ЄУН193/1050/15-к
Провадження №1-кп/193/51/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В И Р О К
04 серпня 2015 року сел. Софіївка Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

потерпілого: ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в сел. Софіївка обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000253 від 10 травня 2015 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Девладове Софіївського району Дніпропетровської області, громадянин України, освіта неповна середня, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та угоду про примирення від 30 липня 2015 року, що укладена між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 ,-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), при слідуючих обставинах:

08 травня 2015 року о 12.00 годині ОСОБА_6 , перебуваючи в складському приміщенні СФГ «Добробут» за адресою смтСофіївка вул.Фесіна 1 Софіївського району Дніпропетровської області, де на підставі усної домовленості з головою господарства ОСОБА_4 , проводив прибирання приміщення, маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, діючи умисно, заволодів паперовими мішками у кількості 13-ти штук з гербіцид ним посівним матеріалом «Юг Агролідер», що перебував в цьому приміщенні на зберіганні, які переніс за межі господарства, щоб в подальшому перевезти додому.

Після доведення свого умислу до завершення ОСОБА_6 місце вчинення злочину покинув, спричинивши власнику господарства гр.. ОСОБА_4 згідно висновку товарознавчої експертизи №32 матеріального збитку на загальну суму 13650 грн.

30 липня 2015 року між потерпілим ОСОБА_4 якого на підставі ст.ст. 55, 56 КПК України визнано потерпілим у даному кримінальному провадженні № 0000253 від 10 травня 2015 року та обвинуваченим ОСОБА_6 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення. Згідно з даною угодою потерпілий та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.1 ст.185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка). Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_6 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у вигляді 120 годин громадських робіт.

Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 471 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні просить суд затвердити укладену угоду про примирення.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні просить суд затвердити угоду про примирення.

Обвинувачений ОСОБА_6 і потерпілий ОСОБА_4 підтвердили суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор у судовому засіданні не заперечує проти затвердження угоди про примирення, так-як відсутні обставини, що унеможливлюють затвердити угоду відповідно до ч.474 КПК України. Дослідивши угоду про примирення, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що укладена між потерпілим та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.1 ст.185 КК України кваліфіковано правильно, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що укладена між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 угода про примирення підлягає затвердженню.

Керуючись ст.ст. 374-376, 475 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

Затвердити угоду про примирення від 30 липня 2015 року, що укладена у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000253 від 10травня 2015 року, між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 , згідно з якою узгоджена міра покарання, роз`яснені права, передбачені ст.ст. 394; 424; ст.474 КПК України.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання 120 (сто двадцять) годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржений в порядку ст.394 КПК України до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Софіївський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 (тридцяти) діб з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1