Справа№ 640/3124/13-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2013 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Чередник В.Є.,

при секретарі - Кривенко Т.С., Муленко К.І.,

за участю прокурора Гончарової Л.В.,

обвинуваченої ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000822 від 24.12.2012 р., по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Харкова, українки, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, не працюючої, не заміжньої, судимої Комінтернівським районним судом м. Харкова 17.01.2013 р. за ст. 190 ч.1. 190 ч.2, 353 ч.1 КК України до позбавлення волі на 2 роки, проживаючої м. Харків вул. Танкопія б. 14 кв. 192, зареєстрованої АДРЕСА_1,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 353 ч.1, 190 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

16.10.2012 р., приблизно о 18.15 год., ОСОБА_1, маючи умисел спрямований на заволодіння чужим майном шахрайським шляхом, діючи повторно з корисливих мотивів знаходячись поблизу будинку № 12-Д по вул. Героїв Праці у м. Харкові, представившись працівником міліції, зупинила малолітніх ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7 Пред'явивши посвідчення, яке малолітня ОСОБА_2 сприйняла як справжнє посвідчення працівника міліції, ОСОБА_1 повідомила дівчатам, що вона розшукує вкрадені сережки учениці 5-го класу школи № 17 м. Харкова. Далі ОСОБА_1, реалізуючи свій злочинний умисел, запропонувала ОСОБА_2 пред'явити для огляду та фотографування сережки, які були на ній одягнуті.

ОСОБА_2 вважаючи, що виконує законну вимогу працівника міліції, зняла та передала ОСОБА_1 пару золотих сережок оздоблених камінням цирконію, вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 374 від 18.01.2013 - 611, 94 гривень. Отримавши шляхом обману майно, що належить ОСОБА_2, ОСОБА_1 з місця вчинення злочину зникла.

Вказаними вище умисними протиправними діями ОСОБА_1 спричинила потерпілій ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, матеріальний збиток на суму 611,94 гривень.

Крім того, 16.10.2012 р. приблизно о 18.15 год., ОСОБА_1, знаходячись поблизу будинку № 12-Д по вул. Героїв Праці у м. Харкові, маючи умисел спрямований на заволодіння чужим майном шляхом омани, з метою вчинення суспільно небезпечного діяння, підійшла до раніше їй не знайомих малолітніх ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7 та представилась співробітником міліції, пред'явивши при цьому наявне в неї посвідчення № 52, що не є посвідчення працівника міліції яке малолітні ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 сприйняли як справжнє посвідчення працівника міліції. Реалізуючи свій умисел, направлений на заволодіння чужим майном, скориставшись малолітнім віком та довірливістю вказаних осіб, ОСОБА_1, повідомила їм завідомо неправдиві відомості про те, що сережки, одягнені на ОСОБА_2, потребують перевірки за фактом того, чи не здобуті вони злочинним шляхом, після чого запропонувала малолітній ОСОБА_2 передати їй сережки. Будучи введеної в оману і впевненою в тому, що ОСОБА_5, є співробітником міліції, і її вимоги є правомірними, малолітня ОСОБА_2 добровільно передала ОСОБА_5 свої сережки, виготовлені із золота 585 проби, вагою 1,86 гр., вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 374- 611,94 грн.. Після чого, ОСОБА_5 заволодівши шляхом обману зазначеним майном м/л ОСОБА_2, з місця скоєння злочину зникла.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190 ч.2, 353 ч. 1 КК України та суму цивільного позову ОСОБА_2 в розмірі 5000 грн. визнала повністю та пояснила, що дійсно, 16.10.2012 р. приблизно о 18-15 год. скоїла шахрайство та самовільне присвоєння звання службової особи відносно потерпілої ОСОБА_2 та заподіяла їй матеріальну шкоду в розмірі 611,94 грн., повністю визнає вину в скоєному та суму моральної шкоди, щиро кається.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_1 в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, і судом встановлено, що обвинувачена правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності її позиції, роз'яснивши їй положення ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вона буде позбавлена права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які нікім не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ст. 349 КПК України.

Обвинувачена ОСОБА_1 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності її позицій.

За таких обставин суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.353 ч.1, 190 ч.2 КК України, тобто самовільне присвоєння звання службової особи, поєднане з із вчиненням будь-яких суспільно небезпечних діянь, а також заволодіння чужим майном шляхом обману/ шахрайство/, вчинене повторно, доведена у повному обсязі, за що вона повинна нести покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченій у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом'якшують покарання.

Вивченням особи обвинуваченої ОСОБА_1 встановлено, що вона судима, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не заміжня, не працює, за місцем проживання характеризується формально позитивно.

Обставинами, що пом'якшують покарання ОСОБА_1, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_1, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_1, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного нею кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої, пом'якшуючі покарання обставини, і вважає, що обвинуваченій ОСОБА_1 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки її виправлення можливо лише в умовах її ізоляції.

Підстав для призначення обвинуваченій покарання із застосуванням ст. 75 КК України суд не вбачає.

Вирішуючи питання про призначення остаточного покарання обвинуваченій ОСОБА_1, суд застосовує ст. 70 ч.4 КК України, оскільки інкриміноване кримінальне правопорушення скоєне нею до постановлення вироку Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17.01.2013 р.

Призначене покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_1 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Позовна заява потерпілої ОСОБА_2 підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 124 КК України, суд стягує з обвинуваченої ОСОБА_1 на користь держави документально підтверджені судові витрати на залучення експерта в розмірі 294, 60 грн.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 369, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 190 ч.2, 353 ч.1 КК України та призначити покарання:

-за ст.353 ч.1 КК України у вигляді 1 року обмеження волі

-за ст. 190 ч.2 КК України у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі

На підставі ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, визначити ОСОБА_1 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1/ рік / 6 / шість/ місяців.

На підставі ст. 70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_1 покарання у вигляді 3 /трьох/ років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_1 обчислювати з моменту фактичного затримання, з 23.10.2012 р.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 у вигляді тримання під вартою в Харківському слідчому ізоляторі до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 судові витрати на користь держави в розмірі 294, 60 грн.

Речові докази, передані потерпілій ОСОБА_2- залишити в її розпорядженні.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Чередник В.Є.