Справа № 369/893/15-к
Провадження № 1-кп/369/134/15
В И Р О К
іменем України
02.03.2015 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0003492 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бузова Києво-Святошинського району Київської області, українця, громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який має неповну середню освіту, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289, ч. 1 ст. 286 КК України, -

встановив:
09 листопада 2014 року близько 17 години ОСОБА_6 , перебуваючи по вул. Леніна поблизу будинку № 17 в с. Бузова Києво-Святошинського району Київської області, підійшов до автомобіля марки «ВАЗ 21061», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , та діючи умисно, з метою протиправного заволодіння вказаним транспортним засобом, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю власника, шляхом відкриття дверей, які не були зачинені, проник до салону вищезазначеного автомобіля, вставивши ключ у замок запалювання розпочав рух транспортного засобу, тим самим незаконно заволодівши ним. На вказаному автомобілі ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник та в подальшому вчинив дорожньо-транспортну пригоду, чим завдав потерпілому ОСОБА_4 матеріального збитку, згідно висновку експерта № 356Т від 21.01.2015 року у розмірі 7026,50 грн.

Так, 09.11.2014 близько 17 години 30 хвилин ОСОБА_6 , не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21061» реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись по вул. Гагаріна у с. Бузова Києво-Святошинського району Київської області, в напрямку вул. Шевченка проявив неуважність, не слідкував за дорожньою обстановкою та її зміною, не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, при зміні напрямку руху повертаючи праворуч на вул. Шевченка, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки для інших учасників дорожнього руху, в результаті чого не впорався з керуванням та допустив виїзд керованого ним автомобіля за межі проїзної частини на узбіччя, де поблизу будинку № 10 вул. Шевченка, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , що стояла на узбіччі.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, пішохід ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого уламкового внутрішнє-суглобового перелому проксимального метаепіфізу лівої великогомілкової кістки, закритого перелому верхньої третини діафізу лівої малогомілкової кістки, які згідно висновку судово-медичної експертизи №326/Д від 09-11.12.2014 року відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, оскільки для їх загоєння необхідно більше 21 дня.

В даній дорожній обстановці, водій ОСОБА_7 грубо порушив вимоги пункту 1.5 (дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків), підпункту «а» пункту 2.1 (водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії), підпункту «б» пункту 2.3 (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом на дорозі), пункту 10.1 (перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасниками руху), пункту 12.2 (під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року.

Порушення ОСОБА_6 вимог пункту 1.5. підпункту «а» пункту 2.1, підпункту «б» пункту 2.3, пунктів 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України стало причиною та умовою виникнення і настання даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які наступили в результаті ДТП, - отриманням потерпілою ОСОБА_5 тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав частково та суду показав, що він не має посвідчення водія, у автошколі не навчався та достатніх навичок керування легковими транспортними засобам не має. ОСОБА_4 його знайомий, з яким 09.11.2014 року їздив з ранку на належному ОСОБА_8 автомобілі «ВАЗ 21061», р/н НОМЕР_2 , оскільки ОСОБА_9 в той день більше нічим не було зайнятися. Близько 17 години вони приїхали до магазину в с. Бузова по вул. Леніна, 17, де він очікував ОСОБА_8 , поки той здійснював покупки. ОСОБА_9 випив пляшку пива об`ємом 0,5 л, та очікував на ОСОБА_8 . Потім ОСОБА_9 необхідно було їхати додому, тому він спитав ОСОБА_8 , чи можна поїхати на автомобілі, на що ОСОБА_8 спитав, чи вміє ОСОБА_9 управляти автомобілем. ОСОБА_9 відповів, що так, після чого ОСОБА_8 дозволив йому поїхати самому за кермом. За кермом автомобіля він поїхав до себе додому, коли повертався, то на вулиці вже було темно, на повороті стояв автомобіль марки «Пежо» без аварійного сигналу. Щоб не зіткнутися з автомобілем він прийняв вправо, не бачив, що на узбіччі стояла жінка. На місці ДТП він допомагав віднести жінку в безпечне місце. Проте з місця пригоди пішов, оскільки боявся розправи з ним людей. У вчиненому щирого каяття не виявив, жалкував про свій поступок, пояснив, що не відшкодував потерпілим завдану шкоду, оскільки не має заробітку. За вчинене просив його суворо не карати.

Не зважаючи на такі покази обвинуваченого ОСОБА_6 , його вина у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289, ч. 1 ст. 286 КК України, підтверджується дослідженими у справі доказами, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який суду пояснив, що зі своїм знайомим ОСОБА_6 09.11.2014 року на своєму автомобілі марки «ВАЗ 21061», реєстраційний номер НОМЕР_2 , їздив по справах. Близько 17 години вони приїхали до магазину в с. Бузова, де він пішов за покупками, а ОСОБА_9 залишився в автомобілі. Коли він вийшов пізніше, то автомобіля не було біля магазину. В пошуках автомобіля він обійшов будівлю магазину, але свою машину не знайшов, ОСОБА_6 також ніде не було. Через деякий час йому зателефонували працівники ДАІ з приводу того, що на його автомобілі збили жінку та він поїхав на місце ДТП. ОСОБА_6 він не дозволяв керувати своїм автомобілем, з дозволом на керуванням автомобілем ОСОБА_9 до нього не завертався. Коли ОСОБА_4 приїхав на місце ДТП, то бачив поблизу автомобіль марки «Пежо» з включеним ближнім світлом фар. Потерпілий ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з обвинуваченого на свою користь 3000 доларів США як загальну вартість автомобіля марки «ВАЗ 21061», р/н НОМЕР_2 , а також моральну шкоду у розмірі 2000 грн., оскільки з місця ДТП автомобіль було поміщено на штрафмайданчик, він вимушений був наймати водія, який возив в садочок та до лікарні його трьох малолітніх дітей, із-за чого він та його сім`я зазнали немайнових втрат, моральних страждань, які призвели до негативних наслідків у їхньому житті, переживань та побоювань, настороги, тривоги, дратівливості, бажання уникати контактів, почуття образи за пережиті негативні емоції з приводу незаконного заволодіння транспортним засобом. При призначенні покарання поклався на розсуд суду;

- показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка суду пояснила, що 09.11.2014 року ввечері вона поверталась від своєї двоюрідної сестри додому, йшла по узбіччю вулиці Шевченка в с. Бузова та зупинилась поблизу будинку біля самого забору, де очікувала на зятя сестри ОСОБА_10 , який повинен був її підвезти. Проте раптово із-за повороту на неї на великій швидкості вилетів автомобіль, який збив її з ніг та відкинув до забору. Вона залишалась при свідомості та бачила, як автомобіль, який її збив, зупинився, впершись передньою частиною у бетонний паркан. З автомобіля вийшло двоє молодих чоловіків, які обійшли автомобіль, проте не побачили, що вона лежить біля забору та хотіли автомобіль відкотити назад. Вона почала кричати, а тому вони залишились стояти біля автомобіля. Після чого до неї підійшов ОСОБА_11 , який відтягнув її від забору. Почали сходитися люди та через деякий час приїхала карета швидкої медичної допомоги, якою її доставили до Києво-Святошинської ЦРЛ. Потерпіла ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на свою користь 19422 грн., яка є вартістю лікування та 100000 грн. завданої моральної шкоди, оскільки ОСОБА_6 своєю злочинною самовпевненістю наніс шкоду її здоров`ю, за вчинене не вибачився, не цікавився ні її самочуттям, не надав ніякої допомоги в оплаті лікування. При призначенні покарання погодилась з позицію прокурора;

- показаннями свідка ОСОБА_11 , який суду показав, що 09.11.2014 року він збирався завезти тітку своєї дружини ОСОБА_5 додому. За кермом свого автомобіля марки «Пежо», д/н НОМЕР_3 , він рухався в с. Бузова по вул. Шевченка, від вул. Леніна в напрямку вул. Гагаріна. ОСОБА_5 чекала його по вул. Шевченка біля паркану будинку № 10. Під`їжджаючи до неї він рухався на невеликій швидкості. Раку назустріч раптово з повороту вул. Гагаріна на вул. Шевченка виїхав автомобіль «ВАЗ» на великій швидкості з писком шин, ще б трохи і перекинувся. Раку подумав, що цей автомобіль зараз здійснить лобове зіткнення з його автомобілем, але водій автомобіля «ВАЗ» прийняв праворуч на узбіччя, де збив ОСОБА_12 , а потім зніс декілька секцій бетонного паркану та зупинився. Раку вискочив зі свого автомобіля та побіг до ОСОБА_12 , при цьому його автомобіль залишився із заведеним двигуном, з включеним світлом фар. З автомобіля «ВАЗ» з місця водія вийшов наглядно знайомий ОСОБА_13 , з переднього пасажирського місця ще один хлопець, які хотіли відкотити автомобіль «ВАЗ» від паркану, але ОСОБА_14 почав кричати, що біля коліс автомобіля лежить людина, тому положення автомобіля не можна змінювати. ОСОБА_9 та його пасажир навіть не знали, що здійснили наїзд на пішохода. ОСОБА_12 почала кричати, ОСОБА_14 разом з ОСОБА_9 перенесли ОСОБА_12 на рівне місце. Коли ОСОБА_14 повернувся до свого автомобіля за аптечкою, то побачив, що його автомобіль відкотився назад та вперся у бетонний паркан;

- витягами з кримінальних проваджень № 0003492, № 0003939 (том 2 а.с. 1, 87);

- даними з рапорту слідчого СВ Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області про обставини ДТП від 09.11.2014 року, зареєстрованому в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події за № 20994, відповідно до якого 09.11.2014 року о 17 годині 28 хвилин в с. Бузова по вул. Шевченка, поблизу будинку № 10, водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2106», д/н НОМЕР_2 , рухаючись в напрямку вул. Леніна, не впорався з керуванням, виїхав на узбіччя, де здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка внаслідок ДТП отримала тілесні ушкодження та була доставлена в приймальне відділення Києво-Святошинської ЦРЛ (том 2 а.с. 6);

- протоколом огляду місця ДТП від 09.11.2014 року та схемою до нього, відповідно до якого місце ДТП знаходиться в с. Бузова по вул. Шевченка, 10, асфальтне покриття сухе, дорожнє покриття для двох напрямків, до проїжджої частини примикають узбіччя, ділянка дороги на момент огляду не освітлена, автомобіль марки «Пежо 306 1.4», р/н НОМЕР_4 , розташований в напрямку вул. Гагаріна, автомобіль марки «ВАЗ 2106», р/н НОМЕР_2 в напрямку вул. Леніна на узбіччі та в заборному проймі, пошкоджений бетонний паркан господарства № 10, очевидцем, встановленим при огляді, зазначений ОСОБА_11 (том 2 а.с. 7-14);

- протокол огляду транспорту від 09.11.2014 року, в якому зафіксовані пошкодження, які автомобіль марки «ВАЗ 21061», р/н НОМЕР_2 , отримав під час ДТП (том 2 а.с. 15);

- даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , відповідно до якого власником автомобіля марки «ВАЗ 21061», р/н НОМЕР_2 , є ОСОБА_4 (том 2 а.с. 17);

- висновком експерта № 326/Д від 09-11-12.2014 року, відповідно до якого згідно наданій медичній документації у ОСОБА_5 мались закрита черепно-мозкова травма: струс головного мозку, закритий уламковий внутрішнє-суглобний перелом проксимального метаепіфізу лівої великогомілкової кістки, закритий перелом верхньої третини діафізу лівої малогомілкової кістки, які утворились від дії тупих предметів, можливо 09.11.2014 року при ДТП; діагностовані переломи відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, оскільки для їх загоєння необхідно термін більше 21 дня (том 2 а.с. 45-46);

- висновком експерта від 15.12.2014 року № 1177А, відповідно якого рульове керування автомобіля «ВАЗ 21061», р/н НОМЕР_2 , на момент огляду знаходиться в працездатному стані, несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі рульового керування перед подією, не виявлено, система робочого гальма автомобіля «ВАЗ 21061», р/н НОМЕР_2 , на момент огляду знаходиться в працездатному стані, несправностей, що могли б викликати погіршення або відмовлення в роботі системи робочого гальма перед ДТП, не виявлено, елементи підвіски автомобіля «ВАЗ 21061», р/н НОМЕР_2 , знаходиться в працездатному стані, несправностей, що могли викликати зміну курсової стійкості транспортного засобу перед подією, не виявлено, на момент огляду в рульовому керуванні, гальмівній системі та елементах підвіски автомобіля, які виникли до ДТП, не виявлено (том 2 а.с. 50-54);

- висновком експерта від 15.12.2014 року № 1179А, відповідно якого за даних дорожніх умов водій автомобіля «ВАЗ 21061», р/н НОМЕР_2 , повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України; технічна можливість уникнути наїзду на пішохода полягала у виконанні водієм автомобіля «ВАЗ 21061», р/н НОМЕР_2 , пункту 12.1 Правил дорожнього руху України, при виконанні вищевказаних пунктів Правил дорожнього руху України водій автомобіля «ВАЗ 21061», р/н НОМЕР_2 , мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода, на що у нього не було перешкод технічного характеру (том 2 а.с. 59-61);

- заявою ОСОБА_4 від 16.12.2014 року, в якій він просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 , який 09.11.2014 року близько 17 години в с. Бузова на вул. Леніна, поблизу магазину «Господарчі товари» викрав належний ОСОБА_4 автомобіль марки «ВАЗ 21061», р/н НОМЕР_2 , після чого здійснив на вказаному автомобілі ДТП (том 2 а.с. 93).

За таких обставин, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності суд визнає, що допитані судом потерпілі та свідок дали суду правдиві послідовні покази, які узгоджуються між собою та підтверджуються письмовими доказами, дослідженими в ході судового розгляду кримінального провадження.

Показання обвинуваченого ОСОБА_6 в частині того, що він сів за кермо автомобіля «ВАЗ 21061», р/н НОМЕР_2 , з дозволу власника ОСОБА_4 , а також, що наїзд на пішохода ОСОБА_5 стався через автомобіль марки «Пежо», який стояв без аварійного сигналу, суд вважає неправдивими та розцінює їх лінією його захисту, оскільки вони повністю спростовуються показами потерпілих та свідка, які суд вважає правдивими.

За таких обставин, враховуючи встановлені обставини кримінальних правопорушень, оцінивши всі докази в сукупності, суд визнає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 289, ч. 1 ст. 286 КК України доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом та за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості та наслідки вчинених ним діянь, характеризуючі дані його особи, ставлення до вчиненого, характер і мотиви допущених ОСОБА_6 порушень правил безпеки дорожнього руху, його поведінку після вчинення кримінальних правопорушень, думку потерпілих.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує, що злочин за ч. 1 ст. 289 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, злочин за ч. 1 ст. 286 КК України - до злочинів невеликої тяжкості, ОСОБА_6 раніше не судимий (том 2 а.с. 70), не працює, має постійне місце реєстрації та проживання, де характеризуються посередньо (том 2 а.с. 65-66), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (том 2 а.с. 67-68), обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання, судом не встановлено, а тому, з урахуванням встановлених судом обставин справи, ставлення обвинуваченого до вчиненого, який щирого каяття не виявив, свідомо, не маючи права керування транспортними засобами та навичок управління транспортним засобом сів за кермо автомобіля, думки потерпілих, вважає за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 289, ч. 1 ст. 286 КК України у вигляді обмеження волі в межах санкції, передбаченої вказаною статтею, на підставі ч. 3 п. 21 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14 без призначення додаткової міри покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки призначення такої додаткової міри покарання особі, яка взагалі не мала права керувати транспортними засобами, є неможливим.

Заявлений у справі потерпілим ОСОБА_4 цивільний позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, а позов потерпілої ОСОБА_5 повному задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, в залежності від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Так, потерпілий ОСОБА_4 просить стягнути з ОСОБА_6 на свою користь 3000 доларів США, що згідно офіційного курсу валют станом на 09.11.2014 року становить 43410 грн. та 2000 грн. моральної шкоди.

Згідно акту № 340 належний ОСОБА_4 автомобіль марки «ВАЗ 21061», р/н НОМЕР_2 , з 09.11.2014 року перебуває на майданчику затримання транспортних засобів м. Вишневе, вул. Київська, 2а (том 2 а.с. 16).

Відповідно до висновку № 356Т від 21.01.2015 року ринкова вартість викраденого у ОСОБА_4 автомобіля марки «ВАЗ 21061», р/н НОМЕР_2 , 1995 р. випуску, станом на 09.11.2014 року могла становити 19195,60 грн.; матеріальний збиток, спричинений власнику транспортного засобу «ВАЗ 21061», р/н НОМЕР_2 , є вартістю відновлювального ремонту (з урахуванням запасних частин) та становить 7026,50 грн. (том 2 а.с. 103-105), який і підлягає стягненню з обвинуваченого, оскільки відповідно по ч. 5 п. 17 постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у разі пошкодження внаслідок дій винної особи окремих деталей, вузлів, агрегатів транспортного засобу розмір реальних збитків необхідно визначати, виходячи з вартості запасних частин і відновлювального ремонту.

Крім того на користь потерпілого ОСОБА_4 підлягає стягненню 2000 грн. завданої моральної шкоди, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 потерпілий ОСОБА_4 тривалий час був позбавлений права користуватися належним йому транспортним засобом, що потягло за собою емоційні переживання та нервову напругу.

Потерпіла ОСОБА_5 просила стягнути на свою користь з ОСОБА_6 19422 грн. завданої матеріальної шкоди, яка складається з витрат на лікування після ДТП, про що надала суду підтверджуючі документи (том 1 а.с. 20-26). Розмір моральної шкоди у сумі 100 000 грн. потерпілою був доведений під час розгляду кримінального провадження, оскільки після операцій та на дату розгляду справи протягом 3-х місяців потерпіла перебуває на милицях, позбавлена можливості вільно пересуватися, працювати та заробляти на прожиття, що призвело до значного погіршення її емоційного стану, нервової напруги та моральних переживань за подальший перебіг реабілітації після травм, отриманих в ДТП.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ч. 9 ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 127-129, 368 371, 373, 374 КПК України, суд -

засудив:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289, ч. 1 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 289 КК України у виді обмеження волі на строк 5 (п`ять) років;

за ч. 1 ст. 286 КК України у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки без позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 5 (п`яти) років обмеження волі без позбавленням права керування транспортними засобами.

Застосований ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.12.2014 року відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання вважати продовженим, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, - прибувати за кожною вимогою суду, котрий буде здійснювати розгляд по суті кримінального провадження щодо нього, не відлучатися з місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду, котрий буде здійснювати розгляд по суті кримінального провадження щодо нього, повідомляти суд, котрий буде здійснювати розгляд по суті кримінального провадження щодо нього, про зміну свого місця проживання, строком на 60 діб, починаючи з 02 березня 2015 року, тобто до 02 травня 2015 року.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бузова Києво-Святошинського району Київської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_4 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 (сім тисяч двадцять шість) грн. 50 коп. матеріальної шкоди та 2000 (дві тисячі) грн. моральної шкоди.

В решті позовних вимог потерпілого ОСОБА_4 відмовити.

Цивільний позов потерплої ОСОБА_5 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бузова Києво-Святошинського району Київської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_5 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , 19422 (дев`ятнадцять тисяч чотириста двадцять дві) грн. матеріальної шкоди та 100 000 (сто тисяч) грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бузова Києво-Святошинського району Київської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави процесуальні витрати у розмірі 1720 (одну тисячу сімсот двадцять) грн. 68 коп.

Речовий доказ у справі автомобіль марки «ВАЗ 21061», р/н НОМЕР_6 , які перебуває на майданчику тимчасового затримання транспортних засобів за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Київська, 2а згідно акту № 340 від 09.11.2014 року, - безоплатно повернути власнику ОСОБА_4 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1