Ухвала

іменем
україни

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Паневіна В.О.,

суддів

Федченка О.С. та Гриціва М.І.,

за участі прокурора

Кравченко Є.С.,

розглянувши в
судовому засіданні в місті Києві 22 квітня 2008 року кримінальну справу за
касаційним поданням заступника прокурора Одеської області на вирок
Роздільнянського районного суду Одеської області від 27 серпня 2007 року щодо
ОСОБА_1,

встановила:

цим вироком

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1народження,
уродженця та мешканця селища Лиманського Роздільнянського району Одеської
області, раніше двічі судимого, останнього разу - 5 листопада 2003 року за ч. 3
ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, звільненого
27 грудня 2005 року умовно-достроково на 1 рік 8 місяців 14 днів,

засуджено за
ч. 1 ст. 187 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 71 КК України визначено остаточне покарання -позбавлення
волі на строк 3 роки 1 місяць.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь:

- ОСОБА_2
1 750 гривень на відшкодування матеріальної шкоди та 2 000 гривень на
відшкодування моральної шкоди;

- експертної установи судові витрати в
розмірі 181 гривня 56 копійок.

Згідно з вироком суду ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 25 січня 2007
року близько 16 години в селищі Лиманському, будучи в стані алкогольного
сп'яніння та перебуваючи в салоні автомобіля-таксі, з використанням ножа напав
на власника ОСОБА_2, під погрозою
застосування насильства, небезпечного для життя і здоров'я, заволодів майном
останнього на загальну суму 1 041 гривню.

У касаційному поданні прокурор просить скасувати вирок і направити справу
на новий судовий розгляд, у зв'язку з призначенням засудженому невиправдано
м'якого покарання.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, висновок прокурора
Кравченко Є.С., яка просить скасувати вирок з наведених у касаційному поданні
підстав, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційне
подання підлягає задоволенню.

Як видно з матеріалів справи, мотивуючи призначення покарання ОСОБА_1 у
виді позбавлення волі на зазначений у вироку строк, суд першої інстанції не
врахував ряд обставин, що свідчить про необґрунтованість та поверховість цього
рішення.

Зокрема, суд не зважив на ступінь тяжкості вчиненого злочину, його
належність до числа тяжких і корисливих правопорушень, характер та спосіб
скоєння злочину, вчинення його протягом строку умовно-дострокового звільнення
від відбування покарання за скоєний раніше корисливий злочин.

Поза увагою по суті залишилися й дані про особу винного - його попередні
неодноразові судимості за скоєння умисних злочинів, у тому числі й проти чужої
власності, посередня характеристика з місця проживання.

Суд зазначив у вироку, але фактично не врахував, ставлення засудженого до
наслідків своїх дій та вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння.

Тому, погоджуючись з доводами прокурора, колегія суддів вважає, що
покарання ОСОБА_1 було призначено всупереч вимогам ст. 65 КК України без
урахування ступеня тяжкості вчинених ним злочинів та даних про особу
останнього.

У зв'язку з цим вирок підлягає скасуванню з направленням справи на новий
судовий розгляд. Якщо за наслідками нового судового розгляду справи суд прийде
до висновку про винуватість засудженого в інкримінованому йому злочині, то
призначене покарання слід визнати явно невиправдано м'яким.

Керуючись ст.ст. 394- 396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

касаційне подання заступника прокурора Одеської області задовольнити.

Вирок Роздільнянського районного суду Одеської області від 27 серпня 2007
року щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд у той
же суд в іншому складі суду.

С у д д і:

Паневін В.О. Федченко
О.С. Гриців М.І.