Справа № 216/8977/13-к
Провадження № 1-кп/216/525/13
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2013 року
місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста
Кривого Рогу Дніпропетровської
області в складі: головуючого - судді
Мазурчака В.М.,

при секретарі судового засідання
Марущак І.А.,

за участю:

прокурора Сивківського Д.І.,

обвинуваченого ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні на стадії підготовчого
судового засідання в залі суду в місті
Кривому Розі кримінальне провадження
(справу) за обвинуваченням ОСОБА_2,
(ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Веймар,
Німеччина, громадянину України,
українки, освіта середня, не працює,
раніше не судимому, не одружений, дітей
не має, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1)
у вчиненні кримінального
правопорушення - злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 213 Кримінального
кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акта ОСОБА_2
обвинувачується в тому, що він не маючи
ліцензії на здійснення операцій з
металобрухтом і не маючи права
займатися прийомом від населення
металобрухту, діючи з корисливих
мотивів, переслідуючи умисел на
порушення порядку здійснення операцій
з металобрухтом, з порушенням вимог
статті 4 Закону України «Про
металобрухт» від 05.05.1999 року, приблизно
в період з початку жовтня 2013 року до
26.11.2013 року, тимчасово мешкаючи в
домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1,
незаконно, займався прийомом від
громадян брухту чорних металів,
прийнявши 16.11.2013 від гр. ОСОБА_3 за 30 грн.
20 кг брухту чорних металів, та 26.11.2013 від
гр. ОСОБА_4 за 15 грн. 10 кг брухту чорних
металів, всього ж прийнявши за
вказаний період 370 кг брухту чорних
металів, які незаконно зберігав за
вказаною адресою та 26 листопада 2013 року
незаконно прийнятий металобрухт у
нього був вилучений працівниками
міліції. Дії ОСОБА_2 органом досудового
розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст.
213 КК України, за ознаками здійснення
операцій з брухтом чорних металів без
державної реєстрації або без
спеціального дозволу (ліцензії),
одержання якого передбачено
законодавством..

27 листопада 2013 року між прокурором
прокуратури Центрально-Міського
району міста Кривого Рогу
Дніпропетровської області Сивківським
Д.І., якому на підставі ст. 37 КПК України
надані повноваження прокурора у даному
кримінальному провадженні, та
обвинуваченим ОСОБА_2 в порядку,
передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК
України, укладено угоду про визнання
винуватості.

Прокурор та обвинувачений дійшли згоди
щодо формулювання обвинувачення, всіх
істотних для даного кримінального
провадження обставин та правової
кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1
ст. 213 КК України.

За змістом укладеної угоди
обвинувачений у повному обсязі
беззастережно визнав свою винуватість
у вчиненні злочину, а саме, в тому, що
він, ОСОБА_2, дійсно з початку жовтня 2013
року по 26.11.2013 р., орендуючи
домоволодіння по АДРЕСА_1, незаконно,
займався прийомом від громадян брухту
чорних металів, прийнявши 16.11.2013 від
гр. ОСОБА_3 за 30 грн. 20 кг брухту чорних
металів, та 26.11.2013 від гр. ОСОБА_4 за 15
грн. 10 кг брухту чорних металів, всього
ж прийнявши за вказаний період 370 кг г
брухту чорних металів, які незаконно
зберігав за вказаною адресою та 26
листопада 2013 року незаконно прийнятий
металобрухт у нього був вилучений
працівниками міліції. Провину свою в
тому, що приймав металобрухт визнав
повністю.

За змістом укладеної угоди
обвинувачений зобов'язується в такому:
беззастережно визнати обвинувачення в
обсязі у судовому провадженні, сприяти
розслідуванню кримінального
провадження у з'ясуванні обставин
кримінального правопорушення,
виявлення та припинення інших відомих
йому подібних кримінальних
правопорушень скоєних іншими особами.

За змістом укладеної угоди сторони
узгодили обвинуваченому покарання у
вигляді 100 годин громадських робіт.

За змістом укладеної угоди
обвинуваченому доведено норми ст.ст. 394,
424, 473, 476 КПК України та 389-1 КК України.

Розглядаючи в порядку ч.3 ст.474 КПК
України питання про можливість
затвердження даної угоди про визнання
винуватості, суд виходить з такого:

Відповідно до правил п.2) ч.1 ст.468 та ч.4
ст.469 КПК України угода про визнання
винуватості між прокурором та
підозрюваним чи обвинуваченим може
бути укладена у провадженні щодо
кримінальних проступків, злочинів
невеликої чи середньої тяжкості,
тяжких злочинів, внаслідок яких шкода
завдана лише державним чи суспільним
інтересам. Укладення угоди про
визнання винуватості у кримінальному
провадженні, в якому бере участь
потерпілий, не допускається.

Прокурор в судовому засіданні,
вважаючи, що при укладенні даної угоди
дотримані вимоги і правила КПК України
та КК України, просив цю угоду
затвердити і призначити
обвинуваченому узгоджену в угоді міру
покарання.

Обвинувачений в судовому засіданні
також просив затвердити угоду про
визнання винуватості і призначити
узгоджену в ній міру покарання, при
цьому обвинувачений беззастережно
визнав себе винним у вчиненні
інкримінованого кримінального
правопорушення за викладених обставин.

Таким чином, суд вважає доведеним
вчинення обвинуваченим кримінального
правопорушення - злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України -
здійснення операцій з брухтом чорних
металів без державної реєстрації або
без спеціального дозволу (ліцензії),
одержання якого передбачено
законодавством..

Обвинувачений вчинив злочин, від якого
потерпілих немає.

Суд, заслухавши пояснення сторін
кримінального провадження,
перевіривши форму та зміст угоди про
визнання винуватості, переконався в
такому:

- зміст угоди відповідає вимогам,
передбаченим ст.372 КПК України;

- обвинувачений цілком розуміє:

1) що він має право на судовий розгляд,
під час якого прокурор зобов'язаний
довести кожну обставину щодо
кримінального правопорушення, у
вчиненні якого його обвинувачують, а
він має такі права:

мовчати, і факт мовчання не матиме для
суду жодного доказового значення;

мати захисника, у тому числі на
отримання правової допомоги
безоплатно у порядку та випадках,
передбачених законом, або захищатися
самостійно;

допитати під час судового розгляду
свідків обвинувачення, подати
клопотання про виклик свідків і подати
докази, що свідчать на його користь;

2) наслідки укладення та затвердження
угод, передбачені статтею 473 цього
Кодексу;

3) характер кожного обвинувачення, щодо
якого він визнає себе винуватим;

4) вид покарання, а також інші заходи,
які будуть застосовані до нього у разі
затвердження угоди судом.

- укладення угоди сторонами є
добровільним, тобто не є наслідком
застосування насильства, примусу,
погроз або наслідком обіцянок чи дії
будь-яких інших обставин, ніж ті, що
передбачені в угоді;

- відсутні підстави, передбачені ч.7
ст.474 КПК України, для відмови в
затвердженні угоди.

Покарання сторонами угоди визначено у
відповідності до положень ст.ст. 50, 65-67
КК України, з урахуванням характеру та
тяжкістю висунутого ОСОБА_2
обвинувачення, даних про його особу,
обставин, що пом'якшують покарання.

Враховуючи викладене, оскільки умови
угоди про визнання винуватості між
прокурором та обвинуваченим
відповідають вимогам КПК та КК України,
суд дійшов висновку про наявність
правових підстав для затвердження цієї
угоди.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 368, 374, 468-470, 472-475 Кримінального
процесуального кодексу України,

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про визнання
винуватості від 27 листопада 2013 року між
прокурором прокуратури
Центрально-Міського району міста
Кривого Рогу Дніпропетровської
області Сивківськм Д.І. та
обвинуваченим ОСОБА_2

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 1 ст.213
Кримінального кодексу України.

Призначити ОСОБА_2 узгоджену сторонами
міру покарання у виді 100 годин
громадських робіт.

Матеріали кримінального провадження
Центрально-Міського РВ КМУ ГУМВС
України в Дніпропетровській області за
№ 0004157 Єдиного реєстру досудових
розслідувань зберігати при матеріалах
кримінального провадження
Центрально-Міського районного суду
міста Кривого Рогу Дніпропетровської
області № 216/8977/13-к.

Апеляційна скарга на вирок може бути
подана до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Центрально-Міський районний суд міста
Кривого Рогу Дніпропетровської
області протягом тридцяти діб з дня
його проголошення.

Подання апеляційної скарги на вирок
зупиняє набрання ним законної сили та
його виконання. Вирок набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. Якщо строк апеляційного
оскарження буде поновлено, вважається,
що вирок не набрав законної сили.

У разі подання апеляційної скарги
вирок, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після ухвалення рішення
судом апеляційної інстанції.

Особливості та обмеження права
оскарження даного вироку визначені
ст.394 та ч.2 ст.473 Кримінального
процесуального кодексу України.

Суддя
В.М. Мазурчак