№ 544/530/15-к
Пров. № 1-кп/544/52/2015
В И Р О К
іменем України
10 квітня 2015 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченої: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пирятин кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000080 від 16.02.2015, за обвинувальним актом стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Кошів Тетіївського району Київської області, громадянки України, освіта неповна середня, не працює, не одружена, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судиму, зареєстрована та проживає: АДРЕСА_1 ,

якій органами досудового розслідування висунуто підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
04 лютого 2015 року о 23 годині 57 хвилин ОСОБА_4 знаходилась в кафе Хмільна Осінь, яке розташоване за адресою: м.Пирятин Полтавської області, вул..Червоноармійська, б.152-Б, та належить ОСОБА_5 . Скориставшись тим, що за барною стойкою нікого не має та достовірно знаючи, що там знаходяться гроші, маючи умисел на таємне викрадання чужого майна (крадіжку), реалізуючи свій злочинний умисел, шляхом вільного доступу, таємно викрала за барною стойкою грошові кошти в сумі 300грн., що належать ОСОБА_5 . Після чого ОСОБА_4 привласнила викрадені кошти та розпорядилась ними на свій розсуд, чим заподіяла матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_5 на загальну суму 300грн.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 , не оспорюючи фактичних обставин справи, свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнала повністю, щиро розкаялась. Суду пояснила, що 04 лютого 2015 року приблизно опівночі вона знаходилась в кафе Хмільна Осінь, побачила, що за барною стойкою та в кафе нікого немає, вирішила викрасти гроші за барною стойкою. Скориставшись тим, що за нею ніхто не спостерігає, викрала гроші в сумі 300грн. Вкрадені гроші витратила на власні потреби. Гроші планує повернути потерпілій після розгляду справи.

Показання обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи, суд находить їх достатніми та істинними.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 не оспорює фактичні обставини справи, і судом встановлено, що вона правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності її позицій, заслухавши думку учасників процесу та роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання, суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вчинене обвинуваченою кримінальне правопорушення відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Обвинувачена ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку лікарів: нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судима, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире розкаяння в скоєному.

Обставин, які обтяжують покарання, не встановлено.

Беручи до уваги викладене, враховуючи всі пом`якшувальні обставини та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приймає до уваги положення ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєний злочин призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення ним нових злочинів, вважає, що з метою виправлення обвинуваченої ОСОБА_7 , попередження з її боку вчинення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання, їй слід призначити покарання у виді позбавлення волі. Разом з тим суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченої без ізоляції її від суспільства та вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, із застосуванням вимог ст. 75 КК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази в провадженні не значаться.

Судових витрат по справі немає.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_4 не застосовувався.

Керуючись ст. ст. 368, 370 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, і призначити їй покарання за даним законом у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі, встановивши їй іспитовий строк на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи; повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Пирятинський районний суд Полтавської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1