БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Справа
В И Р О К

іменем
УКРАЇНИ

21 жовтня 2008 року Баштанський районний суд
Миколаївської області

в
складі: головуючого по справі судді
Бойко Л.Л. при секретарі Цегельник Н.В.

за
участю прокурора Сириці О.О. потерпілого ОСОБА_4 захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Баштанка
кримінальну справу
по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
уродженця міста Миколаєва, українця, громадянина України, з середньо
спеціальною освітою, одруженого, що мешкає в АДРЕСА_2, , працює монтажником ЖКП
№10, раніше судимого: 03.03.2004 року Корабельним районним судом міста
Миколаєва за ст. 190 ч.1 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення
волі, від відбування покарання звільненого з випробувальним строком 1 рік;
10.11.2004 року Ленінським районним судом міста Миколаєва за ст. 185 ч.2 КК
України до покарання у виді 2 роки 6 місяців позбавлення волі, 19.10.2005 року
постановою Піщанського
районного суду Вінницької області не відбута частина покарання замінена 1 роком
7 місяцями виправних робіт з утриманням 20% заробітку в доход держави,
02.11.2006 року постановою Ленінського районного суду міста Миколаєва
звільнений умовно-достроково на 8 місяців 6 днів,

по
статті 186 частині 2 КК України,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
уродженця села Добре Баштанського району Миколаївської області, українця,
громадянина України, з середньою освітою, не одружений, що мешкає АДРЕСА_1,
працює охоронником підрозділу „Варта” Миколаївського МВДСО УДСО УМВС України в
Миколаївській області, раніше не судимого,

по
статті 186 частині 2 КК України,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження,
уродженця села Грейгово Жовтневого району Миколаївської області, українця,
громадянина України, з неповною середньо освітою, не одружений, що мешкає
АДРЕСА_3, учня Грейгівської загальноосвітньої школи, раніше не судимого,

по
статті 186 частині 2 КК України,

В С Т А
Н О В И В:

09 січня 2008 року близько 16.30 години підсудні
ОСОБА_2, ОСОБА_1 та неповнолітній ОСОБА_3, за попередньою змовою, біля села
Христофорівка Баштанського району рухаючись на автомобілі ВАЗ 2106 державний
номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 побачили по польовій дорозі ОСОБА_4 у якого при собі був мобільний
телефон, зупинилися та вийшли з автомобіля. Діючи з корисливих спонукань,
ОСОБА_2 підійшов до ОСОБА_5 і наніс йому два удари кулаком в область обличчя,
від чого потерпілий упав на землю. Потім ОСОБА_1 підійшовши до ОСОБА_5 також
наніс йому декілька ударів ногами по голові та тулубу, а ОСОБА_3 вдарив
потерпілого ногою після того, як потерпілий вхопив його за ногу. Після чого
підсудні відкрито викрали у ОСОБА_5 мобільний телефон «НОКІА 6230і» з
флеш-карткою загальною вартістю 945 гривень, в якому знаходилась сім-карта
оператора «Джинс» вартістю 25 гривень та ондатрову шапку вартістю 150 гривень,
чим заподіяли матеріальну шкоду потерпілому на загальну суму 1120 гривень.
Потім підсудні стали бігти до автомобіля і так як потерпілий біг за ними
ОСОБА_2 взявши із салону автомобіля палку наніс потерпілому один удар по
тулубу.

В судовому засіданні підсудний
ОСОБА_3 Д.О. вину свою у скоєнні
вказаного злочину визнав повністю і пояснив, що дійсно 09.01.2008 року він їхав
в автомобілі під керуванням ОСОБА_2 разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_8, на польовій
дорозі біля села Христофорівка Баштанського району побачили чоловіка і
запитавши в нього дорогу поїхали. Коли від”їхали на деяку відстань ОСОБА_2
запропонував повернутись і забрати телефон. Під”їхавши автомобілем до
потерпілого першим вийшов ОСОБА_2 і вдарив потерпілого, потім вийшов ОСОБА_1 і
натянув потерпілому на голову куртку та наніс декілька ударів, потерпілий
боровся зі ОСОБА_2, ОСОБА_2 перевіряв кишені в одягу потерпілого, потім вийшов
він (ОСОБА_3), підібрав шапку і в цей час потерпілий вхопив його за ноги, а він
у відповідь вдарив ногою потерпілого. Після цього сіли в автомобіль і уїхали.
Шапку він привіз додому, телефон залишився у ОСОБА_2 і він обіцяв продати його
та поділити гроші. Обіцяє, що подібного більш не вчинить і розкаюється у
скоєному.

В
судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 вину свою у скоєнні вказаного злочину
визнав повністю і пояснив, що дійсно забрати телефон запропонував ОСОБА_2, він
же і першим вийшов з автомобіля, після ОСОБА_2 з автомобіля вийшов він
(ОСОБА_1), натянув потерпілому куртку на голову і тримав та наніс близько трьох
ударів по спині. Коли від”зжали ОСОБА_2 взяв палку і вдарив потерпілого.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2
вину свою визнав повністю і пояснив, що ОСОБА_8 сказав, що у потерпілого
хороший телефон, а він у свою чергу сказав, що „можна забрать”. З автомобіля
він дійсно вийшов першим та вдарив потерпілого, потім до нього приєднався
ОСОБА_1. У потерпілого він забрав мобільний телефон, а ОСОБА_3 шапку. В
скоєному розкаюється.

Крім визнання своєї вини підсудними, їх
вина доведена і підтверджується доказами дослідженними в судовому засіданні:

поясненнями потерпілого ОСОБА_4,
який пояснив, що 09 січня 2008 року
близько 16.30 години, він йшов по польовій дорозі в село Христофорівка
Баштанського району. Перед ним зупинився автомобіль ВАЗ 2106 і запитали дорогу,
він розповів, вони уїхали, а потім вернулись.
Першим з автомобіля вийшов ОСОБА_2 і вдарив його двічі, він впав, потім
забрали телефон, пам”ятає, що він когось хапав за ногу, а потім його вдарили ще
й палкою. З автомобіля виходило троє і вважає, що удари наносили усі троє. В
нього забрали телефон «НОКІА 6230» з флеш-карткою, в якому знаходилась
сім-карта оператора «Джинс» та ондатрову шапку. На даний час ніяких претензій
до підсудних він не має і просить їх суворо не наказувати.

поясненнями
свідка ОСОБА_8 (а.с.165-167), який пояснив про те, що 09 січня 2008 року близько 16.30 години, він
разом з ОСОБА_2, ОСОБА_1 та неповнолітнім ОСОБА_3, їхали з села Христофорівка
Баштанського району додому на автомобілі ВАЗ 2106, який належить ОСОБА_2.
Замітивши у хлопця, який ішов по
польовій дорозі мобільний телефон ОСОБА_2 запропонував забрати його, але він
особисто відмовився. Однак ОСОБА_2 розвернув автомобіль, перший вийшов з
автомобіля і підійшовши до хлопця наніс йому декілька ударів кулаком в область
обличчя, від чого потерпілий упав на землю. Потім ОСОБА_1 та ОСОБА_3 підійшли
до хлопця і також нанесли по декілька ударів ногами по голові та тулубу. Коли
підсудні вже бігли до автомобіля за ними біг потерпілий тоді ОСОБА_2 взяв із
салону свого автомобіля палку і наніс потерпілому удар по тулубу. ОСОБА_2 забрав у хлопця мобільний телефон
«НОКІА», а ОСОБА_3 забрав ондатрову шапку,

заявою
ОСОБА_4 щодо побиття його невідомими та викрадення в нього мобільного телефону
та ондатрової шапки (а.с. 2),

протоколом огляду місця події, з якого
слід, що місцем огляду є польова дорога, яка розташована за селом Христофорівка
Баштанського району, на відстані близько 200 метрів в напрямку села Добра
Криниця (а.с.3),

протоколом виїмки від 12.01.2008 року, в
ході якої у ОСОБА_10 було вилучено мобільний телефон «НОКІА 6230і» (а.с. 83),

протоколом виїмки від 14.01.2008 року
згідно якого у ОСОБА_9 було вилучено ондатрову шапку (а.с. 85),

протоколом відтворення обстановки та
обставин події від 14.01.2008 та фототаблицею до протоколу, в ході якого
ОСОБА_2 показав на місцевості та розповів обставини вчинення злочину, де також
на польовій дорозі біля села Христофорівка було вилучено два фрагменти
пластмасової трубки (а.с. 86-90),

постановою про визнання та приєднання в
якості речового доказу до матеріалів кримінальної справи мобільного телефону
«НОКІА 6230і», ондатрової шапки та двох фрагментів пластмасової трубки (а.с.
95),

розпискою ОСОБА_4 про отримання ним
мобільного телефону «НОКІА 6230і» та ондатрової шапки (а.с.97),

протоколом виїмки від 04.05.2008 року, в
ході якої у ОСОБА_2 було вилучено автомобіль ВАЗ 2106 д.н. НОМЕР_1, сім-карта
НОМЕР_2, флеш-карта до мобільного телефону «НОКІА 6230і» (а.с. 117),

постановою
про визнання
та приєднання в якості речового доказу до матеріалів кримінальної справи
автомобілю ВАЗ 2106 д.н. НОМЕР_1, сім-карти НОМЕР_2, флеш-карти (а.с.120),

розпискою
ОСОБА_4 про отримання ним сім-карти НОМЕР_2 та флеш-карти (а.с.125),

висновком судово-медичної експертизи №
58/21 від 03.03.2008 року, згідно якого у ОСОБА_4 маються ушкодження в виді
забою м'яких тканин лівої вушної раковини, по одному крововиливу в області
правої та лівої орбіт і в лівій скуловій області, двох садин на лобі зліва, які
відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень і могли бути заподіяні в
строк і при обставинах вказаних потерпілим (а.с. 187-188).

На підставі викладеного, суд вважає, що
дії підсудних необхідно кваліфікувати за частиною 2 статті 186 КК України, як
відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є
небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого, вчинений за попередньою змовою
групою осіб та для ОСОБА_2 повторно.

Призначаючи покарання підсудним,
суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину - підсудними скоєно тяжкий
злочин, особи винних - по місцю проживання, роботи та навчання усі підсудні
характеризуються позитивно, як обставини які пом'якшують покарання - визнання
ними вини, вчинення ОСОБА_3 злочину в неповнолітньому віці, сімейний стан
ОСОБА_2 - знаходження на утриманні малолітньої дитини, відшкодування ними шкоди
потерпілому, обставин, які обтяжують покарання - суд не вбачає.

В силу наведеного, враховуючи тяжкість
вчиненого злочину, особу винного та обставини встановлені по справі, думку потерпілого, суд приходить до висновку,
що необхідним і достатнім покаранням для виправлення підсудного ОСОБА_2 та
попередження нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі.

В силу наведеного, з врахуванням тяжкості
злочину, особи винних ОСОБА_1 та ОСОБА_3, обставин встановлених по справі,
враховуючи думку потерпілого, суд приходить до висновку про можливість виправлення підсудних і без
відбування покарання, а тому застосовує до них статтю 75 КК України та залишає
без задоволення клопотання від імені педагогічного колективу Грейгівської
загальноосвітньої школи (належним чином не оформлене) про передачу на поруки
підсудного ОСОБА_3.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Речові докази підлягають поверненню
власникам.

Керуючись ст.ст.323,324 КПК України, суд,-

З А С У
Д И В:

ОСОБА_2 визнати винним у скоєні
злочину передбаченого частиною 2 статті 186 КК України і призначити йому
покарання у виді позбавлення волі строком на
чотири роки шість місяців.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 визнати
винними у скоєні злочину передбаченого частиною 2 статті 186 КК України і
призначити їм покарання у виді позбавлення волі строком на чотири
роки, кожному.

Застосувати статтю 75 КК України і
звільнити від відбування покарання з іспитовим строком три роки, якщо засуджені
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 протягом визначеного іспитового строку не вчинять нового
злочину.

Клопотання від імені педагогічного
колективу Грейгівської загальноосвітньої школи Жовтневого району Миколаївської
області про передачу ОСОБА_3 на поруки залишити без задоволення.

Зарахувати підсудним в рахунок відбуття
покарання термін перебування в ІТТ, а саме: ОСОБА_1 з 13.01.2008 року по
15.01.2008 року, ОСОБА_2 з 13.01.2008 року по 15.01.2008 року, ОСОБА_ з
13.01.2008 року по 15.01.2008 року.

Строк
покарання рахувати з дня виконання вироку.

Речові докази по справі: мобільний телефон
«НОКІА 6230і», ондатрову шапку, автомобіль ВАЗ 2106 д.н. НОМЕР_1, сім-карту
НОМЕР_2, флеш-карту (а.с.95, 120) - залишити у власників, а два фрагменти пластмасової трубки (а.с. 95) -
знищити.

Міру запобіжного заходу залишити попередню
до набрання вироком законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна
скарга протягом п”ятнадцяти діб з моменту його проголошення до Миколаївського
апеляційного суду через Баштанський районний суд.

ГОЛОВУЮЧИЙ ПО СПРАВІ
СУДДЯ