Справа №1-145/2007 p.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 29 січня 2007 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням судді
Каліновської B.C. за участі секретаря Лунь О.В. прокурора Плечій О.М.
потерпілої ОСОБА_2.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,
уроженця м. Луцька, гр. України, освіта середньо-спеціальна, одруженого,
непрацюючого, судимого Луцьким міським судом 28 березня 1997
року за ст.ст. 94,
206 ч.2, 42 КК
України ( в ред. 1960 р.) на 12 років
позбавлення волі; ухвалою Волинського обласного суду від 02 вересня 1997 року вирок суду
змінено, визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років,
звільнений 31 серпня 2001 року по акту
амністії, мешканця м. Луцьк, АДРЕСА_1,-

-у вчиненні
злочину, передбаченого cm.
164 ч.1 КК України,-

встановив:

ОСОБА_1, будучи зобов'язаним згідно рішення Луцького міського суду від 23 березня 2005 року, сплачувати
аліменти на утримання сина -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2
народження на користь його матері ОСОБА_2. в розмірі 200 гривень
щомісячно до його повноліття, починаючи з 23
березня 2005 року, з
моменту призначення аліментів до стягнення, будучи працездатним та неодноразово
попередженим державним виконавцем про
кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів,
офіційно роботи не знайшов, на облік в

2

Центр
зайнятості не став, проживає
за рахунок тимчасових заробітків, які не декларував, про суму заробітку та
джерела доходів державного виконавця не повідомляв та з доходів аліментів не
сплачував, в результаті чого заборгованість по них зросла станом на 01 листопада 2006 року до 3853, 36 грн.

В судовому засіданні підсудний свою вину у вчиненому
визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що він дійсно з моменту призначення
аліментів до стягнення на утримання його неповнолітнього сина, аліментів не
сплачував, крім 200 грн., а
після 1 листопада
2006 року - ще заплатив 400 грн. На облік в
Центр зайнятості не став, проживає за рахунок тимчасових заробітків, які не декларував, не є інвалідом,
попереджувався про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від
сплати аліментів. Не заперечує, що заборгованість по аліментах станом на 1 листопада 2006 року складає 3853, 36 грн.

Вина підсудного, крім його визнавальних показів, підтверджується іншими доказами по справі, зокрема:

- поясненнями
потерпілої ОСОБА_2., яка ствердила в судовому засіданні факт несплати підсудним
аліментів на утримання неповнолітнього сина
з часу їх призначення рішенням суду; підтвердила суму заборгованості по
аліментах станом на 1 листопада
2006 року
приблизно 3853 грн. 36 коп. Пояснила,
що перед Новим роком підсудний дійсно
сплатив аліменти в сумі 400 грн.;

·
виконавчим листом про стягнення з ОСОБА_1. в користь
ОСОБА_2. аліментів на утримання дитини -
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2
народження в розмірі 200
грн. щомісячно до його повноліття, починаючи з 23 березня 2005 року ( а.с.23);

·
розрахунком заборгованості по
аліментах, яка складає станом на 01
листопада 2006 року - 3853, 36 грн. ( а.с. 13);

·
письмовими попередженням ОСОБА_1. про те, що при
продовженні злісного ухилення від сплати аліментів він буде притягнутий до кримінальної відповідальності ( а.с. 10-11,
13-15).

·
копією трудової книжки ОСОБА_1. (а.с.29), з якої
вбачається, що підсудний з моменту призначення аліментів до стягнення на утримання його неповнолітнього сина,
офіційно ніде не працював;

довідкою Луцького міського центру зайнятості, згідно якої ОСОБА_1 на
обліку, як безробітний не перебуває. (
а.с. 17);

з

Показання підсудного відповідають
фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 164 КК України, оскільки він злісно
ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Обираючи вид і міру покарання суд враховує ступінь
тяжкості вчиненого, те, що злочин відноситься до
категорії невеликої тяжкості та особу
підсудного, зокрема те, що він був раніше судимий
за вчинення злочинів, судимість за які не знята і не погашена в встановленому законом порядку, не працює, негативно
характеризується.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, суд
приходить до висновку, що йому слід призначити покарання в межах санкції ст. 164 ч. 1 КК України - громадські
роботи.

Керуючись
ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,-

Засудив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину , передбаченого ст. 164 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 120 ( сто двадцять )
годин.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили засудженому залишити попередній - підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області шляхом подачі апеляції через Луцький міськрайонний
суд протягом 15 діб з
моменту його проголошення.

ГОЛОВУЮЧА: