Справа № 1-175 /08 р.
В И Р О К

І М
" Я М У К Р А Ї Н И

1 жовтня 2008 р.
Лохвицький районний суд Полтавської області

в складі : головуючої - судді Крекотень С.А.

при
секретарі - Криворучко В.І..

з
участю прокурора - Жаги Е.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Лохвиця справу про обвинувачення:

ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уроженець ІНФОРМАЦІЯ_4ІНФОРМАЦІЯ_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, проживаючий
вАДРЕСА_1ІНФОРМАЦІЯ_822.11.2004р. Лохвицьким районним судом Полтавської
області за ст. 185 ч.1 КК України , в силу ст.80, 90 КК не судимий, в скоєнні злочину,
передбаченого ч.1 ст.164 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 12.02.2004р. ОСОБА_1. зобов′язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на
утримання двох дітей : ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_9. та ОСОБА_4., ІНФОРМАЦІЯ_10 ,
щомісячно, починаючи з 18.10.2003р. і до повноліття дітей. Але ОСОБА_1. злісно ухиляється від
сплати аліментів шляхом неповідомлення ДВС про місце роботи. Таким чином
працюючи в ІНФОРМАЦІЯ_11 з січня по березень 2004р., з січня по грудень 2005р.,
з січня по травень 2006р., з липня по
грудень 2006 р., в червні 2007р., в
січні 2008р. , з квітня по липень 2008р.
робітником та маючи постійний дохід ОСОБА_1.
аліменти не сплачував. Станом на 1.08.2008р. заборгованість по аліментах
ОСОБА_1становить 12532,88 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_1. вину в
скоєному злочині визнав.

Заслухавши пояснення підсуднього суд
дійшов висновку, що його вина повністю
доведена.

Як видно з пояснень ОСОБА_1він
дійсно зобов′язаний сплачувати аліменти за рішенням Лохвицького райсуду
від 12.02.2004р. З дня проголошення рішення і по липень 2008р. він періодично
працював в ІНФОРМАЦІЯ_11 та мав доходи від тимчасових робіт, але коштів на
утримання дітей не сплачував, та не повідомляв ДВС про місце роботи.

Отже дії ОСОБА_1 що виразились в
злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання
дітей (аліментів) слід кваліфікувати за ч.1 ст.164 КК України.

При визначенні виду і міри покарання
ОСОБА_1. суд врахував, що він вину в скоєному злочині визнав в скоєному щиро
розкаявся. Дані обставини суд визнає пом′якшуючими покарання.

Враховуючи ступінь тяжкості
вчиненого злочину, особу винного, обставини справи суд дійшов висновку, що
виправлення ОСОБА_1можливе без відбування покарання. Тому на підставі ст. ст.
75, 76 КК України доцільно звільнити ОСОБА_1від відбування покарання з
випробуванням та покладенням на нього обов′язків.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 за ст.
164 ч.1 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ст. ст. 75, 76 КК
України звільнить ОСОБА_1 від відбування
призначеного покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не
вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов′язки:

1) не виїжджати за межі України на
постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

2)
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання,
роботи;

3) періодично з′являтися для
реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи;

4) пройти курс лікування від
алкоголізму.

Міру запобіжного заходу до вступу
вироку в силу залишити попередню підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція
до Апеляційного суду Полтавської області протягом 15 діб від моменту
проголошення.

Суддя
С.А. Крекотень