Справа № 643/8731/14-к
Номер провадження 1-в/643/193/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.07.2015 року м. Харків
Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
у відкритому судовому засіданні в м. Харкові розглянув подання начальника Московського РВ КВІ УДПтСУ в Харківській області про застосування покарання за наявністю двох вироків засудженому
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
встановив:
Начальник Московського РВ КВІ просить вирішити питання про застосування остаточного покарання засудженому ОСОБА_3 за двома вироками.
Вказує, що вироком Московського районного суду м. Харкова від 08.12.2010 року ОСОБА_3 засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнений від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком в 1 рік із застосуванням п.п. 3,4,5 ст. 76 КК України.
14.07.2014 року ОСОБА_3 знову засуджений вироком Московського районного суду м. Харкова за ч. 1 ст. 317 КК України до 4 років позбавлення волі і звільнений від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком в 2 роки із застосуванням п.п. 2,3 ст. 76 КК України.
Але, при винесенні вироку від 14.07.2014 року судом не була врахована попередня судимість ОСОБА_3 ..
Обвинувачений про дату розгляду справи повідомлений повісткою, але в судове засідання не зьявився, що не перешкоджає суду розглянути справу за його відсутністю.
Судом встановлене наступне.
Вироком Московського районного суду м. Харкова від 08.12.2010 року ОСОБА_3 засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнений від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком в 1 рік із застосуванням п.п. 3,4,5 ст. 76 КК України.
У 2014 році до суду був направлений обвинувальний акт про звинувачення ОСОБА_3 в скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 317 КК України. Даний акт направлений до суду з угодою між прокурором і обвинуваченим про визнання останнім винуватості. В обвинувальному акті і в угоді органом державного звинувачення (слідчим і прокурором) вказане, що ОСОБА_3 на день їх направлення до суду покарання за попереднім вироком відбув і, в силу ст. 89 КК України, вважається таким, що раніше не судимий.
З урахуванням цього факту в угоді було узгоджене покарання обвинуваченому у вигляді 4 років позбавлення волі зі звільненням від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком в 2 роки із застосуванням п.п. 2,3 ст. 76 КК України.
Оскільки ст. 71 КК України не підлягала застосовуванню, то вироком Московського районного суду м. Харкова від 14.07.2014 року угода між прокурором і обвинуваченим про визнання винуватості була затверджена і призначено обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджене покарання.З уразуванням наведеного суд вважає, що вирок Московського районного суду м. Харкова від 08.12.2010 року відносно ОСОБА_3 підлягає самостійному виконанню.
Оскільки підстав для призначення остаточного покарання за двома вироками немає, суд відмовляє в задоволенні подання.
З урахуванням наведеного і керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
В задоволенні подання відмовити і вказати, що вироки Московського районного суду м. Харкова від 08.12.2010 року і від 14.07.2015 року підлягають самостійному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом 7 днів з дня її проголошення.
Суддя: