Вони з ОСОБА_5 зустрілись біля входу в садочок. Після чого до них підбіг ОСОБА_4 та наніс ОСОБА_5 3 удари рукою в область обличчя. Свідок намагалась відтягнути ОСОБА_4 від потерпілої та наголошувала, що викличе міліцію після чого ОСОБА_4 з місця події зник, а вони пішли до дитячого садочка, де дочекались міліції.

Додатково пояснила, що ОСОБА_4 часто ображав та застосовував силу до ОСОБА_5 .

При цьому показання вказаних осіб є послідовними, не містять суперечностей. З поясненнями обвинуваченого свідчення не співпадають лише в кількості нанесених ударів, підтверджуються іншими доказами, а саме:
- згідно з висновком експерта КМВ КЗ "Дніпропетровське обласне Бюро СМЕ № 2623 від 24.11.2014 року, у потерпілої ОСОБА_5 , виявлено тілесні ушкодження у внутрішнього краю надбрівної дуги ділянка забою та синець, які було спричинене тупими предметами, могли утворитись 23.10.2014 року та відносяться до легких тілесних ушкоджень;
- протоколом огляду місця події від 10 грудня 2014 року під час якого оглянута ділянка біля будівлі Криворізького комунального навчального дошкільного закладу № 280, розташованого по вул. Коротченка в Жовтневому районі м. Кривого Рогу в ході якого нічого не вилучено.

Наведене свідчить про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки він своїми умисними діями спричинив потерпілій легке тілесне ушкодження.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі статтею 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, у відповідності зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення вчинене відноситься до злочинів невеликої тяжкості, особу винного, який не працює, посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , згідно до статті 66 КК України, судом не встановлено. Обставин, що обтяжують покарання, згідно статті 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, особи ОСОБА_4 обставин скоєного злочину (нанесення декількох ударів, зухвала поведінка в дошкільному закладі) та суспільну небезпечність, позицію потерпілої, яка зі своїм представником наполягали на суворому покаранні, суд призначає покарання необхідне і достатнє для його виправлення і попередження нових злочинів у виді громадських робіт в межах санкції ч.1 ст.125 КК України.
Суд не вбачає підстав для застосування обвинуваченому ОСОБА_4 ст. 69 КК України про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.

Обраний обвинуваченому такий вид покарання, за переконанням суду, відповідає не тільки тяжкості вчиненого злочину, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.
Потерпілою ОСОБА_5 у вказаному кримінальному провадженні заявлено цивільний позов, в якому вона просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на її користь 10000,00 грн. в якості відшкодування моральної шкоди
В обґрунтування позову зазначила, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого їй було завдано моральної шкоди, яка полягає в переживаннях, пов`язаних з фактом протиправної поведінки щодо неї, порушено нормальні життєві зв`язки з оточуючими.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 , її представник ОСОБА_6 підтримали позовні вимоги та доводи, викладені в позові, в повному обсязі.
Обвинувачений ОСОБА_4 позовні вимоги не визнав.
Заслухавши доводи учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що цивільний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.
Згідно ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
При визначенні розміру відшкодування спричиненої потерпілій моральної шкоди суд виходить із вимог розумності, виваженості та справедливості, враховує обставини справи, викладені вище, характер та обсяг страждань, яких зазнала потерпіла, характер немайнових втрат та вважає за можливе частково задовольнити позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди в розмірі 3000,00 грн.
Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України; суд,

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст..125 КК України, - та призначити йому покарання у вигляді ста годин громадських робіт.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 грошові кошти в розмірі 3000 (трьох тисяч) грн. - в якості відшкодування моральної шкоди.
В іншій частині цивільного позову відмовити.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 в цьому кримінальному провадженні - не обирати.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Крім того засудженому роз`яснено вимоги ст.376 ч.3 КПК України.

Суддя ОСОБА_1