УХВАЛА

Іменем України

4
вересня 2007 року апеляційний суд Житомирської області в складі: головуючого -
судді Фоміна Ю.В.,

суддів: Зав'язуна С.М. та

Широкопояса
Ю.В., з участю : прокурора Руденка
В.І., засудженого ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за
апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Корольовського районного суду м.
Житомира від 10 липня 2007 року, -

встановив:

Цим вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, житель с
Некраші

Черняхівського
району Житомирської області, судимий Черняхівським районним судом Житомирської
області:

· 15.10.1993
року за ст. ст. 117 ч. З, 118 ч. 2 на З роки позбавлення волі з відстрочкою
виконання вироку на 2 роки ;

· 20.02.1996
року за ст. 140 ч. З КК України на З роки позбавлення волі;

· 31.08.2001
року за ст. 140 ч. 2 КК України на 2 роки позбавлення волі;

· 31.03.2004
року за ст .ст. 186 ч. 2, 185 ч. З, 296 ч. 1 КК України на 4 роки позбавлення
волі. 18.10.2006 року був звільнений з місць позбавлення волі постановою
Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 11.10.2006 року умовно - достроково на 11 місяців 16 днів,
-

засуджений за
ст. 185 ч. 2 КК України на 3 роки позбавлення волі.

Справа № 11 -607/2007 Головуючий у
суді 1- інстанції Покатілов О.Б.

Категорія : ст. 185 ч. 2 КК України Суддя-доповідач
: Фомін Ю.В.

Відповідно до ст.
71 КК України до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднане
покарання за вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 31
березня 2004 року, і остаточно визначено ОСОБА_1. покарання за сукупністю
вироків 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1 залишений попередній - взяття під
варту.

Згідно з вироком , 6 січня 2007 року близько 13 години ОСОБА_1.,
перебуваючи на під'їзній колії „А", розташованої на території залізничної
станції Житомир, переслідуючи мету на таємне викрадення чужого майна, підійшов
до залізничної платформи, яка була розташована на під'їзній колії гілки
„А", де за допомогою інструментів, які знайшов неподалік, розкрутив деталі
верхньої будови колії, а саме : 8 накладок Р-50 загальною вартістю 385 грн. 16
коп., 221 шуруп загальною вартістю 72 грн. 75 коп., 9 костилів загальною
вартістю 13 грн. 50 коп., рейку типу Р-50 довжиною 1,5 м вартістю 219 грн. 10
коп. та 5 комплектів лапко утримувачів, 7 горизонтальних болтів - кутників, 6
двовиткових граверів, 7 металевих вкладишів першої тяги, які відносяться до
металобрухту, загальною вартістю 9 грн. 96 коп. Вказані предмети ОСОБА_2. переніс
до лісосмуги, яка розташована в 2 метрах від під'їзної колії, де був затриманий
працівниками міліції.

Таким чином ОСОБА_1. таємно, повторно, викрав майно Житомирської дистанції
сигналізації та зв'язку на загальну суму 700 грн. 47 коп.

В апеляції засуджений ОСОБА_1. просить вирок щодо нього
змінити, пом'якшивши йому покарання, призначивши йому покарання у виді
обмеження волі, посилаючись на те, що він щиро розкаявся, сприяв розкриттю
злочина, не завдав збитків, на обліку в нарко - та психдиспансерах не перебуває.

Заслухавши доповідача, висновок прокурора про залишення вироку без зміни,
пояснення засудженого ОСОБА_1, який підтримав свою апеляцію, обговоривши її
доводи,, вивчивши справу, апеляційний суд вважає, що апеляція задоволенню не
підлягає.

Покарання засудженому ОСОБА_1. судом призначено у відповідності до вимог
ст. 65 КК України з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про
особу засудженого та всіх обставин справи, в тому числі і тих, на які є
посилання в апеляції. Зокрема судом було враховано, що цей

злочин є
злочином середньої тяжкості, він раніше

неодноразово судимий, в тому числі за скоєння корисливих злочинів, в тому
числі і до реального позбавлення волі, що свідчить про його небажання стати на
шлях виправлення, вчинив новий злочин під час умовно - дострокового звільнення,
за місцем проживання характеризується посередньо, на даний час не працює.

На підставі викладеного суд першої інстанції обґрунтовано визнав, що
виправлення та перевиховання засудженого ОСОБА_1 без ізоляції від суспільства
не можливе, і тому правильно призначив йому покарання у виді позбавлення волі.

Тому апеляційний суд
не вбачає підстав
для зміни вироку щодо ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК
України, апеляційний

суд, -

ухвалив:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1

залишити без задоволення, а вирок Корольовського районного суду м. Житомира
від 10 липня 2007 року щодо нього - без зміни.