Справа № 359/3406/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/837/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 40 30.07.2015

УХВАЛА
Іменем України
30 липня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0000121 за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_9 на вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 травня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, військовозобов`язаного, з вищою освітою, неодруженого, має на утриманні 2-х малолітніх дітей 2-х та 5-ти річного віку, працюючого майстром на підприємстві «Кар Драйв», в м.Магдебург, раніше не судимого, -

визнано винним та засуджено за ч.3 ст. 305 КК України із застосуванням ст.69 КК України до покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією предметів контрабанди та всього майна, що належить йому на праві власності, за ч.3 ст.309 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.70 КК України остаточно призначено покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією предметів контрабанди та всього майна, що належить йому на праві власності.

Вироком вирішене питання речових доказів та судових витрат.

Колегія суддів,-

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що він 27.12.2014р., прибувши в Україну літаком рейсу № РS 0424 з Німеччини, близько 18-35 год. умисно, незаконно, без мети збуту, зберігаючи при собі в особистій спортивній шапці, яку приховав у кармані куртки, перемістив в порушення встановленого порядку через митний кордон України в зоні діяльності Київської митниці пункті пропуску ДМА "Бориспіль", з приховуванням від митного контролю способом, що утруднює виявлення, особливо небезпечний наркотичний засіб - кокаїн, загальною вагою 32,7102г., що є особливо великим розміром та особливо небезпечну психотропну речовину - МДМА(3.4-метилендіоксіметамфетамін), загальною вагою 5,4653г., що є великим розміром. Після цього, його було затримано працівниками служби безпеки України, а наркотичні засоби та психотропні речовини вилучені..

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеності вини обвинуваченої у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та правильності кваліфікації його дій, просить вирок суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 засудити:

- за ч.3 ст. 305 КК до 10 років позбавлення волі з конфіскацією предметів контрабанди та всього майна, що належить йому на праві власності;

- за ч.3 ст.309 КК України до 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України остаточно призначити ОСОБА_7 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією предметів контрабанди та всього майна, що належить йому на праві власності.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_7 не було наведено мотивів, з яких він визначив, що вчинення ОСОБА_7 злочину вперше, наявності у нього на утриманні 2-х малолітніх дітей та позитивної характеристики за місцем роботи є пом`якшуючими покарання обставинами та яким саме чином наведені обставини впливають на покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Апелянт також вважає, що суд не навів і мотивів того, яким чином визнання засудженим вини, яке є лише одним із елементів каяття, пом`якшує його покарання та є однією із підстав для застосування ст.69 КК України.

Крім того, прокурор вважає, що судом не надано оцінки та при призначенні покарання не враховано тієї обставини, що предметом злочинів був особливо небезпечний наркотичний засіб кокаїн та особливо небезпечна психотропна речовина МДМА у великому розмірі, використання яких могло призвести до тяжких наслідків.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу; захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 , які заперечили проти апеляційної скарги і просили вирок суду залишити без змін, перевіривши та дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово обвинуваченої, колегія суддів приходить до наступного.

Висновок суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено, підтверджується доказами, дослідженими судом у порядку ч.3 ст.394 КПК України і в апеляційній скарзі прокурора не заперечуються.

Дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ч.3 ст. 305, ч.3 ст. 309 КК України.

Відповідно до ст.404 КПК України вирок суду перевіряється лише в межах апеляційної скарги.

За змістом ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Дані вимоги судом першої інстанції були дотримані. Що ж стосується доводів прокурора про мякість призначеного покарання внаслідок немотивованого застосування ст.69 КК України, то колегія суддів вважає їх непереконливими.

Згідно ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу України, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті за цей злочин.

Так, мотивуючи призначення покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією ч.3 ст.305 КК України суд першої інстанції, керуючись нормами закону, врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, який раніше не судимий, позитивно характеризується по місцю роботи, відсутність реальної шкоди та тяжких наслідків; обставини, які пом`якшують його відповідальність це щире каяття та наявність на його утриманні 2-х малолітніх дітей та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Як видно з матеріалів провадження, свою вину обвинувачений визнав, щиро розкаявся, висловив жаль з приводу вчиненого, що свідчить про його щире каяття у вчиненому.

Крім того, визнання судом пом`якшуючою обставиною наявність на утриманні обвинуваченого 2-х малолітніх дітей не суперечить вимогам ч.2 ст.66 КК України, де при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

Визнання судом даних обставин такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідає вимогам ст.66 КК України.

Крім того апеляційний суд звертає також увагу на те, що ОСОБА_7 під час розгляду провадження в суді свою вину визнав в повному обсязі, надавав правдиві та послідовні покази щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, жодних доказів намагання обвинуваченого уникнути відповідальності чи ввести в оману слідство та суд матеріали провадження не містять, що дає суду підстави прийти до висновку про наявність в його діях такої пом`якшуючої покарання обставини як активне сприяння розкриттю злочину.

Слід зазначити, що про наявність даної пом`якшуючої обставини також вказано слідчим і в обвинувальному акті щодо ОСОБА_7 , а тому апеляційний суд вважає, що слід визнати активне сприяння розкриттю злочину обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 .

Тому, врахувавши зазначені обставини, що пом`якшують покарання в їх сукупності з даними про особу ОСОБА_7 та що негативних наслідків від злочину не наступило, оскільки наркотичний засіб не був допущений до вживання та шкоди здоров`ю інших осіб не заподіяно, суд обґрунтовано визнав їх такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ним злочинів та дійшов правильного висновку про можливість призначеного покарання ОСОБА_7 з застосуванням ст. 69 КК України.

Щодо доводів прокурора про неврахування судом обставини, що предметом злочинів був особливо небезпечний наркотичний засіб кокаїн та особливо небезпечна психотропна речовина МДМА у великому розмірі, використання яких могло призвести до тяжких наслідків то вони є безпідставними, оскільки великі розміри наркотичних засобів були враховані при кваліфікації злочинів так як є їх кваліфікуючою ознакою, а настання тяжких наслідків за наведених вище обставин не наступило.

За змістом ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів, а тому призначене ОСОБА_7 покарання з застосуванням ст. 69 КК України є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів і вважати його м`яким за доводами апеляційної скарги прокурора підстав немає.

З огляду на наведене, апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а вирок суду без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 травня 2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

На ухвалу суду безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченими, що тримаються під вартою в той же строк з моменту отримання ними копії ухвали

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .