Справа № 141/36/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 січня 2015 року смт. Оратів

Оратівський районний суд

Вінницької області

В складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Оратів кримінальне провадження, відомості про яке, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000232 від 10 грудня 2014 року з угодою про визнання винуватості від 31.12.2014 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Оратів Вінницької області, громадянки України, українки, неодруженої, непрацюючої, проживаючої по АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приблизно в жовтні 2014 року під час сільськогосподарських робіт на земельній ділянці, яка розташована по АДРЕСА_2 знайшла гранату РГД-33 часів ВВВ, чим здійснила її незаконне придбання. Після цього, ОСОБА_4 , занесла дану гранату до господарського приміщення, яке розташоване по АДРЕСА_2 , де незаконно зберігала до 10.12.2014 року.

Згідно з висновком експерта №35/324 від 26.12.2014 року предмет, виявлений та вилучений під час огляду домогосподарства по АДРЕСА_2 являвся (до руйнування) корпусом осколкової наступально-оборонної ручної гранати РГД-33 промислового виробництва військового призначення часів Великої Вітчизняної війни без оборонного чохла. В середині даного предмета містилась вибухова речовина - тротил. Ймовірна вага вибухової речовини (до руйнування) становила 140 г.

Дії, ОСОБА_4 , кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України - незаконне придбання та зберігання вибухової речовини.

31.12.2014 року між прокурором прокуратури Оратівського району юристом 3-го класу ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, відомості про яке, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000232 від 10 грудня 2014 року та підозрюваною ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та підозрювана ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваної ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України, підозрювана ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинна понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: за ч. 1 ст. 263 КК України - у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки; на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, якщо вона протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї відповідно до п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України обов`язки, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально - виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

ОСОБА_4 погодилась на визначене угодою покарання. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваній.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладанні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить угоду затвердити та призначити обвинуваченій ОСОБА_4 узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачена ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні просить угоди про визнання винуватості від 31.12.2014 року, укладену з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, в обсязі підозри, дала згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання та дала суду зізнавальні показання про обставини вчинення злочину.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, відповідно до ст. 314 КПК України, вважає за можливе затвердити угоди про визнання винуватості, з наступних підстав.

Згідно ч. 5 ст. 469 КПК України - укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_4 відноситься до тяжкого злочину, внаслідок якого шкода завдана лише державним інтересам.

Суд прийшов до висновку, що укладена між прокурором та підозрюваною ОСОБА_4 угода про визнання винуватості від 31.12.2014 року є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому суд з`ясував, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 КПК України, а також наслідки укладання, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Оцінюючи фактичні обставини справи, суд находить вину обвинуваченої повністю доведеною і вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 263 КК України - незаконне придбання та зберігання вибухової речовини.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України - відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Судові витрати по справі складають: вартість проведення експертизи №35/324 від 26.12.2014 року у справі експертом НДЕКЦ УМВС України у Вінницькій області становить 1721 грн. 72 коп., які слід стягнути із засудженого на користь держави в особі НДЕКЦ УМВС України у Вінницькій області.

Речовий доказ у справі - залишки зруйнованого об`єкта вилученого по АДРЕСА_2 , які знаходяться у кімнаті зберігання речових доказів Оратівського РВ УМВС України у Вінницькій області після набрання вироком законної сили слід знищити в установленому законом порядку.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Керуючись ст. ст. 314, 370, 373, 374, 468, 469, 472, 473, 475 КПК України, ст. 65, ч. 1 ст. 263 КК України, суд -

З А С У Д И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 31.12.2014 року, укладену між прокурором прокуратури Оратівського району юристом 3-го класу ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про яке, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000232 від 10 грудня 2014 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 31.12.2014 року покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням, якщо вона протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї відповідно до п.п. 2, 3, 4ст. 76 КК України обов`язки, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально - виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи та навчання; періодично з`являлися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Речові докази у справі: залишки зруйнованого об`єкта вилученого по АДРЕСА_2 , які знаходяться у кімнаті зберігання речових доказів Оратівського РВ УМВС України у Вінницькій області після набрання вироком законної сили - знищити в установленому законом порядку.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави в особі НДЕКЦ УМВС України у Вінницькій області судові витрати у справі за проведення експертизи в розмірі 1721 грн. 72 коп. (тисячу сімсот двадцять одну гривню сімдесят дві копійки).

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України. Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений. Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Оратівський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

СУДДЯ ОСОБА_1