ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К Справа № 636/1710/15-к
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ Провадження № 2/636/211/15
21 липня 2015 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дмитрівка, Каховського району Херсонської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, військовослужбовця, старшого солдата, старшого стрільця 2 відділення 3 взводу оперативного призначення 3 роти оперативного призначення (на автомобілях) 1 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 , одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
На підставі Указу Президента України № 607/2014 від 21 липня 2014 року «Про часткову мобілізацію», 04 червня 2014 року ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 призваний на військову службу по мобілізації. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 46 від 19 серпня 2014 року старший солдат ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу частини НОМЕР_1 (3 бригада оперативного призначення ІНФОРМАЦІЯ_3 , що дислокується у АДРЕСА_2 ) на всі види забезпечення, та цим же наказом призначений на посаду старшого стрільця 2 відділення 3 взводу оперативного призначення 3 роти оперативного призначення (на автомобілях) 1 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 та у подальшому направленого для проходження військової служби до військового містечка № НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до вимог ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 2, 9, 11, 16, 127, 128, 216-222 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, солдат старший солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканість державного кордону та охорону суверенних прав України, забезпечувати недоторканість державного кордону та охорону суверенних прав України. Крім цього, згідно вищевказаних положень, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України с конституційним обов`язком громадян України.
Однак, старший солдат ОСОБА_4 , діючи в порушення вищевказаних норм законодавства України, 05 жовтня 2014 року вирішив стати на злочинний шлях та самовільно залишив військову частину.
Реалізуючі свій злочинний умисел, старший солдат ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, 05 жовтня 2014 року, в порушення ст.ст. 11, 16, 127, 128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, без поважних на те причин та без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників, самовільно залишив місце служби військове містечко № НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_1 , що дислокується у АДРЕСА_2 та до 01 квітня 2015 року до місця служби не повертався, а отриманий у зв`язку з цим вільний час використав на власний розсуд не по`язуючи з виконанням обов`язків військової служби.
Таким чином, старший солдат ОСОБА_4 , 05 жовтня 2014 року, будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби в порушення вимог ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 2, 9, 11, 16, 127, 128, 216-222 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, без поважних причин та без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників самовільно залишив місце служби військове містечко № НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_1 , розташованого у АДРЕСА_2 , та до 01 квітня 2015 року до місця служби не повертався, а отриманий у зв`язку із цим вільний час використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, чим вчинив самовільне залишення місця служби без поважних причин тривалістю понад один місяць, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 407 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому і визнав фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті. Суду пояснив, що будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , самовільне з 05 жовтня 2014 року до 01 квітня 2015 року залишив зазначене місце служби, так як мав намір допомогти дружині, яка на той час хворіла, не повернувся вчасно до місця служби у зв`язку зі скрутним майновим станом.
Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, суд вважає доведеною та підтвердженою сукупністю зібраних по кримінальному провадженню доказів, які ніким із учасників судового розгляду не оспорюються і на підставі вимог ч. 3 ст. 349 КПК України в судовому засіданні не досліджувались.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 407 КК України - самовільне залишення місця служби без поважних причин тривалістю понад один місяць.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, не судимого, який за місцем проживання та проходження військової служби характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, одружений, має на утриманні двох монолітних дітей, обставини, яка пом`якшує покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд приходить до висновку про призначення ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 3 ст. 407 КК України, у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням, що вважає необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3( три) роки.
На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбуття покарання з випробуванням, із іспитовим строком 2 (два) роки, з покладенням відповідно до п. 3 ст. 76 КК України, обов`язку: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та служби.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, яку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1