Справа №1-269/07
ВИРОК

іменем України

19 липня 2007
року Деснянський районний суд
м. Чернігова в складі:

головуючого
- судді - Стеблини А.В.

при
секретарі - Курч Н.М.

з участю
прокурора - Шахова А.В.,
Домашенко О.В.

адвоката - ОСОБА_1

потерпілого - ОСОБА_2

представника
позивача - ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому
засіданні, в залі
суду в м.

Чернігові
справу за обвинуваченням ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Чернігова, українця, громадянина України, з базовою вищою освітою, одруженого,
не працюючого, раніше не
судимого, проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1, у скоєнні злочину, передбаченого
ст. 286 ч. 1 КК України, -

встановив:

02.08.2006
року, біля 21 год. 50 хв., ОСОБА_3
, перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, керуючи автомобілем марки
„Форд-Пробе" реєстраційний номер НОМЕР_1,
рухаючись в м. Чернігові по вул. Київській зі сторони вул. Кибальчича в напрямку вул. Грибоедова,
під час осліплення зустрічним транспортом не зупинився не змінюючи смугу
руху, в результаті чого виїхав на смугу
зустрічного руху, де скоїв зіткнення з
автомобілем ВАЗ 21099 реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2

В
результаті дорожньо-транспортної пригоди,
ОСОБА_2 були спричинені середньої тяжкості тілесні ушкодження.

В даній
дорожній обстановці водій автомобіля „Форд-Пробе" ОСОБА_3 грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5,
2.9 а), 10.1, 12.1,
12.4, 19.3 Правил дорожнього
руху.

Порушення
ним вимог п.п. 2.9 а), 10.1, 12.1,
12.4, 19.3 цих Правил стало
причиною та умовою настання події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Будучи
допитаним у судовому засіданні,
підсудний ОСОБА_3 свою вину за
пред'явленим йому обвинуваченням по ст. 286 ч. 1 КК України визнав повністю та
повністю підтвердив обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди. У
скоєному щиро кається. Заявлений по справі прокурором позов про стягнення
коштів, витрачених на стаціонарне
лікування потерпілого визнає

2

повністю. Позов ОСОБА_2
та ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної
шкоди визнає частково.

Потерпілий
ОСОБА_2 у суді показав, що 02.08.2006
року він керував автомобілем ВАЗ 21099,
який належить ОСОБА_4 Рухаючись по вул.
Київській при увімкненому ближньому світлі фар, він побачив,
що в зустрічному напрямку на високій швидкості рухається легковий
автомобіль „Форд-Пробе", який став
виїжджати на смугу його руху. Він прийняв в право, намагаючись уникнути зіткнення прижався до
бордюру, але відбулось зіткнення
передньою частиною автомобіля „Форд-Пробе"
в ліву передню фару його автомобіля. В результаті дорожньо-транспортної
пригоди він отримав тілесні ушкодження,
в зв'язку з чим перебував на лікуванні. Заявлений по справі позов
підтримує і просить його задовольнити.

Допитаний
свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні
показав, що після дорожньо-транспортної
пригоди він був присутнім при тому, коли
його брат ОСОБА_3 віддавав ОСОБА_2 гроші
в сумі 13000 грн., після продажу
підсудним побитого автомобіля ВАЗ 21099.

Вина
підсудного ОСОБА_3 також підтверджується
і іншими дослідженими у суді доказами:

·
протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від
02.08.2006 року та схемою до нього,
згідно якого оглядалася ділянка місцевості по вул. Київській м.
Чернігова, де трапилась
дорожньо-транспортна пригода і зазначено розташування транспортних засобів на
проїзній частині (а.с. 9-11);

·
протоколом огляду і перевірки технічного стану автомобіля
ВАЗ 21099 реєстраційний номер НОМЕР_2 та автомобіля „Форд-Пробе"
реєстраційний номер НОМЕР_1, згідно яких
в обох автомобілях виявлені механічні пошкодження (а.с. 12-13);

·
висновком судово-медичного експерта № 2342 від 06.10.2006
року, згідно якого у ОСОБА_2 маються
тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, внутрішньочерепної гіпертензії, вираженого цефалгічного та
астеновегетативного синдрому, рани
обличчя, саден тулубу, кінцівок,
забою правого колінного та лівого суглобу, які могли утворитися 02.08.2006 року від дії
тупих предметів, в тому числі при
ДТП, і відносяться до категорії
середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров'я (а.с. 33-34);

·
протоколом відтворення обстановки та обставин події від
14.11.2006 року за участю ОСОБА_2,
згідно якого останній на місці показав та розповів про обставини
дорожньо-транспортної пригоди, якам мала
місце 02.08.2006 року по вул. Київській
в м. Чернігові (а.с. 52);

висновком
судової автотехнічної експертизи № 659-К від 22.01.2007 року, згідно якого свідчення ОСОБА_2 про те, що з моменту виїзду зустрічного автомобіля
„Форд-Пробе" під керуванням ОСОБА_3
на його смугу руху до місця контакту ОСОБА_2 встиг зупинитися, якщо швидкість руху автомобіля „Форд-Пробе"
становила 100 км/год. можуть бути спроможними з технічної точки зору, якщо ОСОБА_2 знизив швидкість керованого
автомобіля

з

службовим гальмуванням до 30
км/год. Свідчення

ОСОБА_2 про те, що з моменту виїзду
зустрічного автомобіля „Форд-Пробе" під керуванням ОСОБА_3 на його смугу руху до місця контакту ОСОБА_2
встиг зупинитися, якщо швидкість руху
автомобіля „Форд-Пробе" становила 50...60 км/год. можуть бути спроможними
з технічної точки зору. В даній дорожній обстановці ОСОБА_3 (враховуючи
його покази) повинен
був діяти у відповідності до
вимог п. 19.3.; п. 10.1. Правил дорожнього руху, а якщо врахувати свідчення ОСОБА_2 про
те, що автомобіль Форд рухався зі
швидкістю 100 км/год., то крім того у
відповідності до вимог п. 12.1.; п. 12.4. Правил дорожнього руху. В даній
дорожній обстановці водій
автомобіля ВАЗ ОСОБА_2
повинен був діяти
у відповідності до вимог п. 12.3. Правил дорожнього руху (а.с. 57-60); -
протоколом очної ставки між ОСОБА_3
та ОСОБА_2 від 04.01.2007 року, в
ході якої останній розповів про обставини дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 02.08.2006 року по вул. Київській в м. Чернігові,
а ОСОБА_3 з ними погодився (а.с. 72). Оцінюючи зібрані по справі та перевірені
докази у їх сукупності, суд вважає, що
інкриміноване підсудному ОСОБА_3
діяння повністю доведено
приведеними вище доказами і правильно кваліфіковано по ст.
286 ч. 1 КК України, як дії, що виразилися у порушенні правил безпеки
дорожнього руху та експлуатації транспорту
особою, яка керує
транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості
тілесне ушкодження.

Обставиною, що пом'якшує покарання підсудного
ОСОБА_3 суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного
ОСОБА_3 суд визнає вчинення злочину
особою, що перебуває у стані
алкогольного сп'яніння.

Вирішуючи
питання про міру покарання підсудному ОСОБА_3 , суд враховує
характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним злочину, що не є тяжким, наслідки,
які сталися від його дій, особу
підсудного, який раніше не притягувався
до кримінальної відповідальності і не був судимий, позитивну характеристику з місця
проживання, його вік, сімейний стан та стан здоров'я, обставини,
що пом'якшують та обтяжують його покарання, у зв'язку з чим, суд вважає за необхідне призначити покарання
у вигляді обмеження волі з випробуванням,
застосувавши ст. 75 КК України.

Враховуючи
обставини справи та те, що у підсудного
є хвора мати, якій важко самостійно
пересуватися, суд вважає за можливе не
застосовувати до підсудного додаткового покарання у вигляді позбавлення права
керувати транспортними засобами.

Судові
витрати, пов'язані з проведенням по
справі судової автотехнічної експертизи,
підлягають стягненню з підсудного.

Позов
прокурора про стягнення коштів,
витрачених на лікування потерпілого ОСОБА_2, обгрунтований, тому він підлягає задоволенню в повному
обсязі.

Позов
потерпілого ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди підлягає задоволенню
частково, з урахуванням обґрунтування
своїх позовних вимог.

4

Враховуючи
вимоги п. 5 ст. 48
Закону України „Про власність",
згідно якого положення щодо захисту права власності поширюються також на
особу, яка хоч і не є власником, але володіє майном на праві повного
господарського відання, оперативного
управління та інше, тому позов ОСОБА_4 є
обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи
питання про відшкодування моральної шкоди ОСОБА_2 та ОСОБА_4, суд вважає,
що позов підлягає частковому задоволенню. Розмір відшкодування моральної
шкоди, суд враховує з урахуванням
характеру та обсягу страждань, яких
зазнали позивачі, тривалістю
відновлювального періоду та стану здоров'я потерпілого ОСОБА_2, тяжкості вимушених змін у їх життєвих та
виробничих стосунках, а також майновий
стан підсудного.

Суд не
може погодитись з висновком наркологічної експертизи про необхідність лікування
підсудного ОСОБА_3 від алкоголізму, оскільки у судовому засіданні не
встановлено, що підсудний має
хворобу, яка становить небезпеку для
здоров'я інших осіб.

На підставі
викладеного, керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3
визнати винним у скоєнні злочину,
передбаченого ст. 286 ч. 1 ЮС України і призначити йому
покарання у вигляді двох років обмеження волі без позбавлення права керувати
транспортними засобами.

Відповідно
до ст.
75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання з
випробуванням, встановивши іспитовий
строк - один рік.

До
вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_3 залишити підписку про невиїзд.

Стягнути
з ОСОБА_3 на користь фінвідділу Чернігівської міської ради 679 грн. 14 коп.

Стягнути
з ОСОБА_3 на користь держави 435 грн. 84 коп.

Стягнути
з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 4900 грн. у відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути
з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 3000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Стягнути
з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 17266 грн. 50 коп. у відшкодування матеріальної
шкоди.

Стягнути
з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 1500 грн. у відшкодування моральної шкоди.

На вирок
може бути подана апеляція до Апеляційного суду Чернігівської області протягом
15 діб з моменту його проголошення.