У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного
Суду України у складі:

головуючого

Кармазіна Ю.М.,

суддів

Пекного
С.Д. і Косарєва В.І.

за
участю прокурора Вергізової Л.А.

розглянула в судовому засіданні в м.
Києві 16 січня 2007 року кримінальну справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
вирок Кагарлицького районного суду
Київської області від 15 березня 2005 року та ухвалу апеляційного суду
Київської області від 1 червня 2005 року
щодо ОСОБА_2

Зазначеним
вироком

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

раніше
не судимий,

за ст. 356 КК України виправданий .

Згідно
скарги приватного обвинувачення, що була подана потерпілоюОСОБА_1, ОСОБА_2 обвинувачувався в тому, що він самовільно розпорядився та
використав спірне майно - будівлю, що на
70% належить їй і знаходиться АДРЕСА_1. Зазначену будівлю ОСОБА_2 придбав
18.09.2001 року у ОСОБА_3 і ОСОБА_4 за
відсутності правовстановлюючих документів, у той час, коли 14.09.01р. та 25.12.2001
р. на вказане майно працівниками міліції двічі було накладено заборону, а
ухвалою Обухівського районного суду від 20.11.2001 р. ОСОБА_2 було заборонено
проводити будь-які роботи на спірному об'єкті. Проте ОСОБА_2. до придбання будівлі і після цього, маючи відомості щодо того, що будівля є
спірною і знааходиться під арештом, продовжував самовільно перебудовувати її і
робити витрати , яких вона - потерпіла не потребувала. Своїми діями ОСОБА_2
заподіяв їй значну матеріальну та моральну шкоду, оскільки самовільно, на
власний розсуд використав будівельні матеріали, що знаходилися у самій будівлі,
розвалив зведену за її кошти стіну
площею 24 кв.м, позакладав вікна, повністю змінив на свій розсуд архітектуру вказаної споруди.

Займаючи
посаду ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2 виготовив свідоцтво на право власності на вказану
споруду, приховав від виконкому той
факт, що майно є спірним і на нього
накладено арешт, умисно створив умови, якими перешкоджав своєчасному
вирішенню справи щодо витребування
майна з чужого незаконного володіння.
Своїми діями ОСОБА_2 заподіяв їй
матеріальну шкоду, оскільки вона не
могла розпоряджатися майном - спорудою,
що побудована на її особисті кошти, а також
моральну шкоду, оскільки вона змушена
безперервно добиватися захисту своїх прав у правоохоронних та судових органах, а також у Верховній Раді України, що
потребує залучення адвокатів,
додаткових фізичних і моральних зусиль.

Ухвалою
апеляційного суду Київської області від 1 червня 2005 року вирок щодо Козирєа П. залишено без зміни.

У
касаційній скарзі потерпіла ставить питання про незаконність
постановлених щодо ОСОБА_2 судових
рішень, посилаючись на невідповідність
висновків суду фактичним обставинам справи, неповноту та однобічність судового
слідства та істотні порушення вимог кримінально-процесуального законодавства.
Просить скасувати ухвалу апеляційного
суду та направити справу на новий апеляційний розгляд

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який частково підтримав касаційну скаргу, обговоривши
доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів
вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Ухвала апеляційного суду -
це рішення вищестоящого суду стосовно законності і обґрунтованості рішення суду
першої інстанції, що перевіряється в апеляційному порядку, а повинна відповідати тим же вимогам, що і
рішення суду першої інстанції, тобто бути законною і обґрунтованою.

В ухвалі повинні бути
проаналізовані і співставлені з наявними у справі і додатково поданими
матеріалами всі доводи апеляції і на кожний з доводів повинна міститися
вичерпна відповідь та наведені докладні мотиви прийнятого рішення.

Ухвала, що не містить
обґрунтованих висновків з питань про правильність чи неправильність рішення
суду першої інстанції, не може визнаватись такою, що відповідає вимогам ст. 377
КПК України.

Оскільки в апеляції
потерпілої ОСОБА_1 порушувалося питання про неправильне застосування судом
кримінального закону, а також щодо обґрунтування судом своїх висновків
недопустимими доказами та наводилися з
цього приводу змістовні доводи, суд апеляційної інстанції повинен був викласти
в ухвалі аналіз наявних у справі доказів і
навести мотиви щодо спростування чи прийняття тверджень апелянта.

Проте, колегія суддів
апеляційного суду цих вимог не виконала, чим
порушила норму, передбачену ч.2 ст. 377 КПК України.

За таких обставин
касаційний суд, погоджуючись з доводами касаційної скарги, вважає, що ухвала
суду апеляційної інстанції не може бути визнана законною та обґрунтованою і
підлягає скасуванню.

На підставі наведеного,
керуючись ст.ст. 395, 396 КПК України,

У х в а л и л а:

касаційну скаргу
потерпілої ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних справах
Апеляційного суду Київської області від
1 червня 2005 року щодо ОСОБА_2 скасувати, а справу направити в той же
суд на новий апеляційний розгляд.

С у д д і :

Кармазін Ю.М. Пекний С.Д. Косарєв В.І.