Справа № 675/1091/15-к
Провадження № 1-кп/675/66/2015
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" липня 2015 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав у режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000276 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня загальноосвітня, не одруженого, раніше судимого 20 червня 2012 року Томашпільським районним судом Вінницької області за ст. 152 ч. 3 КК України до 9 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , відбуваючи покарання у Ізяславській виправній колонії у Хмельницькій області № 31, розташованій у м. Ізяслав Хмельницької області, на шлях виправлення не став, допустив 30 порушень режиму відбування покарання, за які притягувався до дисциплінарної відповідальності, та вчинив злісну непокору законним вимогам адміністрації виправної установи за наступних обставин.

Зокрема, за злісне порушення режиму відбування покарання, а саме: за порушення форми одягу 11 лютого 2015 року о 13 год. 40 хв. під час виходу засуджених у їдальню ОСОБА_4 постановою начальника колонії від 17 лютого 2015 року був підданий стягненню у вигляді переведення до приміщення камерного типу строком на два місяці.

Після відбуття дисциплінарного стягнення у приміщенні камерного типу обвинувачений належних висновків для себе не зробив і, не бажаючи ставати на шлях виправлення, продовжував порушувати режим утримання.

Так, 21 квітня 2015 року о 06 год. 40 хв. під час виходу з відділення у їдальню установи ОСОБА_4 в категоричній формі відмовився від неповного обшуку та підбурював інших засуджених до протиправних дій, на зауваження не відреагував, за що 24 квітня 2015 року начальником відділення був підданий стягненню у виді догани.

25 квітня 2015 року о 08 год. 30 хв. ОСОБА_4 в категоричній формі відмовився виконати законну вимогу начальника відділення СПС ОСОБА_6 вийти на шикування для проведення ранкової поіменної перевірки, знаходився на своєму спальному місці та читав книгу, на законну вимогу припинити правопорушення не відреагував, висловлював своє невдоволення існуючими вимогами режиму відбування покарання та розпорядку дня, за що 27 квітня 2015 року правами начальника колонії був підданий стягненню у виді оголошення догани.

30 квітня 2015 року о 08 год. 30 хв. ОСОБА_4 знову в категоричній формі відмовився виконати законну вимогу начальника відділення СПС ОСОБА_6 вийти на шикування для проведення ранкової поіменної перевірки, знаходився на своєму спальному місці та читав книгу, на законну вимогу припинити правопорушення не відреагував, висловлював своє невдоволення існуючими вимогами режиму відбування покарання та розпорядку дня, за що 05 травня 2015 року правами начальника колонії був підданий стягненню у виді оголошення суворої догани.

06 травня 2015 року о 13 год. 20 хв. ОСОБА_4 вийшов з відділення у їдальню установи з порушенням форми одягу без нагрудного знаку та головного убору, на зроблені зауваження відреагував грубо та нетактовно, висловлював своє невдоволення режимом утримання, за що 07 травня 2015 року начальником відділення був підданий стягненню у виді догани.

07 травня 2015 року о 08 год. 30 хв. ОСОБА_4 вкотре в категоричній формі відмовився виконати законну вимогу начальника відділення СПС ОСОБА_6 вийти на шикування для проведення ранкової поіменної перевірки, знаходився на своєму спальному місці та читав газету, на законну вимогу припинити правопорушення не відреагував, висловлював своє невдоволення існуючими вимогами режиму відбування покарання та розпорядку дня, своєю поведінкою негативно впливав на інших засуджених, за що 08 травня 2015 року правами начальника колонії був підданий стягненню у виді оголошення догани.

Надалі, 08 травня 2015 року о 06 год. 25 хв. ОСОБА_4 під час обходу гуртожитку не піднявся зі свого спального місця по команді «Підйом», на зроблені зауваження не відреагував, висловлював своє невдоволення режимом утримання, за що 16 травня 2015 року правами начальника колонії був підданий стягненню у виді поміщення до дисциплінарного ізолятора терміном на 15 діб.

22 травня 2015 року о 08 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в ДІЗО № 7, перешкоджав проведенню йому неповного особистого обшуку, висловлювався брутальною лайкою в адресу адміністрації, виказував своє невдоволення режимом утримання, на зроблені зауваження не відреагував, за що 25 травня 2015 року начальником відділення був підданий стягненню у виді догани.

08 червня 2015 року о 08 год. 30 хв. ОСОБА_4 в категоричній формі відмовився виконати законну вимогу начальника відділення СПС ОСОБА_6 вийти на шикування для проведення ранкової поіменної перевірки, знаходився на своєму спальному місці та читав книгу, на законну вимогу припинити правопорушення не відреагував, висловлював своє невдоволення існуючими вимогами режиму відбування покарання та розпорядку дня, за що 10 червня 2015 року правами начальника колонії був підданий стягненню у виді оголошення догани.

23 червня 2015 року о 09 год. 05 хв. ОСОБА_4 знову в категоричній формі відмовився виконати законну вимогу начальника відділення СПС ОСОБА_6 вийти на шикування для проведення ранкової поіменної перевірки, знаходився у кімнаті виховної роботи та переглядав телепередачі. Йому було роз`яснено, що це являється невиконанням законних вимог представника адміністрації та попереджено про відповідальність за вказане правопорушення, а також поставлена вимога припинити його, на що ОСОБА_4 не відреагував та на шикування не вийшов.

Діяння ОСОБА_4 кваліфіковані за ст. 391 КК України, як злісна непокора законним вимогам адміністрації виправної установи особою, яка відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, та яка за порушення вимог режиму відбування покарання піддавалася протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери).
26 червня 2015 року старший прокурор прокуратури Ізяславського району Хмельницької області ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_4 на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України уклали угоду про визнання винуватості, за умовами якої ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому діяння.

Сторони також узгодили міру покарання ОСОБА_4 , а саме: за ст. 391 КК України 1 рік позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Томашпільського районного суду Вінницької області від 20 червня 2012 року та остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років 4 місяці.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_3 укладену угоду підтримали.

З`ясувавши у обвинуваченого, що він цілком розуміє: 1) що має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатись самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, що свідчать на його користь; 2) наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; 3) характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; 4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом; переконавшись у судовому засіданні, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, - суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню з наступних підстав.
Умови угоди не суперечать вимогам закону, оскільки ОСОБА_4 характер обвинувачення є зрозумілим, свою вину він визнав повністю, його дії за ст. 391 КК України кваліфіковано вірно, даний злочин є злочином середньої тяжкості.
Умови укладеної між сторонами кримінального провадження угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів сторін або інших осіб, взяті на себе обвинуваченим зобов`язання виконати можливо, наявні фактичні підстави для визнання винуватості.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Долю речових доказів по даному кримінальному провадженню необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 314, 368, 370, 374-376, 474, 475 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26 червня 2015 року між старшим прокурором прокуратури Ізяславського району Хмельницької області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, призначивши йому покарання 1 (один) рік позбавлення волі.

У відповідності до ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Томашпільського районного суду Вінницької області від 20 червня 2012 року та остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років 4 (чотири) місяці.
Початок строку відбування покарання рахувати з дня проголошення вироку 15 липня2015 року.
Речові докази - матеріали з особової справи засудженого ОСОБА_4 повернути Ізяславськійвиправній колонії № 31.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом 30 днів з дня його проголошення:
обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
прокурором, виключно з підстав: призначення покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1