Справа № 545/164/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"05" червня 2015 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі :

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі - ОСОБА_4 ,
з участю прокурора - ОСОБА_5 ,
з участю захисника - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄДРДР за № 0000276 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого майстром по ремонту мобільних телефонів у ПП ОСОБА_8 , не інваліда, не одруженого, неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , ( з матір`ю ), раніше не судимого, в даний час інших кримінальних проваджень щодо його особи не має, скарг на стан здоров`я не має, має матір інваліда 2 групи загального захворювання ( безстроково ) з працездатністю в спеціально створених умовах,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 15 ч. 2, 115 ч. 2 п. 11, 12 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_7 умисно, на ґрунті особистих неприязних відносин, що виникли в період до 09 жовтня 2014 року з потерпілим гр. ОСОБА_9 , переслідуючи мету умисного протиправного заподіяння смерті останньому, 09 жовтня 2014 року під час зустрічі із своїм знайомим гр. ОСОБА_10 розповів останньому про свої злочинні наміри, замовивши йому здійснення вбивства гр. ОСОБА_9 іншою особою, тобто запропонувавши вчинити умисне вбивство на замовлення.
Про цей факт гр. ОСОБА_10 повідомив правоохоронні органи, які розробили план заходів щодо попередження реалізації вказаного злочинного наміру.
21 жовтня 2014 року, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення умисного вбивства на замовлення ОСОБА_9 , знаходячись у м. Полтаві, за попередньою домовленістю з гр. ОСОБА_10 , обвинувачений зустрівся з раніше невідомим йому гр. ОСОБА_11 . В ході розмови обвинуачений попрохав ОСОБА_11 вчинити вбивство гр. ОСОБА_9 . При цьому, під час їх зустрічі обвинувачений придбав два мобільних телефони з двома стартовими пакетами оператора мобільного зв`язку «МТС Україна» для безпосереднього тримання конфіденційного зв`язку між ними. Один з телефонів разом з стартовим пакетом залишився у обвинуваченого, а інший - у гр. ОСОБА_11 . Також, під час даної зустрічі обвинувачений домовився з гр. ОСОБА_11 , що заплатить останньому за вчинення вбивства гр. ОСОБА_9 грошову суму 6 000 гривень, та під час наступної зустрічі здійснить передоплату в сумі 2 000 гривень для витрат пов`язаних з підготовкою до вчинення злочину та передасть йому карту м. Полтави, фотографії гр. ОСОБА_9 , та інші речі, що стосуються його особистості.
07 листопада 2014 року обвинувачений зустрівся з гр. ОСОБА_11 в м. Полтаві. Під час зустрічі обвинувачений ще раз повідомив гр. ОСОБА_11 про свої наміри вчинити вбивство гр. ОСОБА_9 на замовлення, вказавши при цьому, що бажає упевнитись в його смерті, особисто побачивши труп останнього, не оговорюючи при цьому конкретний спосіб вчинення вбивства, та передав гр. ОСОБА_11 аванс у розмірі 1 500 гривень, фотографії гр. ОСОБА_9 , підтвердивши тим самим свій умисел, направлений на його умисне вбивство на замовлення, домовившись, що після того як гр. ОСОБА_11 скоїть вбивство, то повідомить його про це, після чого обвинувачений приїздить до місця вчинення злочину, впевниться в смерті гр. ОСОБА_9 , особисто побачивши труп, та лише після цього передасть гр. ОСОБА_11 решту коштів.
Тому, правоохоронними органами було інсценоване нібито вбивство потерпілого.

26 листопада 2014 року близько 14-00 год., за телефонним дзвінком обвинувачений прибув до кафе «Глухомань» в с. Нижні Млини Полтавського району та області, де гр. ОСОБА_11 передав обвинуваченому : 5 шт. фотографій із зображенням місця проживання та місця роботи гр. ОСОБА_9 , належні останньому водійське посвідчення серії НОМЕР_1 , пластикову картку КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 на ім`я гр. ОСОБА_9 , підтвердивши таким чином скоєння вбивства останнього, після чого обвинувачений впевнившись у вбивстві гр. ОСОБА_9 передав гр. ОСОБА_11 як оплату за виконання замовлення грошові кошти в частині раніше обумовленої решти коштів у сумі 900 гривень, після чого о 14-55 год. був затриманий працівниками міліції.
Таким чином, обвинувачений вчинив усі дії по організації підготовки до умисного вбивства потерпілого, але не зміг довести дії до кінця з незалежних від його волі обставин, а саме завдяки втручанню співробітників міліції і їх контролю за здійсненням злочину та його припиненню.

Органом досудового сліства дії обвинуваченого кваліфіковано за ст. 15 ч. 2, ст. 115 ч. 2 п. 11, 12 КК України, як умисні дії, які виразилися в закінченому замаху на умисне вбивство, тобто як умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене на замовлення, за попередньою змовою групою осіб.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою провину по пред`явленому йому органом досудового слідства обвинуваченню визнав частково, так як погодився на пропозицію гр. ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вчинити вказаний злочин і повідомив, що потерпілого та гр. ОСОБА_12 він знає давно, конфліктів з ними не було. В кінці вересня 2014 року в майстерні, де він працює, сталася крадіжка його речей, обладнання та телефонів, але він відмовився звертатися до органів міліції. Потім він гр. ОСОБА_10 розповів про крадіжку, на що останній сказав, що з`ясує причетних, бо має знайомих в міліції. Наступного дня назвав ОСОБА_13 та що його як друга треба покарати, запропонував зустрітися з потерпілим та побалакати, став пропонувати свої послуги як другу, але він відмовився. Через декілька днів прийшов та знов став пропонувати придбати зброю і налякати потерпілого, але він відмовився та сказав, що подумає. Казав, що якщо він комусь розповість, то пошкодує та його друг може побалакати з потерпілим. А також, яким чином можна його налякати. Зустрівшись біля ОСОБА_14 з гр. ОСОБА_15 , той прийшов з невідомомим чоловіком, який його вдарив кілька раз в обличчя та сказав, щоб він розповів про потерпілого та варіанти як його налякати. Після цього неодноразово зустрічався з ним в кафе «Глухомань», де він вказував, що знає як треба поступати, та, щоб він дав гроші на організацію підготовки. Що саме треба зробити не обговорювали, він був лише ініціатором інсценувати ДТП за участю потерпілого, бо інші варіанти гр. ОСОБА_11 відкидав.
Після чого, його затримали, тому він вважає цих чоловіків шахраями, які хотіли від нього лише гроші, хоча з відповідними скаргами на їх дії до правоохоронних органів ні до початку досудового слідства ні в ході досудового слідства не звертався з невідомих суду причин. В дебетах вказав, що наміру позбавляти життя потерпілого він мав, бо це його спонукали до вчинення злочину особи : ОСОБА_16 та ОСОБА_11 шляхом фізичного та психологічного тиску, а він зрозумів, що вичнив багато помилок у своєму житті. Одночасно частково визнаючи вину, прохав суд не позбавляти його волі та зазначив, що щиро кається та вибачився в дебатах перед потерпілим, бо був не прав. Крім цього, не заперечував, що двічі передавав кошти виконавцю та торгувався по ціні питання, надавав виконавцю інформацію щодо даних особи потерпілого, його фотокартки, надавав мобільний телефон з сім карткою оператора «МТС» для конфіденційного зв`язку між ними, висловлював бажанання як способи покарання потерпілого за крадіжку по повній, щоб той то пропав без вісті у прямому сенсі і не міг розмовляти, то йому відірвали руки та ноги, то пропав десь в каналізаційному люці з присипанням зверху сміттям, щоб не вийшов, інсценування ДТП за участю потерпілого, яке легковажно вважав, що розбиратися ніхто не буде, неодноразово висловлював бажання особисто бачити закінчення з потерпілим після вчинення вбивства, також мав бажання, щоб на нього після вчиненого не впала підозра та певний час скриватися на Донбасі, в зв`язку з чим готувати йому паспорта на такий відхід. Не заперечував щодо : оглянутих в судовому засіданні речових доказів та не звертав увагу суду на ті чи інші обставини, пов`язані з речами та їх оглядом, прослуханих в засіданні звуко і відеозаписів та не висловлював жодних доводів після їх прослуховування, не клопотав про їх виключення із кола доказів у провадженні з будь-яких підстав.
Винність обвинуваченого в судовому засіданні знайшла своє часткове підтвердження в обсязі встановленому судом стосовно вірної кваліфікації його дій. Дані обставини, крім свідчень підсудного, доводяться :

- свідченнями потепілого ОСОБА_9 , який суду пояснив, що є сусідом по під`їзду в будинку проживання обвинуваченого з 1999 року, мали між собою відносини як знайомі, бо розмовляв з ним тільки з приводу ремонту фотоапарату, телефону, радив його друзям. Так, в черговий раз в лютому 2014 року у нього зламався планшет, про ремонт якого домовився із обвинуваченим, але коли приходив забирати, то обвинувачений казав, що вже його йому віддав, крім того, в розмові проскочило, що його обікрали. Прізвища хто при цьому не називав. Було таке, що в ході розмови він штовхнув обвинуваченого в область живота, але не бив, так як той скривався від нього, а він розізлився. В крадіжку у обвинуваченого він не вірив, бо останній не звертався з заявою в міліцію. В результаті обвинувачений пообіцяв віддати йому кошти за планшет протягом 10 днів, але він не віддавав, а потім зник на 2 місяці, внаслідок чого він ходив до нього додому та на роботу. Після чого, за 3 рази обвинувачений віддав йому 1 500 грн. Більше відносин з ним не мав, а конфліктів не було ніколи. Прохав карати його суворо, так як він боїться тепер за своє життя.

- свідченнями свідка ОСОБА_11 , допитаного в засіданні в порядку ст. 352 ч. 2 КПК України за клопотанням прокурора, який суду пояснив, що в жовтні 2014 року у нього виникла ситуація, в якій йому прийшлося познайомитися з особою на йм`я ОСОБА_17 , яким є обвинувачений у провадженні, який зробив йому странну пропозицію, яку він вирішив перевести в правове поле і звернувся до правоохоронних органів. Так, придбаючи продукти харчування на ринку у знайомого на ім`я ОСОБА_18 , він з`ясував чи не має у нього знайомих, щоб придбати старий мобільний телефон або батареї до нього, на що той відповів, що є особа, в якого майстерня, але за його подій у житті важко застати, бо має проблеми із бізнесом. Після знайомства став цікавитись у обвинуваченого, то останній вказав, що по роботі його пресують і він хоче розібратись з людьми та покарати. Він думав, що той хоче звернутися до адвоката або міліції, але обвинувачений сказав, що їм не довіряє. Він погодився посприяти, але коли дізнався суть, то вирішив підписати конфеденційний договір про співробітництво. Коли спілкувався з обвинуваченим, то ходили по району де він працює і обвинувачений сказав, що конкретні люди його пригнічують і він шукає можливості позбавитися тиску в т. ч. і фізичного. Назвав ім`я ОСОБА_19 , який живе на «Мотелі», вимагає в нього гроші. На запитання чого офіційно не звертається до органів, бо ОСОБА_20 має знайомого слідчого. Хотів ОСОБА_19 покарати з втратою життєдіяльності, а саме щоб пропав без вісті, тобто ліквідувати. Він пояснював обвинуваченому, що це небезпечно і коштує дорого, але останній вказав, що готов заплатити 6 000 грн, а потім уїхати з міста в той же ОСОБА_21 на час улягання подій. Тому, він вирішив узяти паузу, домовився про наступну зустріч, щоб звернутися до правоохоронних органів, де отримав інструктаж. Потім обвинувачений на наступну зустріч приніс йому мобільний телефон для зв`язку з ним під час вечері в кафе «Глухомань», підтвердив свої бажання, дав аванс та сказав повідомить місце проживання жертви, дасть фото та вони домовились про наступну зустріч. Потім він телефонував обвинуваченому та останній приїхав на зустріч, а він приїхав з ОСОБА_22 . На його запитання чи він готов, то сказав, що да і вони пішли в інше місце на вокзал в сторону депо під фонарі, приніс йому фото і аванс у сумі 1 500 грн. та домовились, що коли він зробить, то зателефонує обвинуваченому. По смс передав адресу потерпілого. Приблизно він 20 жовтня 2014 року зателефонував обвинуваченому та сказав, що робота виконана. Знову зустрілися в кафе «Глухомань», де він продемонстрував факти роботи показав пустир, дав обвинуваченому ключі, банковську картку, права потерпілого, а обвинувачений їх розглядав та впевниввася у виконаній роботі. Він потребував оплату у сумі 1 000 грн., але обвинувачений дав йому 900 грн. Він повідомив обвинуваченому, що потерпілий у лікарні і якщо виживе, то роботу продовжити, то той сказав, що достатньо. Коли обговорювали способи вчинення злочину, то пропонував варіанти в тому числі і ДТП, на що він пообіцяв якийсь несчасний випадок. Коли домовлялися по оплаті, то казав, що 1 000 доларів йому дорого і запропонував 6 000 грн. Коли пробував відмовляти обвинуваченого від доведення до кінця злочину, то він сказав, що це його вибір і він піде до кінця.

- витягом із кримінального провадження № 000376 від 15.10.2014 року, згідно якого до прокуратури Полтавської області з`явився мешканець м. Полтава, який повідомив, що 09.10.2014 року звернувся ОСОБА_7 , мешканець АДРЕСА_1 , якого він знає протягом останніх восьми місяців з проханням допомогти придбати йому будь-яку вогнепальну зброю з глушником ( а. с. 111 ),

- витягом із кримінального провадження № 000276 від 15.10.2014 року, згідно якого ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , замовив останньому вчинити умисне вбивство ОСОБА_9 , однак не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі ( а. с. 112 ),

- протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 07.11.2014 року, згідно якого в ході проведення імітування обстановки вчинення злочину ОСОБА_7 передав ОСОБА_11 предоплату за вчинення замовного вбивства, а саме грошові кошти у сумі 1 500 грн, 5 шт. фотокарток із зображенням особи, яку він планує замовити для вбивства за адресою в м. Полтава, поблизу будинку № 3 по вул. Гаєвого. Вказані докази ОСОБА_11 добровільно видав в кабінеті № 4 УБОЗ УМВС України в Полтавській області ( а. с. 113 115 ),

- протоколом про результати проведення негласної слідчої ( розшукової ) дії - аудіо-, відеоконтроль особи від 21.10.2014 року з флеш картками до нього здійсненої з метою встановлення факту купівлі вогнепальної зброї з глушником гр ОСОБА_7 за допомогою залегендованої особи ОСОБА_10 ….Відеокамеру встановлено у гр ОСОБА_11 , який виступає в ролі продавця, таким чином, що видно осіб з якими він спілкується, а також чути їх розмову, який було переглянуто в засіданні. Де зафіксовано мотив обвинуваченого, який слугував підставою для замовленого ним умисного вбивства потерпілого та бажання, шоб потерпілий зник безвісті або поради по іншому вирішити вказане питання ( а. с. 116 123 ).

- протоколом про результати проведення негласної слідчої ( розшукової ) дії - аудіо-, відеоконтроль особи з флеш картками до нього від 22.10.2014 року здійсненої з метою встановлення факту купівлі вогнепальної зброї з глушником гр ОСОБА_7 за допомогою залегендованої особи ОСОБА_10 ….Відеокамеру встановлено в корпусі колонки та розміщено на музикальний центр, який знаходиться в залі на другому поверсі кафе «Глухомань» в с. Н. Млини Полтавського району та області, який було переглянуто в судовому засіданні. Де зафіксовано дії та розмови з приводу надання обвинуваченим даних про особу потерпілого та знов висловлював бажання умисного вбивства потерпілого, щоб останньому відірвати руки та ноги…щоб потом не зміг говорити, пропав без вісті в прямому сенсі та так, щоб присипапати зверху мусором, щоб не вийшов, бажав особисто побажити закінчення потерпілого ( а. с. 124 134 ),

- протоколом про результати проведення негласної слідчої ( розшукової ) дії - аудіо-, відеоконтроль особи з флеш картками до нього від 26.11.2014 року здійсненої з метою встановлення факту підготовки до замовного вбивства та результату його виконання мешканця м. Полтава на ім`я ОСОБА_23 за допомогою залегендованої особи ОСОБА_11 . Відеокамеру встановлено в приміщенні кафе «Глухомань» в с. Н. Млини Полтавського району та області таким чином, що видно осіб, які спілкуються з цього приводу, а також чути їх розмову, який було переглінуто в судовому засіданні. Де в результаті було зафіксовано дії та розмови з приводу результату здійсненого замовного вбивства потппілого, а також надав обвинуваченому як докази якийсь документ чи фото, телефон, ключі потерпілого ( а. с. 135 - 141 ),

- протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 26.11.2014 року з флеш картками до нього, які було переглянуто в засіданні, згідно якого в ході імітування обстановки вчинення злочину ОСОБА_7 передав ОСОБА_11 частину грошових коштів за виконання замовного вбивства у сумі 900 грн. в кафе «Глухомань» в с. Н. Млини Полтавського району та області о 14-40 год. ( а. с. 142 144 ),

- протоколом про результати проведення негласної слідчої ( розшукової ) дії - аудіо-, відеоконтроль особи з флеш картками до нього від 07.11.2014 року здійсненої з метою встановлення факту підготовки до замовного вбивства та результату його виконання мешканця м. Полтава на ім`я ОСОБА_23 за допомогою залегендованої особи ОСОБА_11 . Відеокамеру встановлено у гр. ОСОБА_11 , який виступає в ролі «кіллера», тобто планує виконати замовлення ОСОБА_7 таким чинои, що видно осіб, з якими він спілкується, а також чути їх розмову ( а. с. 146 148 ),

- протоколом про результати проведення негласної слідчої ( розшукової ) дії - аудіо-, відеоконтроль особи з флеш картками до нього від 07.11.2014 року здійсненої з метою встановлення факту підготовки до замовного вбивства та результату його виконання мешканця м. Полтава на ім`я ОСОБА_23 за допомогою залегендованої особи ОСОБА_11 . Відеокамеру встановлено у гр. ОСОБА_11 , який виступає в ролі «кіллера», тобто планує виконати замовлення ОСОБА_7 таким чинои, що видно осіб, з якими він спілкується, а також чути їх розмову, яку було переглянуто в засіданні. Де було зафіксовано дії та розмови з приводу підготовки здійснення замовного вбивства потерпілого шляхом інсценування ДТП ( а. с. 150 158 ),

- протоколом про результати проведення негласної слідчої ( розшукової ) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 29.12.2014 року з диском до нього, де було зафіксовано дії та розмови щодо надання ОСОБА_7 особистих даних потерпілого залегендованій особі, а саме номеру телефону, адреси проживання, домовленостей про зустрічі ( а. с. 159 164 ),

- протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину від 26.11.2014 року о 14-55 год. ( а. с. 165 167 ),

- протоколом огляду від 29.11.2014 року речей вилучених у обвинуваченого під час ососбистого обшуку з фототаблицями до нього, згідно якого вилучено речей по 11 пунктам ( а. с. 168 175 ),

- актом амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 2 від 06.01.2015 року щодо підсудного, згідно якого…в теперішній час ….та в період інкримінованого йому протиправного діяння … хронічним психічним захворюванням чи тимчасовим психічним розладом не страждає і не виявляє ознак іншого психічного розладу характеру, міг повню мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними….. Під дію ч. 2, 3 ст. 19 та ст. 20 КК України не підпадає. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Може предстати перед слідством і судом. ( а. с. 181 185 ).

- оглянутими в засдіанні речовими доказами в обсязі наданому прокурором в порядку ст. 357 КПК України відповідально по постанов у провадженні, згідно яких сторони провадження не мали заперечень та не звертали уваги суду на ті чи інші обставини, пов`язані з речами та їх оглядом,

- дослідженими в засіданні відтвореннями аудіо- і демонстрацією відеозаписів в порядку ст. 369 КПК України, згідно яких лише захисник обвинуваченого мав єдиний довід, який суттєво не впливав на спростування вчинення обвинуваченим інкримінуємого йому діяння або давав підстави визнати даний доказ неналежним або недопустимим в силу ст. 85, 86 КПК України.

До свідчень обвинуваченого в засіданні судова колегия ставиться частково критично та розцінює їх як обраний ним засіб захисту від пред`явленого обвинувачення з метою пом`якшення йому покарання, так як аналіз зібраних по справі доказів свідчить, що ініціатива вчинити вбивство потерпілого виходила саме від обвинуваченого, а в разі бажання обвинуваченого, не маючи мети, як він вказує, на позбавлення життя потерпілого, то він міг би обмежетись саме лише пустими розмовами, а не здійснювати всіх перелічених судом в сукупності дій направлених саме на підготовку до вчинення умисного вбивства на його замовлення потерпілого. В тому числі і звернутися до правоохоронних органів за своїм захистом в разі необхідності, а також скористатися порядком оскарження проведених у провадженні як процесуальних дій так і зібраних доказів.

Судова колегія, всебічно дослідивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожний наданий доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку, що дії підсудного необхідно вірно кваліфікувати за ст. 14 ч. 1, ст. 115 ч. 2, п. 11, 12 КК України, як готування до вчинення умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, вчинене на замовлення та за попередньою змовою групою осіб, так як в даному випадку фактичні обставини встановлені судом та дїї обвинуваченого направлені для реалізації його прямого умислу на позбавлення життя потерпілого, він виконав усі необхідні підготовчі дії, тобто замовив вбивство потерпілого шляхом змови про це з виконавцем, повідомив виконавцю місце проживання потерпілого, надав інформацію про місце його роботи та інші дані, в тому числі і виконав дії матеріального характеру - виплатив виконавцю аванс та частково винагороду за вбивство на замовлення, але виконавець хоч і взяв гроші, але вчинювати цей злочин не планував і відмовився вбивати потерпілого, про що повідомив правоохоронні органи, тому такі дії не містять ознак замаху на злочин, оскільки підшукування обвинуваченим виконавця злочину, виплата йому частини винагороди, мають розцінюватися як готування до інкримінованого йому злочину. Крім цього, згідно з розясненнями, які містяться у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 лютого 2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров"я особи» у разі, коли виконавець погодився позбавити потерпілого життя, але з причин, що не залежали від його волі, умисел на вбивство до кінця не довів, дії замовника залежно від конкретних обставин справи кваліфікуються як співучасть у готуванні до умисного вбивства на замовлення або замаху на вчинення цього злочину. За таких обставин судова колегія робить висновок, що обвинувачений здійснив усі підготовчі дії до вчинення умисного вбивства на замовлення, але замаху на вчинення злочину не було з причин незалежних від його волі, так як виконавець не виконав жодної дії направленої на виконання об`єктивної сторони цього злочину.

Дане замовлення обвинуваченого умисного вбиства потерпілого фактично мало форму угоди, тому відповідальність за п. 11 ч. 2 ст. 115 КК настає незалежно від того, коли були учинені обіцяні виконавцеві дії до чи після вбивства, чи не виконав замовник свою обіцянку, збирався він це робити чи ні.

Замовник несе відповідальність за співучасть у тому злочині, котрий він організував або до вчинення котрого схилив виконавця.

Якщо виконавець погодився позбавити потерпілого життя, але з причин, що не залежали від його волі, умисел на вбивство до кінця не довів, дії замовника залежно від конкретних обставин справи кваліфікуються як співучасть у готуванні до умисного вбивства на замовлення чи в замаху на вчинення цього злочину.

Умисне вбивство, вчинене за попередньою змовою групою осіб ( п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України ), передбачає, що в позбавленні потерпілого життя брали участь декілька осіб ( дві та більше ), які заздалегідь, тобто до початку злочину, домовилися про спільне його виконання. За цей злочин несуть відповідальність і ті особи, котрі хоча й не вчиняли дій, що безпосередньо спричинили смерть потерпілого, але будучи об`єднаними з іншими співвиконавцями вбивства єдиним умислом, спрямованим на позбавлення потерпілого життя, виконали хоча б частину того обсягу дій, який група вважала необхідним для реалізації цього умислу.

Призначаючи покарання, судова колегія, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання підсудного. Який згідно долучених прокурором та захисником доказів за місцем проживання, утримання, роботи та колишнього навчання характеризується виключно позитивно. Згідно медичних докуметів на обліках не перебуває, зі слів скарг на стан здоров`я не має.

Обставинами пом`якшуючими покарання підсудного є те, що він вперше притягається до кримінальної відповідальності, щиро кається, вибачився перед потерпілим та є єдиним сином у матері інваліда 2 групи загального захворювання.

Обставин обтяжуючих покарання підсудного судом не встановлено. Аналізуючи зібрані докази по справі, враховуючи думку потерпілого з приводу покарання підсудного, який прохав карати суворо, судова колегія вважає, що необхідним й достатнім для виправлення підсудного та попередження ним нових злочинів, необхідно призначити покарання у мінімальному розмірі, встановленому санкцією статті, так як правила ст. 68 ч. 2 КК України, а саме призначення покарання за вчинення готування до злочину, враховуючи кваліфікацію вчиненого застосувати не можливо, оскільки найбільш суворий вид покарання передбачений ст. 115 ч. 2 КК України це довічне позбавлення волі.

Підстав для застосування ст. 69, 75 і 76 КК України з огляду на встановлені обставини колегія не вбачає.

Речові докази по провадженню підлягають вирішенню судом згідно ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 373 - 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 14 ч. 1, 115 ч. 2 п. 11, 12 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 10 ( десяти ) років позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому до вступу вироку в законну силу у вигляді тримання під вартою - залишити.

Строк покарання засудженому відраховувати з моменту його затримання по даному провадженню, а саме з 26.11.2014 року.

Речові докази по справі, а саме :

- фотокартки вилучені під час огляду у гр. ОСОБА_11 в м. Полтава, вул. Жовтнева, 38, фотографії в кількості 5 штук, флеш носій «SP Silikon Power» об`ємом 16 Gb, тряпку чорного кольору, мобільний телефон «Nokia» вилучений у гр ОСОБА_11 26.11.2014 року, мобільний телефон «LG» в чохлі чорного кольору із шкірозамінника, що знаходяться після їх дослідження судом в прокуратурі Полтавської області залишити для подальшого зберігання при провадженні в прокуратурі Полтавської області,

- посвідчення водія ВІВ НОМЕР_3 , банківська картка НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_9 та мобільний телефон «Samsyng» і зв`язка ключів в кількості 3 штук, що знаходяться згідно розписки на зберіганні у потерпілого - повернути потерпілому ОСОБА_9 як законному володільцю,

- гроші у сумі 2,75 гривень ( монетами ), портмоне з грошима у сумі 58 гривень, вилучені у ОСОБА_7 26.11.2014 року, грошові кошти вилучені під час огляду гр ОСОБА_11 в АДРЕСА_2 , грошові кошти вилучені 26.11.2014 року купюрами по 100 та 50 гривень, що знаходяться після їх дослідження судом в прокуратурі Полтавської області конфіскувати.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційних скарг, а у разі подавання апеляцій, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а тим учасникам, які не були присутніми в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок надрукований в нарадчій кімнаті та є оригіналом.

Головуючий : ОСОБА_1

Судді : ОСОБА_2

ОСОБА_3

Суддя: ОСОБА_1