Справа № 524/5104/14-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2014 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

представника цивільного відповідача адвоката ОСОБА_9 ,

потерпілої ОСОБА_10

обвинуваченого ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження №0000330 відносно ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Глобине Полтавської області, громадянина України, українця, освіта середня спеціальна, неодружений, не працює, перебуває на обліку в центрі зайнятості в пошуках роботи з 10.04.2014 року, зареєстрований та фактично проживає АДРЕСА_1 , не судимий,

за ч.1 ст. 286 КК України ,

в с т а н о в и в :
22.01.2014 року приблизно 09-50 год., в світлий час доби під час снігопаду, по проїзній частині дороги, яка була вкрита шаром снігу, зі сніговим накатом, по вул. Московській в м. Кременчуці зі сторони перехрестя вул. Московська вул. 60 років Жовтня, в напрямку перехрестя вул. Московська вул. Київська, рухався автомобіль ВАЗ-21112-110-01 держномер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_11 .

Наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожніми знаками 5.35.1-5.35.2, розташованого в районі перехрестя вул. Московська та пр. Ярославський в м. Кременчуці водій ОСОБА_11 в порушення вимог п.12.3 "Правил дорожнього руху України", де вказано:

п.12.3 У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможній виявити, він негайно повинен вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об*їзду,

не вжив заходів щодо своєчасного гальмування транспортного засобу та допустив в межах смуг руху по напрямку автомобіля, наїзд передньою лівою боковою частиною керованого ним автомобіля на пішохода ОСОБА_10 , яка перетинала проїзну частину вул. Московської поза межами нерегульованого пішохідного переходу зліва направо відносно напрямку руху автомобіля.

В результаті ДТП пішохід ОСОБА_10 згідно з висновком судово-медичної експертизи №176 від 14.03.2014 року отримала тілесні ушкодження у вигляді : закритого перелому хірургічної шийки правої плечової кістки зі зміщенням уламків, гематоми правої молочної залози з переходом на праву надключичну ділянку та правої верхньої кінцівки, синця правої половини обличчя, закритого фрагментарного перелому великого бугра лівої плечової кістки, гематоми лівої верхньої кінцівки, які за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, які викликали довготривалий розлад здоров*я.

Згідно з висновком додаткової судової авто-технічної експертизи №394 від 19.05.2014 року у даній дорожній обстановці водій автомобіля ВАЗ-21112-110-01 держномер НОМЕР_1 Турубара ОСОБА_12 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_10 . Дії водія ОСОБА_11 за даних дорожніх обставин не відповідали вимогам п.12.3 "Правил дорожнього руху України" , які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч.1 ст.286 КК України визнав частково, визнавши сам факт наїзду на пішохода ОСОБА_10 , але не визнавши вмінене йому порушення "Правил дорожнього руху України", оскільки він не мав можливості уникнути зіткнення з пішоходом ОСОБА_10 у зв`язку з обледенілим дорожнім покриттям. Суду показав, що 22.01.2014 року приблизно 09-50 год. він рухався на службовому автомобілі ВАЗ-21112-110-01 держномер НОМЕР_1 , який належав Глобинській районній державній лікарні ветеринарної медицини, де він рік працював водієм, по лівій крайній смузі вул. Московської в напрямку вул. Київської м. Кременчука, зі швидкістю 40 км/год. при слизькому дорожньому покритті і при опадах у вигляді снігу. Під*їзжаючи до нерегульованого пішохідного переходу, за 10-15 метрів він побачив пішохода-жінку, яка пройшовши половину проїзної частини зліва направо, зупинилася та продовжила рух по проїзній частині. Він ОСОБА_11 , почав гальмувати, викручуючи кермо вправо, та подав звуковий сигнал, але пішохід продовжила рух, внаслідок чого стався наїзд лівою боковою частиною його автомобіля на пішохода. Вважає, що порушень "Правил дорожнього руху України" з його боку не було, оскільки він дотримувався всих правил, зменшив швидкість до 10 км/год. перед пішохідним нерегульованим переходом, але враховуючи погодні умови: сніг, який заліпив дорожній знак нерегульованого пішохідного переходу та слизьке покриття дороги, не мав можливості уникнути наїзду на пішохода.

Не зважаючи на невизнання вини, вина обвинуваченого ОСОБА_11 доведена наданими стороною обвинувачення доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_10 суду показала, що вранці приблизно 09-50 год. 22.01.2014 року вона направилася до нерегульованого пішохідного переходу неподалік буд.33 по вул. Московській, щоб перейти проїзну частину дороги, впевнилася у відсутності автомобілів, які б заважали її руху, і розпочала рух. Дійшовши до середини проїзної частини, знаючи, що вона знаходиться на пішохідному переході, продовжила рух по пішохідному переходу. Зробивши декілька кроків з осьової лінії на іншу смугу руху, за 20 метрів вона замітила справа автомобіль ВАЗ, що рухався швидко, не подаючи ніяких звукових сигналів, і в цей час отримала удар автомобілем в праву частину тіла. З приводу отриманих тілесних ушкоджень вона лікувалася в травматологічному відділенні 3-ої міськлікарні з 22.01.2014 року по 10.02.2014 року. Уточнила, що в момент ДТП йшов сніг при мінусовій погоді, було морозно, дорога була накатана, без льоду.

Свідок ОСОБА_13 суду показав, що 22.01.2014 року приблизно 09-50 год. він знаходився в якості пасажира на передньому сидінні в салоні автомобіля ВАЗ-21112-110-01 держномер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_11 , що рухався по вул. Московській в напрямку вул. Київської в м. Кременчуці ближче до центральної осьової лінії, зі швидкістю приблизно 40 км/год. В цей час йшов сніг, дорожнє покриття було накатане. Він побачив як пішохід ОСОБА_10 швидко переходила дорогу зліва направо в попутному напрямку. Він ОСОБА_13 , чув, як водій ОСОБА_11 за 15-20 метрів почав збавляти газ, сигналив, але пішохід ОСОБА_10 продовжила свій рух, тому зіткнення водій не уникнув, незважаючи на маневр повороту автомобіля вправо.

Свідок ОСОБА_14 суду показав, що 22.01.2014 року приблизно 10 год. він їхав на своєму автомобілі ВАЗ з боку вул. Київської в напрямку вул. Московської в м. Кременчуці, в той час йшов сніг, дорожнє покриття було засніжене. Бачив, що в районі пішохідного переходу на перехресті вул. Московської-пр. Ярославський на зустрічній смузі сталася ДТП автомобіль збив жінку-пішохода, але очевидцем самої ДТП він не був. Зупинивши свій автомобіль, він - ОСОБА_14 , викликав швидку допомогу, і через 10-15 хвилин залишив місце ДТП.

Свідок ОСОБА_15 суду показав, що як слідчий ВР ДТП СУ УМВС України в Полтавській області, він виїздив на місце ДТП на нерегульований пішохідний перехід по вул. Московській пр. Ярославський в м. Кременчуці 22.01.2014 року приблизно 10 год. На момент складання протоколу огляду місця ДТП та зранку була морозна суха погода, на момент виклику на ДТП йшов сніг, при приїзді на місце ДТП в районі пішохідного переходу на дорожньому покритті був сніговий накат, ожеледиці не було. Дорожні попереджувальні знаки про нерегульований пішохідний перехід на момент огляду місця ДТП не були заліплені, місце наїзду неможливо було визначити, оскільки дорожнє покриття було вкатане снігом, ніяких предметів на місці ДТП не було виявлено. Слідів гальмування не було встановлено. Потерпіла ОСОБА_10 при проведенні слідчого експерименту вказала на місце наїзду на неї, яке перебувало в межах нерегульованого пішохідного переходу, а обвинувачений показував місце наїзду поза межами пішохідного переходу. Ним же оглядався транспортний засіб, яким керував водій ОСОБА_11 автомобіль ВАЗ-21112-110-01 держномер НОМЕР_1 , на якому були виявлені механічні пошкодження: в передній лівій частині автомобіля. Уточнив, що температура повітря в день вчинення ДТП в складеному ним протоколі огляду місця ДТП зазначена -5 градусів морозу, яку він визначив за допомогою градусника перед виїздом на ДТП. Снігової корки на дорожньому покритті не було, був вкатаний сніг. Зазначене обледеніле покриття в протоколі огляду місця ДТП після фрази вкрите шаром снігу не відповідає дійсності, обледеніння дорожнього покриття не було. В ході проведення досудового розслідування він проводив слідчі дії: слідчі експерименти спочатку з потерпілою ОСОБА_10 , потім з обвинуваченим ОСОБА_11 та свідком ОСОБА_13 , які не співпадали з показаннями потерпілої з приводу місця наїзду на пішохідному переході чи за межами пішохідного переходу.

Судовий експерт-автотехнік ОСОБА_16 суду показав, що проводив за постановою слідчого ОСОБА_15 додаткову судову авто-технічну експертизу по кримінальному провадженню №0000330 відносно ОСОБА_11 . Ним ОСОБА_16 , досліджувалися всі матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_11 , надані слідчим. Оскільки в основу постанови про призначення слідчим додаткової судової авто-технічної експертизи були покладені показання обвинуваченого Турубари при проведенні слідчого експерименту з ним а саме місце наїзду мало місце поза межами пішохідного переходу, тому ним ОСОБА_16 , був визначений інший пункт порушення "Правил дорожнього руху України" ніж при проведенні основної судової авто-технічної експертизи, проведеної експертом НДКЕЦ УМВС України Яриною, який визначив порушення водієм п.18.1 "Правил дорожнього руху України" на основі проведеного слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_10 вчинення наїзду в межах пішохідного переходу. При проведенні ним ОСОБА_16 судової авто-технічної експертизи враховувався вказаний слідчим стан покриття - вкрите вкатаним снігом і відповідний до цього покриття - коефіцієнт зчеплення. Межі пішохідного нерегульованого переходу визначаються дорожньою розміткою.

Судово-медичний експерт ОСОБА_17 підтвердила винесений нею висновок судово-медичної експертизи №176 від 14.03.2014 року відносно потерпілої ОСОБА_10 , яку вона оглядала 12.02.2014 року, та ознайомившись з наданою медичною документацією стаціонарної хворої, визначилася з механізмом отримання потерпілою тілесних ушкоджень від падіння безпосередньо від удару травмуючими предметами, якими могли бути частини автомобіля, і потерпіла була розташована відносно автомобіля правою стороною. Виявлені у ОСОБА_10 тілесні ушкодження відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що викликали тривалий розлад здоров*я.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується наданими стороною обвинувачення письмовими доказами матеріалами кримінального провадження №№0000330, а саме :

- протоколом огляду місця ДТП від 22.01.2014 року, де зафіксований стан дорожнього покриття, можливе місце наїзду на пішохода ОСОБА_10 автомобілем в районі пішохідного переходу вул. Московської та пр.. Ярославського в м. Кременчуці, зі складеною схемою місця ДТП та фото таблицею.

Актом обстеження дорожніх умов на ділянці вул. Московської в районі буд.33/27 в м. Кременчуці від 22.01.2014 року, де при огляді о 10-30 год. комісією з двох спеціалістів КП КПС ШРБУ та ВДАІ Кременчуцького МВ УМВС України в Полтавській області були визначені дорожнє покриття та погодні умови.

- висновком судово-медичної експертизи №176 від 14.03.2014 року відносно потерпілої ОСОБА_10 , у якої виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому хірургічної шийки правої плечової кістки зі зміщенням уламків, гематоми правої молочної залози з переходом на праву надключичну ділянку та правої верхньої кінцівки, синця правої половини обличчя, які утворилися від ударної дії тупих твердих предметів, можливо в результаті дорожньо-транспортної пригоди, частинами транспортного засобу, який рухався; закритого фрагментарного перелому великого бугра лівої плечової кістки, гематоми лівої верхньої кінцівки, які утворилися від ударної дії тупих твердих предметів, або в результаті удару об тупий твердий предмет, не виключено під час падіння на площину з наданням тілу прискорення, можливо в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Дані тілесні ушкодження відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, які викликали довготривалий розлад здоров*я. в момент первинного контакту потерпіла була обернена правою стороною тіла до травмуючого предмету, про що свідчить характер виявлених ушкоджень.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 05.03.2014 року з потерпілою ОСОБА_10 , де вона на місці пригоди показала місце наїзду на неї автомобілем під керуванням водія ОСОБА_11 , рух її по пішохідному переході до місця наїзду, зі складеною схемою до протоколу.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 20.03.2014 року зі свідком ОСОБА_13 , де він на місці ДТП показав рух автомобіля під керуванням водія ОСОБА_11 , рух пішохода ОСОБА_10 .

Протоколом проведення слідчого експерименту від 29.04.2014 року з підозрюваним ОСОБА_11 , де він на місці ДТП показав місце наїзду на пішохода ОСОБА_10 автомобілем під його керуванням, рух пішохода ОСОБА_10 поза пішохідним переходом, складеною до протоколу схемою.

Висновком додаткової судової авто технічної експертизи №394 від 19.05.2014 року, відповідно до якого у даній дорожній обстановці водій автомобіля ВАЗ-21112-110-01 держномер НОМЕР_1 Турубара ОСОБА_12 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_10 . Дії водія ОСОБА_11 за даних дорожніх обставин не відповідали вимогам п.12.3 "Правил дорожнього руху України", які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.

Висновком комплексної комісійної амбулаторної судової психолого-психіатричної експертизи відносно ОСОБА_11 , відповідно до якого на час інкримінованого протиправного діяння ОСОБА_11 хронічним психічним захворюванням, тимчасовим психічним розладом, недоумством чи іншим розладом психічної діяльності не страждав та міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Під дію ч.2.ч.3 стю.19, ст..20 КК України не підпадає. Може предстати перед слідством та судом. Враховуючи індивідуальні особливості ОСОБА_11 , рівень його інтелектуального розвитку, емоційний стан, він міг правильно сприймати, запам*ятовувати, і в подальшому відтворювати обставини, що мають значення по справі та давати по ним відповідні покази.

Досліджений в судовому засіданні протокол огляду транспортного засобу - автомобіля ВАЗ-21112-110-01 держномер НОМЕР_1 , від 22.01.2014 року суд вважає неналежним і недопустимим доказом. В судовому засіданні допитаний обвинувачений та його захисник заявили клопотання про недопустимість даного протоколу як доказу в кримінальному провадженні, оскільки на момент ознайомлення їх з матеріалами кримінального провадження були відсутні записи про зовнішні пошкодження даного транспортного засобу, про що свідчить надана ними в судовому засіданні ксерокопія даного протоколу на момент їх ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. В судовому засіданні при повторному ознайомленні з матеріалами кримінального провадження ними було виявлено, що у вище зазначеному протоколі огляду автомобіля слідчим ВР ДТП СУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_15 , ним були дописані зовнішні пошкодження автомобіля, раніш ним не зазначені. В судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_15 підтвердив, що ним пізніше були дописані зовнішні пошкодження автомобіля ВАЗ-21112-110-01 держномер НОМЕР_1 , що є порушенням при складанні протоколу огляду, проведеного в присутності понятих . При таких обставинах суд вважає даний протокол огляду автомобіля ВАЗ-21112-110-01 держномер НОМЕР_1 від 22.01.2014 року, неналежним і недопустимим доказом.

Інші наведені в судовому засіданні стороною обвинувачення докази, суд вважає належними, допустимими та достатніми для визнання ОСОБА_11 винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а саме у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України: необережних діях, що порушили правила безпеки дорожнього руху п.12.3 "Правил дорожнього руху України", як особою, що керує транспортним засобом, та спричинили потерпілій ОСОБА_10 тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

В ході досудового слідства ОСОБА_11 інкримінувалося порушення п.18.1 "Правил дорожнього руху України" ,а саме Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода або небезпека. При дослідженні в судовому засіданні доказів, прокурором було змінено обвинувальний акт, яким ОСОБА_11 було змінено підозру: крім п.18.1 "Правил дорожнього руху України" ОСОБА_11 був добавлений п.12.3 "Правил дорожнього руху України" , який порушив обвинувачений, і який привів до спричинення потерпілій середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

В ході дослідження всих наданих стороною доказів було встановлено, що по даному кримінальному провадженню проводилося ряд судових авто-автотехнічних експертиз. Першою судовою авто-технічною експертизою, яку проводив експерт НДКЕЦ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_18 був встановлений п.18.1 "Правил дорожнього руху України", який обґрунтовувався на проведеному слідчому експерименту з потерпілою, яка пояснювала, що ДТП сталася в межах пішохідного переходу. Після проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_11 , який пояснив, що ДТП сталася за межами пішохідного переходу, слідчим була призначена додаткова судова авто-технічна експертиза, доручена експертам Полтавського відділення ХНДІСЕ. За висновком даної експертизи, проведеною експертом-автотехніком ОСОБА_16 , було визначено порушення водієм ОСОБА_11 п.12.3 "Правил дорожнього руху України", які з технічного боку були в причинному зв*язку з вчиненою ДТП. Дослідивши надані та зібрані стороною обвинувачення докази, суд вважає, що ОСОБА_11 був порушений п.12.3 "Правил дорожнього руху України" з таких підстав: при огляді місця ДТП слідчим не було встановлено місця наїзду водія ОСОБА_11 на пішохода ОСОБА_10 , оскільки проїзна частина знаходилася під снігом, слідів осипу, крові на місці ДТП не було виявлено, при наїзді на пішохода, яка була травмована, вона була перенесена водієм і свідком ОСОБА_13 до автомобіля. Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 також не могли пояснити місця наїзду на пішохода. Як пояснив в судовому засіданні допитаний двічі експерт-автотехнік ОСОБА_16 , якому для проведення додаткової судової авто-технічної експертизи надавалися всі матеріали кримінального провадження, ним враховувалися всі матеріали та визначені в постанові слідчого вихідні дані. Дослідивши в судовому засіданні всі докази, показання всих учасників судового засідання, суд приходить до висновку, що в ході проведення досудового та судового слідства достовірно не встановлено конкретне місце наїзду, і з цього приводу маються сумніви. Відповідно до ст.62 Конституції України всі сумніви повинні трактуватися на користь винної особи. Тому суд приймає до уваги як належний, допустимий, достатній для визнання винним обвинуваченого ОСОБА_11 у порушенні п.12.3 "Правил дорожнього руху України" доказ, висновок додаткової судової авто-технічної експерти №394 від 19.05.2014 року.

Суд не приймає до уваги висновок додаткової судової авто-технічної експерти №1048 від 04.12.2014 року, якою вирішувалося питання про дорожнє покриття та пов`язаного з ним коефіцієнту зчеплення. В судовому засіданні показаннями потерпілої ОСОБА_10 свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , судового експерта авто-техніка, було встановлено, що дорожнє покриття на момент наїзду водія ОСОБА_11 на пішохода ОСОБА_10 було не обледенілим, а вкатаним шаром снігу. Тому, судом приймається коефіцієнт зчеплення, визначений висновком додаткової судової авто-технічної експерти №394 від 19.05.2014 року.

При визначенні покарання ОСОБА_11 суд враховує дані про його особу, який позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, якій відповідно до положень ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, обставини, що пом*якшують та обтяжують йому покарання.

Обставинами, що пом*якшують покарання обвинуваченому, суд вважає вчинення необережного злочину вперше, часткове визнання вини.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

Відповідно до довідки з ПНД ОСОБА_11 перебуває на обліку з психопатичними розладами з симптомами шизофренії, але визнаний згідно висновку комісійної амбулаторної психолого-психіатричної експертизи осудним, на обліку в наркодиспенсері не перебуває, вважає себе працездатним.

З урахуванням особи обвинуваченого, фактичних обставин справи, суд приходить до висновку, що перевиховання та виправлення останнього можливо без ізоляції його від суспільства, застосувавши до нього покарання у вигляді обмеження волі на строк в межах санкції ч.1 ст.286 КК України, та звільнивши його від відбування покарання на підставі ст..75 КК України з іспитовим строком та покладеними ст..76 КК України обов*язками.

Враховуючи фактичні обставини справи, особу обвинуваченого, який на момент вчинення ДТП був у тверезому стані, не притягувався до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, не залишив місце ДТП, надаючи первинну допомогу потерпілій, суд вважає за доцільне не застосовувати до обвинуваченого додаткову міру покарання, передбачену ч.1 ст.286 КК України, у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на певний строк.

Прокурором м. Кременчука був заявлений цивільний позов в порядку ст..128 КПК України про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_11 на користь держави в особі фінансового управління виконкому Кременчуцької міськради Полтавської області витрат на стаціонарне лікування потерпілої від злочину ОСОБА_10 в сумі 4152 грн.45 коп. Крім того, потерпілою ОСОБА_10 до Глобинської районної державної лікарні ветеринарної медицини був заявлений цивільний позов про відшкодування майнової шкоди в сумі 13605 грн. та моральної шкоди в сумі 20000 грн.

В судовому засіданні було встановлено, що на момент вчинення ДТП ОСОБА_11 перебував в трудових відносинах з Глобинською районною державною лікарнею ветеринарної медицини, знаходився в день вчинення ДТП у відрядженні. Глобинська районна державна лікарня ветеринарної медицини 19.03.2013 року уклала з ПрАТ СКПровідна поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №0536316, дійсний до 18.03.2014 року, відповідно до якого передбачена страхова сума виплати потерпілому у зв*язку зі страховим випадком за шкоду заподіяну життю та здоров*ю потерпілим та шкоду, заподіяну майну.

Відповідно до ст.24 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, які пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та купівлею лікарських препаратів.

Про вчинену ДТП страхову компанію було повідомлено, як страхувальником, так і потерпілою.

З вище наведених підстав суд вважає за доцільне залишити цивільні позови прокурора про відшкодування з ОСОБА_11 коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого від злочину та ОСОБА_10 та цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 в частині відшкодування з ОСОБА_11 майнової та моральної шкоди без розгляду з правом звернення в порядку цивільного судочинства до належних відповідачів.

Долю речового доказу автомобіля ВАЗ-21112-110-01 держномер НОМЕР_1 необхідно вирішити в порядку ст..100 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_11 на користь держави судові витрати за проведення НДЕКЦ УМВС України в Полтавській області судової авто-технічної експертизи №127 від 18.04.2014 року, в сумі 884 грн. 52 коп., додаткової судової авто-технічної експертизи №394 від 19.04.2014 року, в сумі 1180 грн. 80 коп., додаткової судової авто-технічної експертизи №1048 від 04.12.2014 року в сумі 1180 грн. 80 коп., що доведено документально матеріалами кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :
ОСОБА_11 визнати винним за ч.1 ст. 286 КК України, призначивши покарання у вигляді 2 років обмеження волі, без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_11 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік, поклавши на нього обов`язки своєчасно повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, не виїздити без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції за межі України на постійне місце проживання.

Цивільний позов прокурора м. Кременчука про відшкодування з ОСОБА_11 коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілої від злочину ОСОБА_10 та цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 про відшкодування з Глобинської районної державної лікарні ветеринарної медицини матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду з правом звернення в порядку цивільного судочинства.

Речовий доказ автомобіль ВАЗ-21112-110-01 держномер НОМЕР_1 залишити в користуванні та володінні Глобинської районної державної лікарні ветеринарної медицини .

Стягнути з ОСОБА_11 на користь держави в особі Головного управління Державного казначейства України в Полтавській області судові витрати за проведення НДЕКЦ УМВС України в Полтавській області судової авто-технічної експертизи №№127 від 18.04.2014 року, в сумі 884 грн. 52 коп., додаткової судової авто-технічної експертизи №394 від 19.04.2014 року, в сумі 1180 грн. 80 коп., додаткової судової авто-технічної експертизи №1048 від 04.12.2014 року в сумі 1180 грн. 80 коп., а загалом 3246 грн. 12 коп.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.

СУДДЯ: