АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
п № 11/791/893/13
Головуючий в 1 інстанції:
Категорія ч.4 ст.185 КК України
Доповідач: Гемма Ю.М.
У Х В А Л А

іменем України

02 серпня 2013 року
м. Херсон

Колегія суддів судової палати в
кримінальних справах Апеляційного
суду Херсонської області в складі:

головуючого Гемми Ю.М.,

суддів Буженко Н.В., Жили І.Е.,

за участю прокурора Дворецького
О.О.,

засудженого ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Херсоні кримінальну
справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1
на вирок Чаплинського районного суду
Херсонської області від 08 квітня 2013
року,-

в с т а н о в и л а :

Цим вироком:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
року

народження,
уродженця м. Сімферополь АР Крим,
громадянина

України, такого, що не
має судимості,

засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України на 6
років позбавлення волі.

Міра запобіжного заходу -
тримання під варту з 08.04.2013 року.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 у відшкодування
матеріальних збитків 279 535 грн. та
моральної шкоди 20000 грн. та судові
витрати 4000 грн.

Вирішено питання про речові
докази.

Вироком суду ОСОБА_1 визнано
винним та засуджено за те, що він в
кінці листопада 2011 року, перебуваючи в
будинку по АДРЕСА_1 та, здійснюючи в
цьому будинку ремонт, шляхом вільного
доступу таємно викрав з шафи-купе 40 000
грн. та 30 000 доларів США, що еквівалентно
239 535 грн. за курсом Нацбанку України,
чим заподіяв потерпілій ОСОБА_2
матеріальні збитки на суму 279 535 грн.

В апеляції засуджений ОСОБА_1 не
заперечує, що він вчинив крадіжку
грошей, але посилається на
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, оскільки
вони, на його думку, ґрунтуються на
неправдивих показаннях потерпілої
ОСОБА_2 щодо суми викрадених грошей.
Стверджує, що він викрав 24 000 доларів
США і 40 000 грн., але суд не врахував його
показання. Судом також не враховані
такі обставини, щире каяття, що він
раніше не притягувався до кримінальної
відповідальності, наявність у нього
сім'ї, його можливість відшкодувати
шкоду потерпілій. Просить розібратися
у справі.

У запереченнях потерпіла ОСОБА_2
вказує на необґрунтованість апеляції
засудженого ОСОБА_1, просить її
залишити без задоволення, а вирок без
зміни.

Заслухавши доповідача, пояснення
засудженого ОСОБА_1, який підтримав
свою апеляцію, та просив скасувати
вирок, а справу повернути на новий
судовий розгляд, думку прокурора про
залишення вироку без зміни, а апеляції
без задоволення, у дебатах сторони
залишилися на своїх позиціях, останнє
слово ОСОБА_1 , в якому він просив
пом'якшити покарання, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляції,
колегія суддів вважає, що вона не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновок суду про доведеність
винуватості ОСОБА_1 у вчиненні
злочину, за який він засуджений, за
встановлених і викладених у вироку
обставин, підтверджується зібраними
та дослідженими в судовому засіданні
доказами, яким дана належна оцінка, і
відповідає фактичним обставинам
справи.

В судовому засіданні засуджений
ОСОБА_1 визнав, що він з будинку
потерпілої викрав гроші у сумі 24 000
доларів США і 40 000 грн.

Твердження засудженого ОСОБА_1 в
апеляції про те, що потерпіла завищила
суму викрадених грошей, були предметом
перевірки в судовому засіданні і
спростовуються наступними доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_2 на
досудовому та судовому слідстві
послідовно стверджувала, що з її
будинку були викрадені гроші в сумі 30
000 доларів США і 40 000 грн., які вона
отримала від продажу будинку матері та
від заняття підприємницькою
діяльністю. Коли вона з чоловіком
виявили крадіжку грошей, ОСОБА_1
зізнався, що він вчинив крадіжку грошей
з їх будинку, працюючи у них. На
викрадені гроші він придбав автомобіль
та збирався покупати будинок. Завдані
матеріальні збитки ОСОБА_1 не
відшкодував.

Свідок ОСОБА_3 показав, що він за
проханням ОСОБА_1 декілька разів
здійснював обмін доларів США у
відділені «Приватбанка», які віддавав
останньому.

Свідок ОСОБА_4. показав, що він один
раз за проханням ОСОБА_1 здійснював
обмін 3000 доларів США.

Свідок ОСОБА_5 показав, що в січні
2012 року він продав свій автомобіль
«Опель Аксона» ОСОБА_1 за 3200 доларів
США.

Свідок ОСОБА_6 показала, що її зять
ОСОБА_1 в лютому 2012 року пригнав на її
подвір'я автомобіль «Опель Аксона» та
пояснив, що придбав його.

Свідок ОСОБА_7 показав, що 26.02.2012
року він за проханням ОСОБА_1 обміняв
йому 1000 доларів США на 8000 грн.

Свідки ОСОБА_8 ОСОБА_9, ОСОБА_10
показали, що при проведенні
працівниками міліції огляду будинку,
де мешкав зі своєю сім'єю ОСОБА_1, він
указав на речі, а саме побутову та
комп'ютерну техніку, меблі, автомобіль,
та пояснив, що придбав їх на викрадені
гроші у ОСОБА_2.

Даними протоколів огляду про
виявлення вказаних речей у ОСОБА_1, які
він придбав на викрадені гроші у
потерпілої ОСОБА_2 (а.с. 13, 14, 16)

Аналіз наведених доказів
переконливо свідчіть про те, що ОСОБА_1
вчинив крадіжку грошей потерпілої
ОСОБА_2 у великих розмірах на загальну
суму 279 535 грн..

Тому судом першої інстанції
обґрунтовано не прийнято до уваги
показання засудженого ОСОБА_1 про те, що
потерпіла завищила суму викрадених
грошей, оскільки вони спростовуються
послідовними показаннями потерпілої
ОСОБА_2, які узгоджуються з зібраними у
справі доказами. У зв'язку з чим, у суду
не було підстав піддавати сумніву
достовірність показань потерпілої.

Крім того, в судовому засіданні на
запитання головуючого ОСОБА_1 пояснив,
що він визнає завдані матеріальні
збитки потерпілій. (а.с.240)

Перевіркою матеріалів справи не
встановлено даних, які б свідчили про
неповноту чи необ'єктивність
дослідження слідчими органами чи судом
обставин справи.

Давши належну оцінку зібраним
доказам, суд першої інстанції
правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за
ч.4 ст. 185 КК України.

Таким чином, доводи засудженого
про невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи слід
визнати безпідставними.

Покарання ОСОБА_1 призначено
відповідно до вимог ст.65 КК України з
урахуванням ступеня тяжкості
вчиненого злочину, який відноситься до
тяжких злочинів, наслідки злочину -
невідшкодовані завдані збитки
потерпілій, даних про особу винного, що
він характеризується посередньо,
вперше притягується до кримінальної
відповідальності, визнання вини,
наявність на утриманні неповнолітніх
дітей, які суд визнав обставинами, що
пом'якшують покарання, на які є
посилання в апеляції. Обставин, що
обтяжують покарання, судом не
встановлено. Суд також врахував думку
потерпілої про призначення
засудженому суворого покарання, який
на момент розгляду справи не прийняв
міри для добровільного відшкодування
збитків.

З урахуванням зазначених даних,
суд обґрунтовано призначив йому
покарання у виді позбавлення волі в
мінімальних межах санкції ч.4 ст. 185 КК
України, яке за своїм видом та розміром,
на думку колегії суддів, є необхідним і
достатнім для його виправлення та
попредження нових злочинів.

Підстав вважати, що призначене
покарання є несправедливим через його
суворість, про що вказує засуджений,
немає.

Даних, які б свідчили про те, що у
справі неправильно застосовано
кримінальний закон чи допущено істотне
порушення кримінально-процесуального
закону, які можуть бути підставами для
зміни чи скасування вироку, не
встановлено.

Таким чином, вирок має бути
залишений без зміни.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України
1960 року, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

апеляцію засудженого ОСОБА_1 -
залишити без задоволення, а вирок
Чаплинського районного суду
Херсонської області від 08 квітня 2013
року щодо нього - без зміни.

Судді: