Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/930/15-к
Провадження № 1-кп/376/63/2015
УХВАЛА
Іменем України
"19" травня 2015 р. Сквирський районний суд Київської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , з участю прокурора Сквирського району Київської області ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Сквирського РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором, про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з базовою загальною середньою освітою, не працюючої, не одруженої, раніше не судимої, обвинуваченої у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст. 162, ч.1 ст. 185 Кримінального кодексу України,
в с т а н о в и в.
Органами досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що вона 21 липня 2014 року, близько 23-ої години 40 хвилин, перебуваючи в будинку по АДРЕСА_1 , який належить її співмешканцю ОСОБА_5 під час сварки, що виникла між ними, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно з метою нанесення тілесних ушкоджень нанесла правою рукою один удар ножем правою рукою в область грудної клітини з правої сторони, після чого ОСОБА_5 вибіг із будинку.
Внаслідок нанесення ударів потерпілий ОСОБА_5 , отримав тілесні ушкодження, а саме : колото-різана рана грудної клітини з права (у 5 міжребер`ї по середньоключичній лінії різана рана до 25 мм. Раневий канал завдовжки 40 мм має напрям зверху донизу. Задня стінка раневого каналу ребро), які згідно висновку судово-медичної експертизи № 69/Д від 26.12.2014 року належать до легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, ОСОБА_7 своїми незаконними діями, які виразились в умисному нанесені легкого тілесного ушкодження, вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 125 КК України.
Крім цього, ОСОБА_7 17 березня 2015 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, близько 2-ої години, прийшла з каністрою дизельного палива до житлового будинку за АДРЕСА_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_5 . Вибила вікна у веранді та одній із кімнат будинку металевим ломом та погрожувала ОСОБА_5 , спаленням будинку у разі недопущення її до житлового будинку.
Після того, як ОСОБА_5 , надав доступ до будинку то ОСОБА_7 , вчинила сварку.
Таким чином, ОСОБА_7 своїми незаконними діями, які виразились в незаконному проникненні до житла, вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 162 КК України.
В період часу з 02-ої години ночі 17 березня 2015 року по 18 березня 2015 року ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, переслідуючи мету викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу зайшла на територію домоволодіння по АДРЕСА_1 , яке на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , де діючи умисно, з корисливого мотиву, з метою обернення чужого майна у свою власність, звідки таємно викрала велосипед марки «Україна» вартістю, 350 грн.
Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 зникла з місця вчинення злочину та розпорядилась викраденим на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_7 своїми незаконними діями, які виразились в таємному викрадені чужого майна (крадіжка), вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 185 КК України.
З урахуванням того, що на момент вчинення суспільно небезпечних діянь ОСОБА_7 перебувала в стані неосудності, органом досудового розслідування за погодженням з прокурором до суду направлено клопотання про застосування до неї примусових заходів медичного характеру.
У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 показав, що на протязі тривалого часу знає громадянку ОСОБА_7 та підтримує з нею дружні стосунки.
21.07.2014 року він знаходився у своєму власному будинку, який розташований в АДРЕСА_1 .
Близько 21-ої години до нього зайшла ОСОБА_7 . В той час коли вони знаходились за столом то остання вхопивши ножа вдарила його в груди, після чого вибігла з будинку.
Крім того, ОСОБА_7 близько 2-ох годин ночі 17 березня прийшла до його будинку з каністрою дизельного палива та почала погрожувати спаленням будинку. Далі ОСОБА_7 , взявши металевого прута почала бити вікна у будинку та продовжувала вимагати впустити її до будинку. Злякавшись він відчинив вхідні двері, а сам сховався в одній із кімнат будинку.
Більш того, 18 березня 2015 року він виявив відсутність велосипеда марки «Україна», який стояв у дворі будинку, в подальшому він дізнався від ОСОБА_7 , що вона викрала належний йому велосипед.
За характером ОСОБА_7 не врівноважена, схильна до вживання алкогольних напоїв, періодично вчинює дії, які є неадекватними.
ОСОБА_7 у присутності захисника показала, що дійсно вчинила кримінальні правопорушення та не заперечує пройти курс лікування.
Оцінивши в сукупності досліджені належні та допустимі докази, суд вважає, що дії ОСОБА_7 кваліфіковані вірно за ст.ст. 125, ч.1; 162 ч.2, 185 ч.1 Кримінального кодексу України.
Разом з тим, як вбачається з висновку судово-психіатричного експерта № 169 від 25.03.2015 року ОСОБА_7 страждала під час скоєння інкримінованих їй дій і в даний час страждає на хронічне психічне захворювання шизофренію, проста форма F. Виявлені у ОСОБА_7 , психічні розлади позбавляли її під час скоєння інкримінованих їй дій та позбавляють в даний час здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом, який супроводжується в неї імпульсивністю та агресивною поведінкою, вона становить суспільну небезпеку і потребує застосування примусових заходів медичного характеру - госпіталізацію до психіатричного закладу зі звичайним наглядом. За своїм психічним станом ОСОБА_7 може давати покази лише про фактичну, зовнішню сторону обставин, що мають значення в досліджуваному кримінальному провадженні.
ОСОБА_7 притаманні наступні індивідуально-психологічні особливості : розпливчатість, різноплановість, амбівалентність та непослідовність суджень з викривлення процесу узагальнення, парадоксальність, сплющеність, монотонність емоційних проявів, наявність психопатоподібних рис (грубість, злобність, категоричність, негативізм, імпульсивність) та недостатність спонукальної функції мотивів, стереотипність, примітивність, поверхневість установок та домагань, неадекватність самооцінки з відсутністю здатності до критичної оцінки значення своєї поведінки та вчинків, їх наслідків. Виявлені у ОСОБА_7 , особливості є проявом її психічного захворювання шизофренії, яке позбавляло її під час скоєння інкримінованих їй дій, здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними.
Оскільки судом встановлено, що ОСОБА_7 вчинила кримінальні правопорушення у стані неосудності, перебуває у такому стані і на теперішній час, до неї слід застосувати примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Визначаючи відповідно до ст. 94 КК України та п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 3 червня 2005 року №7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» тип психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати ОСОБА_7 , суд враховує характер та тяжкість її захворювання, тяжкість вчиненого нею діяння, ступінь небезпечності особи ОСОБА_7 для себе та інших осіб, характер та обставини вчиненого нею діяння, висновок судово-психіатричного експерта, відповідно до якого комісія прийшла до висновку, що вона потребує застосування примусових заходів медичного характеру - госпіталізацію до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Керуючись ст. 19,94,96 КК України,
ст. 100,371,372,508,512,513 КПК України, суд,
Застосувати до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Київської області через Сквирський районний суд Київської області.

Суддя ОСОБА_1