Справа № 383/510/15-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 червня 2015 року колегія Бобринецького районного суду Кіровоградської області у складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
захисників обвинуваченого - адвокатів - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
потерпілої ОСОБА_9 ,
представника потерпілої адвоката ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000012 за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Покотилово Новоархангельського району Кіровоградської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого освіта вища, раніше не судимого
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
25 травня 2015 року до Бобринецького районного суду Кіровоградської області надійшов обвинувальний акт за матеріалами кримінального провадження № 0000012 відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15 ч. 1 ст. 115 КК України.
Органом досудового розслідування, відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч. 1 ст. 115 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є вчинення замаху на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, незакінчене з причин, що не залежали від його волі, не вчинивши усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.
В підготовчому судовому засіданні від захисника - адвоката ОСОБА_8 надійшло клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки той містить суттєві недоліки та невідповідає вимогам КПК України, також обвинувальний акт містить невідповідність дати його складення з примірником який міститься в матеріалах кримінального провадження, так у примірниках, що вручені захисниким обвинуваченого зазначена дата складення "29 квітня 2015 року", а у примірнику, що міститься в матеріалах кримінального провадження зазначена дата "25 травня 2015 року", тобто вважає незаконним проведення слідчих дій після 29.04.2015 року, також вказує, що обвинувальний акт не містить посилання на мотив, мету скоєння злочину, не описано детально способу скоєння злочину, та механізму спричинення тілесних ушкоджень, а тому його слід повернути прокурору.
Судом обговорено питання відповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України.
На думку прокурора, обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінального процесуального кодексу та відсутні підстави для його повернення, а технічні помилки обвинувального акту можливо виправити під час судового розгляду справи.
Обвинувачений та його захисники підтримали клопотання про повернення обвинувального акту прокурору.
Потерпіла та її представник заперечили проти цього та просили призначити судовий розгляд у справі.
Заслухавши сторону обвинувачення та захисту суд вважає, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000012 не відповідає вимогам КПК України, а тому разом з додатками підлягає поверненню прокурору.
При цьому, суд відмічає наступне.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Пунктом 5) частини 2 статті 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Крім того, статтею 291 КПК України передбачено процесуальний порядок складення обвинувального акту у кримінальному провадженні, ряд відомостей, що їх має містити обвинувальний акт, а також чітко визначено ті процесуальні документи, що в обов`язковому порядку додаються органом досудового розслідування до обвинувального акту.

Суд вважає, що у формулюванні обвинувачення повинні бути відображені обставини, які відповідно до ст.91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, в тому числі й подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Мотив це усвідомлена спонука особи, яка викликала у неї намір вичинити злочин.

Мета злочину це бажання особи, яка вчиняє суспільно небезпечне діяння, досягти певних шкідливих наслідків.

Так, у обвинувальному акті вказано, що ОСОБА_6 , маючи умисел на заподіяння смерті потерпілій, 13.01.2015 року об 11 годині дня прийшов до домоволодіння останньої, де вчинив певні дії на заподіяння смерті, однак не довів злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі, але, при цьому, в обвинувальному акті не відображені характерні та конкретні обставини вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та які би свідчили про те, що обвинувачений був переконаний у настанні злочинного наслідку (умисна форма вини при вбивстві), не відображений мотив злочину, тобто що саме його спонукало до вчинення вбивства потерпілої, та мета злочину, не зазначена також і форма вини.

Так, виходячи з мотиву і мети визначальним є суб`єктивне ставлення особи до настання від своїх дій суспільно небезпечних наслідків, при умисному вбивстві - настання смерті потерпілого охоплюється умислом винного.

Мотив і мета діяння винного відіграють важливу роль у вирішенні питання про відповідальність за вчинення умисного вбивства. В даному випадку мотив та мета можуть бути показниками ступеню тяжкості вчиненого замаху на умисне вбивство, а також свідчити про зміст, характер та спрямованість умислу винної особи.

Встановлення мотиву при умисному вбивстві може вплинути на кваліфікацію дій особи за ст. 115 КК України.

Також, в обвинувальному акті зазначено, « В подальшому ОСОБА_6 накинув потерпілій на шию ззаду мотузку, яку почав стискати…», але в ньому не відображено обставин звідки ОСОБА_6 взяв мотузку чи приніс заздалегідь із собою, чи знайшов у будинку потерпілої, тощо, та яка саме це була мотузка, з якого матеріалу та якої довжини.

Зі змісту обвинувачення вбачається, що ОСОБА_6 прийшов до домоволодіння потерпілої із білим поліпропіленовим мішком, у якому був невстановлений слідством предмет, та який потерпіла взяла у обвинуваченого та поклала до котельні власного будинку, але у обвинувальному акті не відображено куди потім подівся вказаний мішок із вмістом, як не відображено, також, у який спосіб та через який час після появи свідка ОСОБА_11 обвинувачений покинув будинок потерпілої.

Відповідно до п.9) ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити відомості про дату та місце його складання, однак з оглянутих судом примірників обвинувальних актів вручених стороні захисту та обвинувального акту отриманого судом від прокуратури Бобринецького району Кіровоградської області вбачається, що вони містять різні дати їх складення, так у примірнику суду вказана дата "25 травня 2015 року", а в примірниках захисників значиться дата 29 квітня 2015 року, при цьому після цієї дати органами досудового розслідування ще проводилися слідчі дії.

Таким чином, в обвинувальному акті відсутнє конкретне формулювання обвинувачення, яке прокурор вважає доведеним, в акті не викладені фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, які згідно ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, умисел вини в діях обвинувачених не мотивований, та він не містить конкретної дати його складення, що всукупності є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Крім того, згідно з ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта додається, в тому числі, реєстр матеріалів досудового розслідування.

Пунктами 1), 2), 3) ч. 2 ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування, вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Реквізитами, в тому числі, такими як номер, дата, конкретизована назва виду документа із посиланням щодо кого із учасників кримінального провадження стосується процесуальне рішення, тощо, є сукупність обов`язкових даних, без яких документ фактично не може бути підставою для обліку й не має юридичної сили.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження обвинувальний акт та додатки до нього також не відповідають і вимогам ч. 4 ст. 291, ст. 109 КПК України.

У долученому до обвинувального акту реєстрі матеріалів досудового розслідування належно не зазначено реквізитів ряду процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування, зокрема:

- в реєстрі відсутні відомості стосовно прийнятих процесуальних рішень з питань залучення потерпілої по даному кримінальному провадженні;

- в розділі ІІ Реєстру в п.6 " Постанова про залучення представника потерпілому" не зазначено, якого саме представника залучено, його ім`я;

- в п.8 "Постанова про залучення представника свідку" не зазначеного якому свідку та кого саме як представника залучено;

- в п.14 "Постанова про відібрання зразків для експертного дослідження" не зазначено у кого саме, які зразки відбиралися;

- в п.23 "Клопотання про підозру" не зазначено відносно кого вносилося клопотання, за яким правопорушенням;

- в.п.25 "Постанова про виділення кримінального провадження" не вказано відносно кого, та за яким обвинуваченням, та які саме матеріали виділені;

- в п.26 "Постанова про перекваліфікацію кримінального провадження" не вказано, яка саме перекваліфікація здійснена;

- в п.41 " Постанова про продовження строку досудового розслідування" не вказано, на який строк продовжено досудове розслідування;

- в п.51 "Ухвала слідчого судді ОСОБА_12 " не вказано, з якого саме приводу вона постановлена.

Крім того, з обвинувального акту слідує, що потерпілою від кримінального правопорушення в даному кримінальному провадженні є ОСОБА_9 , проте в реєстрі відсутні відомості стосовно прийнятих процесуальних рішень з питань залучення її по даному кримінальному провадженні в якості потерпілої.

Відповідно до ст.6 Конвенції «Про захист прав людини та основних свобод», кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий i відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним i безстороннім судом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, має щонайменше такі права: а) бути негайно i детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер i причину обвинувачення проти нього.

Зазначена норма Конвенції вказує на те, що право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку може бути реалізоване в разі встановлення обґрунтованості обвинувачення, що має безпосереднє своє вираження в обвинувальному акті. Тобто, для реалізації зазначеного права обвинувальний акт повинен відповідати вимогам КПК України.

В Україні зазначена Конвенція має такий самий статус, як і інші законодавчі акти і є частиною національного законодавства України згідно із положеннями статті 9 Конституції.

Слід враховувати, що особа має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку на всіх стадіях судового провадження у першій інстанції, в тому числі при підготовчому провадженні. В зв`язку з цим не можна вважати правильною позицію про те, що в разі не конкретності обвинувачення чи його суперечливості, не зазначенні в обвинувальному акті мотиву і мети злочину, тобто обставин, які підлягають доказуванню у відповідності до ст.91 КПК України, прокурор має право змінити обвинувачення під час судового розгляду. Такий підхід буде суперечити Європейській конвенції з прав людини. При цьому суд враховує, що обвинувачення має бути конкретним і обґрунтованим вже під час направлення обвинувального акту до суду. Право на зміну обвинувачення в суді відповідно до ст.338 КПК України прокурор має лише у разі, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, а не для усунення недоліків, які були допущені ще до направлення обвинувального акту до суду. В іншому випадку, будуть звужуватися права обвинуваченого на захист, бо законом передбачена реалізація такого права упродовж усіх стадій розгляду судового провадження у першій інстанції.

Відповідно до змісту п.3) ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Приймаючи до уваги вищевикладені обставини, та те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, суд повертає його прокурору разом з додатками.

Керуючись ст. ст. 91, 109, 291, 314, 370-372 КПК України, колегія суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000012 за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, - повернути прокурору Бобринецького району Кіровоградської області.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через Бобринецький районний суд Кіровоградської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуюча суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3