Справа № 11-а-50 2008р. Головуючий у суді 1 інстанції - Солопов Ю.О.,
- ч.2 ст. 289 КК України. Доповідач - Нікітін О.С.,
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня
2008 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного
суду Кіровоградської області у складі:

Головуючого
судді - Драного О.П.,

Суддів- Палічука
А.О., Нікітіна О.С., за участю прокурора - Черниш Г.Р., засудженого - ОСОБА_1

розглянула у
відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді матеріали справи за апеляцією засудженого ОСОБА_1
на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 1 листопада 2007 року, якою

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю та мешканцю м. Кіровограда, громадянину України, освіта
неповна середня, неодруженого, не
працюючого, засудженого вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда
від 14.12. 2005 року за ч. 2 ст. 289,
ст. 75 КК України на 5 років позбавлення волі
і звільненого від відбуття цього покарання з іспитовим строком на 2 роки
та згідно ст. 76 КК України його зобов'язано періодично з'являтись на
реєстрацію в органи кримінально - виконавчої інспекції,

на підставі ст. 78 КК України замінено
іспитовий строк на 5 років позбавлення волі.

Свою
постанову від 1.11.2007 року суд мотивував тим, що засуджений ОСОБА_1 в період
іспитового строку без поважних причин систематично не виконував покладені на
нього вироком суду від 14. 12. 2005 року обов'язки, а саме більше 20 разів не
з'являвся на реєстрацію до кримінально - виконавчої інспекції (КВІ), змінив
місце свого проживання і про це не повідомив в КВІ, а тому не бажає стати на шлях виправлення і залишається
особою суспільно - небезпечною.

В
апеляції засуджений ОСОБА_1 просить не позбавляти його волі і скасувати
постанову суду від 1.11.2007 року, посилаючись на те, що він у період
іспитового строку з поважних причин не з'являвся на реєстрацію в КВІ, оскільки
він працював і його в дні явки на реєстрацію з роботи не відпускали і тому не
міг з'являтись в КВІ, а також створив сім'ю, вимушений змінити місце приживання
і став проживати за місцем проживання дружини, адміністративних правопорушень і
злочинів не вчиняв, розкаюється своїх діях та не мав наміру ухилитись від
виконання обов'язків за вироком суду, про що засуджений вказав при апеляційному
розгляді справи.

Заслухавши
доповідача, прокурора про залишення постанови суду від 01. 11. 2007 року без
зміни, пояснення засудженого, який підтримав свою апеляцію, просить скасувати
постанову і залишити його на свободі, вивчивши матеріали справи та обговоривши
доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно
до вимог ст. 78 КК України та ст. 408-2 КПК України суд, при розгляді подання
про скасування звільнення засудженого від відбуття покарання з
випробуванням, зобов'язаний
з'ясувати та перевірити, чи
мав засуджений реальну

можливість
виконувати покладені на нього обов'язки за вироком суду та чи були у нього в
дійсності поважні причини невиконання цих обов'язків, або, чи дійсно засуджений
навмисно, систематично, без поважних причин ухиляється від виконання покладених
на нього обов'язків за вироком суду та систематично вчиняє адмінправопорушення,
які б свідчили саме про небажання засудженого стати на шлях виправлення, тобто,
по цим і іншим питанням в матеріалах справи повині бути відповідні докази.

Як
вбачається з матеріалів справи, суд 1-ї інстанції передчасно дійшов до висновку
про направлення ОСОБА_1 в місця позбавлення волі за вироком суду від 14.12.
2005 року, оскільки суд не в повній мірі виконав вимоги вказаних законів і не в
повній мірі дослідив обставини справи, по - перше, судом не враховано, що
ОСОБА_1 засуджений за вчення злочину у неповнолітньому віці та судом не
перевірені і не з'ясовані всі характеризуючи дані на особу ОСОБА_1, в тому
числі про його матеріальне і сімейне становище та чи мав він реальну можливість
виконувати покладений на нього обов'язок (явку на реєстрацію) за вироком суду,
по - друге, судом не перевірено і не з'ясовано чи дійсно ОСОБА_1 саме навмисно
і без поважних причин не з'являвся на реєстрацію у КВІ, ухилився від виконання
покладених на нього обов'язків за вироком суду та чи притягувався він до
відповідальності за вчинення ним систематично адмінправопорушеннь, що свідчило
б про небажання його саме стати на шлях виправлення і його особа при цьому є суспільно небезпечною.

Також
суд при розгляді справи не звернув уваги і не дав оцінки тому, що засуджений у
період іспитового строку не вчиняв нових злочинів і характеризується позитивно.

Крім
того, судом грубо порушені вимоги ст. 411 КПК України, тобто справа була
розглянута у відсутності засудженого ОСОБА_1, який належним чином не був
повідомлений про час і місце розгляду справи, чим порушено його право на
захист, а орган КВІ при направлені справи до суду не встановив його дійсне
місце проживання та не прийняв відповідних заходів про забезпечення явки
засудженого в суд, що свідчить про формальний підхід органів КВІ до підготовки
матеріалів і направленні їх до розгляду в суд. Також резолютивна частина
постанови суду не відповідає вимогам ст. 408-2 КПК України, на підставі якої
передбачено тільки скасування звільнення від відбуття покарання з випробуванням
і направлення засудженого для відбуття покарання за вироком суду, про що суд
обов'язково зазначає у постанові, а не заміну іспитового строку на строк позбавлення волі.

Враховуючи
викладене, судова колегія вважає апеляцію задовільнити, постанову суду
скасувати через вказані порушення норм КПК України, а матеріали справи
направити на новий судовий розгляд, в ході якого відповідно до вимог ст.78 КК
України та ст. 408-2 КПК України суд повинен повно дослідити обставини справи,
в тому числі які зазначені засудженим в апеляції, і прийняти законне рішення.

Керуючись ст.
ст. 362, 366 КПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого
ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову
Кіровського районного суду м. Кіровограда від 1 листопада 2007 року стосовно
засудженого ОСОБА_1 - скасувати, звільнити його з під варти негайно, а
матеріали справи щодо нього направити на новий судовий розгляд в той же суд
в іншому складі суду.