Справа № 11-184/2007 Головуючий
Категорія - 364 ч. З КК України Доповідач:
УХВАЛА

І М ЕНЕ М УКРАЇНИ

01 березня 2007 року колегія
суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Чернігівської
області в складі:

головуючого: Ярошенка
М.П.

суддів: Козака
В.І., Григор'євої В.Ф.

за участю прокурора: Рахманкулової І.П.

захисників: ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

ОСОБА_5.,
ОСОБА_6.

обвинувачених: ОСОБА_7, ОСОБА_8., ОСОБА_9.

розглянувши у відкритому судовому засіданні
в м. Чернігові кримінальну справу за апеляціями старшого помічника прокурора
Чернігівської області Рахманкулової І.П., обвинуваченого ОСОБА_7 і його
захисника ОСОБА_6., обвинувачених ОСОБА_8. та ОСОБА_9. на постанову
Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 грудня 2006
року

встановила:

Цією постановою
справа по обвинуваченню:

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,
уродженця м. Чернігова, українця, громадянина України, з повною вищою освітою,
одруженого, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючого першим
заступником начальника відділу-начальника кримінальної міліції Чернігівського
районного відділу УМВС України в Чернігівській області, раніше не судимого,
мешканця м. Чернігова АДРЕСА_1

у скоєнні
злочинів, передбачених ст.
ст. 28 ч.2, 364
ч.3, 368 ч.2 КК
України,

ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження,
уродженця с Копачі
Чорнобильського району Київської області, українця, громадянина України, з
професійно-технічною освітою, одруженого, що має на утриманні мати інваліда 2 групи, двох
неповнолітніх дітей, начальника відділу карного розшуку Чернігівського
районного відділу УМВС України в

2

Чернігівській
області, раніше не
судимого, мешканця м.
Чернігова АДРЕСА_2,

у скоєнні
злочинів, передбачених ст.
ст. 28 ч.2, 364
ч.3, 368 ч.2 КК України,

ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3 народження,
уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з повною вищою освітою,
розлученого, оперуповноваженого відділу карного розшуку Чернігівського
районного відділу УМВС України в Чернігівській області, раніше не судимого,
мешканця м. Чернігова АДРЕСА_3

у скоєнні
злочинів, передбачених ч. 2
ст. 28, ч. З ст.
364, ч. 2 ст. 368 КК України,
направлена прокурору Чернігівської області для організації проведення
додаткового розслідування.

Органами
досудового слідства ОСОБА_7,
ОСОБА_8. та ОСОБА_9. обвинувачуються в тому, що вони, працюючи в
Чернігівському районному відділу УМВС України в Чернігівській області на
посадах ОСОБА_7 - першого
заступника начальника відділу-начальника кримінальної* міліції, ОСОБА_8. - начальника відділу
карного розшуку, ОСОБА_9. -
оперуповноваженого відділу карного розшуку, використовуючи своє службове
становище всупереч інтересам служби, за попередньою змовою між собою,
зловживали владою і службовим становищем та отримали хабара при ступних обставинах.

22 грудня 2005 року мешканка
Чернігівського району смт. Гончарівське ОСОБА_10. звернулась до Чернігівського
районного відділу УМВС України в Чернігівській області із заявою про скоєння
відносно неї розбійного нападу невстановленою особою чоловічої статі у
військовій формі. Вказану заяву від ОСОБА_10. прийняв старший лейтенант міліції
ОСОБА_9. і з нею в присутності заявниці ознайомився майор міліції ОСОБА_8., які
завірили ОСОБА_10., що її заяву вони зареєструють у відповідності до чинного
законодавства та найближчим часом приїдуть в смт. Гончарівське для проведення
перевірки фактів.

Про надходження
такої заяви до Чернігівського районного відділу УМВС ОСОБА_9. та ОСОБА_8.
доповіли своєму безпосередньому керівнику ОСОБА_7. Враховуючи, що в своїй заяві
ОСОБА_10. вказала прізвище військовослужбовця ОСОБА_11. як особу, що може бути причетна до скоєння вказаного
злочину, то вищевказані працівники міліції за попередньою змовою між собою,
умисно зловживаючи владою, всупереч інтересам служби та в порушення ст. 10 п. З Закону
України „Про міліцію", ст. 97,
98 КПК України та п. п. 1.2,
2.1, 3.1, 3.3, 3.7, 4.1 Інструкції про порядок приймання, реєстрації та розгляду
в органах і підрозділах внутрішніх справ України заяв і повідомлень про злочин,
що вчинені або готуються", яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх
справ України від 14.04.2004
року № 400, які
зобов'язують працівників міліції приймати і

3

реєструвати заяви й повідомлення про злочини в тому числі
і в справах, які не підлягають їх віданню, своєчасно приймати по ним рішення,
вирішили заяву не реєструвати, а під виглядом проведення перевірки отримати від
ОСОБА_11. хабара
за її припинення та укриття злочину.

Для реалізації
свої мети 23 грудня 2005 року ОСОБА_8.,
ОСОБА_9. та ОСОБА_7 на
службовому автомобілі „Нива" д.н.з НОМЕР_1,
яким управляв останній, приблизно в 17.00
годин, прибули до смт. Гончарівське де не маючи на те підстав, тому як
заява ОСОБА_10. навмисно з їх вини не була зареєстрована, зловживаючи владою
почали проводити незаконну перевірку, що в кінцевому результаті призвело до
заподіяння істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам ОСОБА_11. і ОСОБА_10., а
також державним інтересам у вигляді підриву авторитету та престижу державної
установи - МВС
України в особі Чернігівського районного відділу УМВС України в Чернігівській
області.

Так, під час
незаконної перевірки по факту грабежу ОСОБА_10., ОСОБА_7, ОСОБА_8. та ОСОБА_9. відбирали пояснення у мешканців смт.
Гончарівське, проводили оперативні заходи, а також за місцем роботи заявниці в
кафе „Офіцерське" провели незаконне впізнання ОСОБА_11. під час якого
ОСОБА_10. в останньому впізнала особу, яка на неї скоїла напад. ОСОБА_11. свою провину не
визнав та повністю заперечив свою причетність до вказаного злочину.

Після цього ОСОБА_7, ОСОБА_8. та
ОСОБА_9. з метою доведення свого незаконного наміру на отримання хабара від ОСОБА_11. за припинення
перевірки по заяві ОСОБА_10. та укриття злочину під психологічним впливом,
погрозами порушення кримінальної справи, поміщення ОСОБА_11. в ІТТ та
звільнення з лав Збройних Сил України поставили умову останньому за короткий
час зібрати гроші в сумі 1000
доларів США в якості
хабара та 600 грн. для
відшкодування матеріальних збитків ОСОБА_10. хоча як працівники правоохоронних
органів знали, що вина
ОСОБА_11. в грабежі ОСОБА_10. може бути доведена тільки під час
проведення досудового слідства в порушеній справі та встановлена судом. Тим
самим вчиняючи вищезазначені дії стосовно ОСОБА_11.,
ОСОБА_7, ОСОБА_8. та ОСОБА_9. порушили один із принципів кримінального
судочинства, який закріплений в ст. 2
КПК України, а тому останні порушили охоронювані законом права ОСОБА_11. на законне
правосуддя і без вироку суду визнали його винним в скоєнні злочину.

ОСОБА_11. будучи поставлений неправомірними діями службових осіб в
такі умови, вимушений був погодитись на передачу ОСОБА_7., ОСОБА_8. та ОСОБА_9.
хабара з метою запобігання шкідливих наслідків щодо своїх прав і законних
інтересів.

Так 23.12.2005 року приблизно о
19.30 годин в
смт. Гончарівське в кафе „Офіцерське" ОСОБА_11. передав ОСОБА_7., ОСОБА_8. та ОСОБА_9 хабара в розмірі 415 доларів США, що по курсу
Національного банку України складає 2095
грн. 75 коп. та 2875 грн., а всього
сума хабара склала 4970 грн. 75 коп. Також ОСОБА_11. під впливом
працівників міліції передав 600
грн. ОСОБА_10. в якості відшкодування матеріальної шкоди

4

останній, в результаті чого ОСОБА_11. були спричинені
матеріальні збитки на вказану суму.

Після отримання
хабара ОСОБА_9. з відома ОСОБА_7 та ОСОБА_8. зловживаючи владою знищив заяву
ОСОБА_10. та зібрані ними матеріали по цій заяві, чим порушили ст. 4 КПК України, яка
зобов'язує орган дізнання, який представляли ОСОБА_7, ОСОБА_8. та ОСОБА_9, в межах своєї компетенції порушити
кримінальну справу в кожному випадку виявлення ознак злочину, вжити всіх
передбачених законом заходів до встановлення події злочину, осіб, винних у
вчиненні злочину і до їх покарання. Тим самим останні порушили охоронювані
законом права ОСОБА_10. на справедливе правосуддя в зв'язку з чим остання
вимушена була повторно звертатись до Чернігівського районного відділу міліції
із заявою по проведенню перевірки за фактом скоєння відносно неї злочину. Крім
того вищевказаними діями ОСОБА_7,
ОСОБА_8. та ОСОБА_9. заподіяли істотної шкоди державним інтересам у вигляді
підриву авторитету та престижу державної установи - МВС України в
особі Чернігівського районного відділу УМВС України в Чернігівській області так
як даний факт був оприлюднений в засобах масової інформації, де співробітники
Чернігівського РВ УМВС в Чернігівській області висвітлені як некомпетентні та
корумповані працівники.

Повертаючи
справу для організації проведення додаткового слідства, суд першої інстанції
дійшов висновку, що досліджені у судовому засіданні докази, на яких ґрунтується
обвинувачення не узгоджуються між собою та є суперечливими. Також органами
досудового слідства не з'ясовані причини суттєвих протиріч у доказах по справі,
а також не усунені саме ці протиріччя, що є винятковою компетенцією лише
органів досудового слідства, оскільки це викликає необхідність у проведенні
слідчих дій та інших процесуальних рішень, спрямованих на збирання нових
доказів, з обов'язковим винесенням відповідних постанов, а це неможливо
виконати суду з дотриманням специфіки процесуальної форми судового розгляду, а
тому досудове слідство є неповним і однобічним.

В апеляціях:

старший помічник
прокурора Чернігівської області Рахманкулова І.П. просить постанову
Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 грудня 2006
року скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в той же суд,
але в іншому складі суду. Вважає постанову суду незаконною та необгрунтованою.
Вказує, що органами досудового слідства виконані всі необхідні слідчі дії та
зібрано достатньо доказів, які підтверджують вчинення злочину обвинуваченими.

Захисник ОСОБА_6. просить
постанову суду від 20 грудня 2006 року змінити в
частині обраного запобіжного заходу ОСОБА_7., змінивши тримання під вартою на
підписку про невиїзд. Свої вимоги аргументує тим, що обвинувачений ОСОБА_7 має постійне
місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, а
також має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

5

Обвинувачений ОСОБА_7 просить
постанову суду від 20 грудня 2006 року змінити в
частині обраного запобіжного заходу, змінивши тримання під вартою на підписку
про невиїзд. Свої вимоги аргументує тим, що досудове та судове слідство не
довело його вини у інкримінованому йому злочині, він не ухилявся від слідства
та суду, на його утриманні знаходиться двоє неповнолітніх дітей та батьків
похилого віку.

Обвинувачений
ОСОБА_8. просить постанову в частині обраної міри запобіжного заходу взяття під
варту скасувати і обрати йому іншу міру у вигляді підписки про невиїзд. Свої
вимоги аргументує тим, що вина його у вчиненні злочинів, які ставляться йому в
провину не доказана. Обвинувачення пред'явлено не конкретне. Також ОСОБА_8.
зазначає, що він від слідства не скривався, ніякого тиску на свідків та
потерпілих не здійснював, за місцем проживання та роботи характеризується
позитивно, має на утриманні двох дітей, мати інваліда 2-ї групи, сам
хворий на гіпертонію.

Обвинувачений
ОСОБА_9. просить змінити йому міру запобіжного заходу. Від суду і слідства він
ухилятися не збирається. Злочинною діяльністю він не займався і не збирається
займатися на майбутнє. Має хворобу гепатит і потребує постійного лікування цієї
хвороби. Дружина не працює і виховує дитину, яка знаходиться в нього на
утриманні.

Заслухавши
доповідача, прокурора Рахманкулову І.П., яка підтримала свою апеляцію і просила
її задовольнити оскільки вважає, що доводи якими керувався суд направляючи
справу на додаткове розслідування необгрунтовані, обвинувачених ОСОБА_7,
ОСОБА_8., ОСОБА_9. та їх захисників ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5., ОСОБА_6., які заперечували проти задоволення апеляції
прокурора і підтримали апеляцію подану обвинуваченими, перевіривши матеріали
кримінальної справи та обговоривши доводи викладені в апеляціях колегія суддів
приходить до висновку, що апеляція прокурора підлягає задоволення, а
обвинувачених ОСОБА_7, ОСОБА_8., ОСОБА_9. та захисника ОСОБА_6. - ні.

Відповідно до
вимог ст. 281 КПК
України повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або
неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота
або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

Направляючи
справу на додаткове розслідування суд зазначив, що в матеріалах справи є багато
суперечностей, які можливо усунути повторними допитами свідків, потерпілих,
проведення між ними очних ставок.

Разом з тим, суд
в своїй постанові не навів доводів, які на його думку перешкоджають в судовому
засіданні усунути виявлені суперечності, або дати їм належну оцінку з
врахуванням з іншими зібраними по справі доказами.

6

Крім того, на
думку суду першої інстанції, для достовірного встановлення подій 22.12.2005 року, пов'язаних
із зверненням ОСОБА_10. з заявою до районного відділу міліції необхідно
встановити чергового по райвідділу міліції та допитати його з приводу звернення
громадянки ОСОБА_10. В той же час, даючи органу досудового слідства дане
доручення суд не навів в постанові жодних доводів того, що заважало суду самому
встановити чергового по райвідділу і допитати його.

Незрозуміла
вказівка суду про проведення відтворення обстановки і обставин події за
свідченнями ОСОБА_10. та ОСОБА_12. і необхідність встановити точну
послідовність подій 22 грудня 2005 року, куди вони
приходили, до кого звертались, маршрут руху. Суд в постанові не вказав, чому
він не може сам встановити точну послідовність шляхом допиту тих же самих осіб,
а в разі потреби проведення відтворення обстановки і обставин події з цими
особами суд не вказав в постанові чому він не може це вирішити в порядку ст.
315і КПК України.

Не мотивована
вказівка суду про необхідність проведення відтворення обстановки і обставин
події, за участю ОСОБА_8., ОСОБА_9., ОСОБА_7 та інших учасників, які
розвивалися в кафе „Офіцерське" 23.12.2005
року, та усунення суперечностей в показах як підсудних так і свідків. Суд
не навів чому він ставить під сумнів покази осіб, яких він допитав в судовому
засіданні.

Вказівка суду
про необхідність перевірити, шляхом проведенням відтворення обстановки та
обставин події, змогу ОСОБА_13. та ОСОБА_14. бачити синій номер машини
відповідно до часу доби та можливість ОСОБА_11. за 30 хвилин зібрати
гроші у своїх знайомих не аргументована. З даної вказівки незрозуміло, яким
чином може вплинути на доведеність вини обвинувачених ОСОБА_7, ОСОБА_8.,
ОСОБА_9. можливість зібрати гроші ОСОБА_11 грошей за 30 хвилин чи за 40.

Не навів суд в
постанові доводів чому він не в змозі сам перевірити пояснення ОСОБА_10.
відносно того, що 6 грудня 2005 року, коли
військовослужбовець здійснив щодо неї грабіж, вона повідомила про цей факт
командування частини та заступника командира, як допитом свідків так і шляхом
надання органу досудового слідства судового доручення відповідно до вимог ст.
315 і КПК України.

Вказівка суду
про необхідність отримати розпечатку зняття в банку 23 грудня 2005 року по карткам
ОСОБА_15. та ОСОБА_13. коштів з їх рахунків є надумана і не може бути підставою
для направлення справи на додаткове розслідування оскільки суд не позбавлений
права зробити такий запит сам, або витребування таких даних шляхом винесення
судового доручення.

Одним із пунктів
направлення справи на додаткове розслідування суд вказав, що маються протиріччя
в показах ОСОБА_16, ОСОБА_17, підсудних та ОСОБА_11. щодо приходу командування частини до кафе
„Офіцерське". З даних підстав справа не може бути направлена на додаткове
розслідування оскільки суд може сам їх усунути шляхом проведення очних ставок в
суді.

7

Не можуть бути
підставою для направлення кримінальної справи на додаткове розслідування
порушення, які були допущені при впізнанні працівників міліції по фотокарткам.
Встановивши в судовому засіданні невідповідність якого-небудь доказу вимогам
діючого законодавства, суд повинен дати йому належну юридичну оцінку.

Доводи суду про
те, що органи досудового слідства безпідставно визнали потерпілими по справі ОСОБА_11. та ОСОБА_10. не
пояснюють, чому з цих підстав справа повинна бути направлена на додаткове
розслідування і незрозуміло чому суд сам не може вивести цих осіб з числа
потерпілих, якщо він прийшов до висновку, що вони такими не є.

Зовсім
незрозумілий і суперечливий висновок суду про те, що органи досудового слідства
безпідставно звільнили ОСОБА_11.
від кримінальної відповідальності на підставі ст.. 369 ч.3 КК України,
оскільки заява про скоєний злочин в органи служби безпеки була зроблена в
зв'язку з тим, що про цей злочин стало відомо органам влади. Даний висновок
суду вказує на те, що суд встановив факт давання хабара, але в той же час в
протилежність своєму висновку прийшов до іншого висновку, що справу необхідно
направити на додаткове розслідування по цьому факту оскільки не встановлена
об'єктивна сторона злочину передбаченого ст..
368 КК України.

За таких
обставин постанова суду про направлення кримінальної справи на додаткове
розслідування підлягає скасуванню.

Відповідно до
вимог ст.. 165 КПК України
запобіжний захід скасовується або змінюється, коли відпаде необхідність у
запобіжному заході або в раніше обраному запобіжному заході.

Як обвинувачені
так і захисники не довели того факту, що відпала необхідність у раніше обраному
запобіжному заході. Посилання обвинувачених в апеляціях на данні, які їх
характеризують, а саме: те, що вони позитивно характеризуються, мають на
утриманні неповнолітніх дітей, батьків, стан здоров'я на думку колегії суддів
не можуть враховуватися в даний час, оскільки ці дані були відомі і
враховувалися судом коли приймалося рішення про обрання запобіжного заходу у
вигляді взяття під варту.

Керуючись ст.ст.
365 ,366 КПК
України судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
старшого помічника прокурора Чернігівської області Рахманкулової І.П.
задовольнити, апеляції обвинуваченого ОСОБА_7 і його захисника ОСОБА_6.,
обвинувачених ОСОБА_8. та ОСОБА_9. залишити без задоволення

Постанову
Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 грудня 2006
року про направлення кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_7,

8

ОСОБА_8 та ОСОБА_9
у скоєнні злочинів, передбачених ст..
28 ч.2, ст.. 364 ч.3, ст.. 368 ч.2 КК України
на додаткове розслідування прокуророві Чернігівської області скасувати, а
справу направити на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі суддів.

Судді:

Ярошенко М.П. Козак
В.І. Григор"єва
В.Ф.