Справа № 541/1616/14-к
Провадження № 1-кс/541/115/2014
У Х В А Л А
04 липня 2014 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі :

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю: представника заявника адвоката

ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миргороді скаргу ОСОБА_4 на рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим під час досудового розслідування, -
в с т а н о в и в :
01 липня 2014 року в провадження слідчого судді передано скаргу ОСОБА_4 на рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим під час досудового розслідування при провадженні досудового розслідування за кримінальним провадженням № 0000566, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.04.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч. 2 КК України, в якій окрім іншого заявлено іншу вимогу.

В судовому засіданні представник заявника адвокат ОСОБА_3 , який діє на підставі відповідних повноважень / а.п. 6, 7, 8 /, подану скаргу підтримав, просив задовольнити її, зазначивши, що органами досудового слідства безпідставно відмовлено у задоволенні заяви його клієнта про визнання потерпілим, оскільки не з`ясовано, факт заподіяння шкоди ОСОБА_4 та її вид.

Суб`єкт оскарження старший слідчий Слідчого відділення Миргородського МВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_5 , постанова якої оскаржується, суду повідомила, що нею дійсно здійснюється кримінальне провадження за ознаками ст. 296 ч. 2 КК України по факту бійки між ОСОБА_4 , його товаришами та неповнолітніми особами, яка мала місце 12.04.2013 року в нічний час, в центральній частині м. Миргорода. Проте, до цього часу будь кому з осіб підозру за цим провадженням не оголошено, а належних і допустимих доказів, які б підтверджували заподіяння якоїсь шкоди заявнику ОСОБА_4 , не здобуто.

Заслухавши думку представника заявника та слідчого органу досудового розслідування, дослідивши зміст поданої скарги і матеріалів, якими заявник обґрунтовує її доводи, слід прийти до висновку про те, що ця скарга не підлягає до задоволення з наступних обгрунтувань.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Як вбачається зі змісту скарги, що розглядається слідчим суддею, заявник стверджує про наявність у нього тілесних ушкоджень від нападу групи осіб.

При розгляді даної скарги слідчим суддею стороною заявника не надано будь яких належних та допустимих доказів, які б на цій стадії процесу підтверджували наявність тілесних ушкоджень у заявника ОСОБА_4 , чи вказували на заподіяння йому конкретним кримінальним правопорушенням моральної або майнової шкоди.

Більш того, відповідно до вироку Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 12 листопада 2013 року, що набрав законної сили, яким ОСОБА_4 засуджено до позбавлення волі за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України, з показань самого засудженого, які ним давались в ході судового слідства, встановлено, що за наслідками відповідного конфлікту тілесних ушкоджень у нього не було зафіксовано і за медичною допомогою він не звертався / а.п. 12 13 /. Викладені обставини зафіксовано за допомогою технічних засобів під час судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням заявника.

З цих підстав мотиви слідчого, викладені у оскаржуваній постанові від 19 червня 2014 року щодо відсутності об`єктивних доказів заподіяння якоїсь шкоди ОСОБА_4 є слушними та такими, що ґрунтуються на оцінених ним доказах. Підстав стверджувати про невиконання ним вимог ч. 2 ст. 9 КПК України немає.

Таким чином, при винесенні оскаржуваної постанови слідчий, за переконанням слідчого судді, належним чином реалізував свої права, визначені ст. 40 КПК України, дав вірну правову оцінку конкретним обставинам і доказам на стадії здійснення конкретного кримінального провадження та належним чином виконав вимоги частини 5 ст. 55 КПК України, відповідно до якої за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносять вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

З огляду на це законних правових підстав для скасування оскаржуваної постанови, яка належним чином вмотивована, та не спростована належними і допустимими доказами зі сторони заявника, немає.

Згідно з частиною 3 ст. 26 КПК слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

З цих підстав вимога, заявлена ОСОБА_4 у пункті 2 резолютивної частини скарги, не підлягає розгляду слідчим суддею та виходить за межі його повноважень, визначених ч. 2 ст. 307 КПК України у системному взаємозв`язку з вичерпним переліком рішень, дій чи бездіяльності слідчого, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, та викладені у пунктах 1 8 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Враховуючи викладене та, керуючись ст. ст. 2, 9, 26 ч. 3, 40, 55, 94, 303, 306, 307 КПК України, -
у х в а л и в :

1. У задоволенні скарги ОСОБА_4 від 26 червня 2014 року на постанову старшого слідчого Миргородського МВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_5 від 19 червня 2014 року про відмову у визнанні потерпілим під час досудового розслідування відмовити.

2. Копію цієї ухвали для відому вручити представнику заявника адвокату та старшому слідчому Миргородського МВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_5 , а також для відому направити заявнику ОСОБА_4 до місця відбування ним покарання.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 307 КПК України дана ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Миргородського
міськрайонного суду ОСОБА_1