Справа № 204/4481/15-к
Провадження № 1-кп/204/320/15
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬК
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2015 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

за участю потерпілого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001662, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, українця, освіта середня, не працюючого, неодруженого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:
02.07.2015 року приблизно о 20:00 годині ОСОБА_6 перебував з раніше йому знайомим потерпілим ОСОБА_4 на зупинці громадського транспорту, що розташована на перехресті вул. Січневої та вул. Дзеркальної у м. Дніпропетровську, при цьому на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин у нього виник злочинний умисел спрямований на умисне спричинення потерпілому ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.

Знаходячись у вказаному місці та час, ОСОБА_6 реалізуючи свій злочинний умисел, наблизився до потерпілого ОСОБА_4 , та діючи умисно, правою рукою наніс останньому один удар кулаком в область грудної клітини, чим спричинив ОСОБА_4 згідно висновку судово-медичної експертизи № 3032е від 04.07.2015 року, тілесні ушкодження у вигляді: синця на череві ліворуч по навколо грудинної лінії, яке за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Умисні дії ОСОБА_5 , що виразилися в умисному легкому тілесному ушкодженні, кваліфікуються за ч. 1 ст. 125 КК України.
07 липня 2015 року у даному кримінальному провадженні між потерпілим ОСОБА_4 на підставі ст. 56 КПК України та підозрюваним ОСОБА_5 на підставі ст. 468, 469 КПК України укладено угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним.

Відповідно до укладеної угоди ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України в обсязі підозри.

Сторони укладеної угоди погоджуються на призначення ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у вигляді громадських робіт на строк сто п`ятдесят годин.
ОСОБА_5 повністю розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, яке буде застосовано до нього в разі затвердження угоди. Угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним він укладав добровільно, без насильства, примусу чи погроз та без впливу будь-яких обставин, не обумовлених в угоді. Просив суд затвердити укладену між ним та потерпілим угоду.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Потерпілий ОСОБА_4 просив суд затвердити укладену угоду.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним правопорушенням невеликої тяжкості.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, передбачені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши викладені доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди.

Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, суд вважає, що узгоджена міра покарання буде необхідною і достатньою для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Угоду від 07 липня 2015 року про примирення, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 , - затвердити.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за якою призначити йому покарання у вигляді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено законом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1