Справа № 359/1276/15-к
Провадження № 1-в/359/85/2015
У Х В А Л А

Іменем України

26 лютого 2015 р. Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

за участю представника БВК № 119 ОСОБА_3 ,

за участю засудженого ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бориспіль в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Узин Білоцерківського р-ну Київської обл., українця, громадянина України, з спеціально-середньою освітою, розлученого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 01.06.2010 р. вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 80 годин громадських робіт, 19.06.2012 р. вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ст. 71 КК України призначено остаточне покарання у виді 3 років 9 днів позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

встановив:
Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28.11.2013 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі, та на підставі ст. 71 КК України, призначено остаточне покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі.

Згідно вищевказаного вироку засуджений відбуває покарання в Бориспільській ВК №119.

12.02.2015 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення його від відбування покарання, мотивуючи його тим, що ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11.06.2014 р. на підставі ст. 6 ЗУ "Про амністію у 2014 році" йому було скорочено строк призначеного покарання, у зв`язку з чим він вже відбув більше 2/3 призначеного строку. Також зазначив, що він працевлаштований та має 3 заохочення. Стягнень немає. Підтримує зв`язок з родиною шляхом листування. У разі звільнення з БВК-119 збирається працевлаштуватися, та буде доглядати за тяжко хворим батьком ОСОБА_6 , 1929 р. народження. Ще зазначив, що за період відбування покарання зрозумів свою провину, та не збирається в майбутньому порушувати закон. Враховуючи все вищезазначене просив суд звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.

Суд, заслухавши засудженого, який клопотання підтримав та просив його задовольнити, думку представника адміністрації БВК, який поклався на розсуд суду, та думку прокурора, який не заперечував проти задоволення клопотання не заперечував, дослідивши матеріали клопотання та особової справи в їх сукупності, вважає клопотання обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 81 КК України передбачено, що до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Для застосування звільнення, згідно п. 1 ч. 3 ст. 81 КК України, необхідно, щоб засуджений фактично відбув не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин.

Згідно вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28.11.2013 року, ОСОБА_4 засуджено до 3 років 2 місяців позбавлення волі. Строк покарання рахується з 28.11.2013 року.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11.06.2014 р. засудженому ОСОБА_4 невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі 2 роки 9 місяців 9 днів скорочено наполовину в силу ст. ст. 6, 11 Закону України "Про амністію у 2014 році" від 08.04.2014 року, та встановлено йому невідбуту частину покарання 1 рік 4 місяці 19 днів (а.с.9-11).

Відповідно до п. 11 ППВСУ "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26.04.2002 р., при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким щодо засудженого, покарання якому було пом`якшено згідно з актом амністії, помилування або за рішенням суду, фактично відбута частина покарання повинна обчислюватись виходячи з покарання, встановленого актом амністії, помилування або рішенням суду.

Таким чином, на момент направлення клопотання до суду ОСОБА_4 відбув 1/2 строку призначеного покарання. Невідбута частина покарання становить 6 місяців 14 днів.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Пунктом 2 вищезазначеної Постанови передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням

до праці довів своє виправлення.

Відповідно до коментованої ст. 81 КК України сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь у суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, сумлінне виконання трудових обов`язків і дорученої роботи, якість її виконання, прагнення до вдосконалення наявного фаху, спеціальності, придбання спеціальності, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, дбайливе ставлення до довіреного майна, інструментів, суворе додержання правил охорони праці і техніки безпеки тощо.

Виходячи з приписів ст. 81 КК України, висновок суду про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду подання.

З матеріалів особової справи вбачається, що засуджений відбуває покарання в БВК № 119 з 14.01.2014 р. За час перебування в установі зарекомендував себе з позитивного боку, порушень режиму відбування покарання не допускав, стягнень немає. Працевлаштований на промисловій зоні установи на дільниці виготовлення тирсобрикетів. Виробні завдання виконує сумлінно, якісно та вчасно. Порушень правил техніки безпеки не допускає, до устаткування ставиться бережно. До робіт по благоустрою території установи ставиться позитивно, розуміє їх необхідність. За сумлінну поведінку і ставлення до праці має три заохочення правами начальника установи та відділення (а.с.16, 17, 18). Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу "Духовне відродження" та при проведенні культурно-масових заходів. Підтримує зв`язки з рідними шляхом листування та побачень. Будує позитивні плани на майбутнє. Приймає активну участь у суспільному житті колективу. Входить до числа засуджених, які мають потенційно позитивну спрямованість. Вину за вироком суду визнав повністю.

Крім того, як вбачається з характеристики засудженого ОСОБА_4 від 07.11.2014 р., затвердженої начальником Бориспільської виправної колонії № 119 майором внутрішньої служби ОСОБА_7 (а.с.14), засуджений ОСОБА_4 став на шлях виправлення, тому згідно ст. 82 КК України, заслуговував на застосування до нього більш м`якого виду покарання (а.с.14). Однак, відповідно до виписки із протоколу від 07.11.2014 р. на заміну покарання на Б/М засудженому ОСОБА_4 було відмовлено (а.с.15), у зв`язку із заявою засудженого про відмову застосування до нього більш м`якого виду покарання.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_4 на момент розгляду клопотання відбув 1/2 призначеного строку покарання, а своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Тому, суд вважає за доцільне звільнити умовно-достроково засудженого від відбування покарання призначеного судом на невідбуту його частину, яка становить 6 місяців 14 днів.

Враховуючи зазначене, на підставі ст. ст. 12, 81 КК України та керуючись ст.ст. 536-539 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в :
Клопотання засудженого ОСОБА_4 - задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - звільнити умовно-достроково від відбування покарання на невідбуту частину покарання 6 місяців 14 днів.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів з дня проголошення до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя: ОСОБА_1