Справа №1-118
листопада 2008 року
Ямпільський районний суд Вінницької
в складі головуючого судді ЛЮБИНЕЦЬКОЇ - ОНІЛОВОЇ А.Г.
за участю секретаря сз ЛОЗІНСЬКОЇ Т.О.
прокурора САВЧУКА В.В.
підсудного ОСОБА_2
розглянувши у відритому судовому
засіданні в місті Ямпіль
кримінальну справу про
обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя с.Тростянець
Ямпільського району Вінницької області, громадянина України, не працюючого, не
одруженого, освіта вища, раніше не судимого, на утриманні має двох дітей, інваліда 2 групи, за ч.1 ст.129 КК України,
Підсудний
ОСОБА_2 30.08.2007 року біля 16 години в
с.Тростянець Ямпільського району вінницької області зайшов на подвір'я до потерпілої ОСОБА_3, почав погрожувати їй
вбивством, а саме висловлювати дані погрози усно та завдати побоїв ОСОБА_3. З
метою довести свої наміри щодо погрози, взяв руками останню за шию та почав
душити її, чим спричинив тілесні ушкодження, які згідно із висновком експерта
відносяться до легких тілесних ушкоджень.
в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 вину в скоєному визнав та суду пояснив,
що дійсно 30.08.2007 року біля 16 години зайшов на подвір'я до ОСОБА_3, між
ними виникла сварка, він хотів налякати ОСОБА_3., взяв руками її за шию та
почав душити її. В скоєному розкаявся, пояснив, що у нього на утриманні є двоє
дітей, дружина із ними не проживає, дітьми не цікавиться, він є інвалідом 2
групи. Просив суд його суворо не карати.
Допитана в судовому засіданні
потерпіла ОСОБА_3. суду пояснила, що
вона проживає в с.Тростянець Ямпільського району Вінницької області у власному
будинку. Неподалік її будинку проживає ОСОБА_2,
якого вона знає протягом багатьох років і він є її родичем. Потерпіла
перебуває в неприязних стосунках із ОСОБА_2, так як останній її постійно
ображає непристойними словами. 30.08.2008 року біля 16 години підсудний зайшов
на її подвір'я і сказав, що її давно
пора вбити, обхопив її своїми руками за шию та почав її душити,
внаслідок чого вона реально стала побоюватися за своє життя. Так як ОСОБА_2 був
агресивний та міг свої наміри довести до кінця, вона почала кричати та кликати на допомогу. Даний інцидент
продовжувався декілька хвилин, після чого ОСОБА_2 вийшов з її подвір'я та пішов
в невідомому напрямку. Претензій до підсудного у неї немає, при обранні
підсудному міри покарання посилається на розсуд суду.
Із показань свідка ОСОБА_4, даних у
ході досудового слідства та оголошених судом (а.с.13), встановлено, що ОСОБА_2
та ОСОБА_3. є її сусідами та перебувають в неприязних стосунках. 30.08.2008
року біля 16 години вона поралась по господарству на своєму подвір'ї і в цей
час почула жіночий крик. ОСОБА_4 вийшла на крик на вулицю, щоб дізнатися що
трапилось і в цей час побачила на вулиці потерпілу ОСОБА_3., яка стояла на
вулиці і волосся на голові у неї було хаотично розміщене. ОСОБА_2 в цей час
ішов на подвір'я своєї матері. На вулиці нікого не було. Коли ОСОБА_4 запитала
ОСОБА_3., що трапилось то остання тривожно повідомила, що її вбивають. Дана розмова проходила на
повного визнання своєї вини, показань потерпілої та свідка, винність підсудного ОСОБА_2 підтверджена
доказами, які зібрані в ході досудового слідства, а саме: заявою про злочин (а.с.2), Актом
судово-медичного огляду (а.с.7), висновком експерта (а.с.36-37), висновком
судово-психіатричної експертизи підсудного (а.с.40-42), які не суперечать один
одному щодо фактичних обставин і підтверджують вину підсудного у повному
всі зібрані докази в їх сукупності, суд знаходить вину підсудного встановленою,
а його дії кваліфікує за ч.1 ст.129 КК України, тобто погроза вбивством
потерпілій ОСОБА_3. за реальних підстав побоюватися здійснення цієї погрози.
При призначенні підсудному міри покарання, суд враховує характер та ступінь
суспільної небезпеки скоєного, так і особу підсудного, який вперше притягується
до кримінальної відповідальності, усвідомив свою вину, розкаявся у скоєному, є
інвалідом другої групи, на утриманні має двох дітей - малолітнього сина
ОСОБА_5, 1996 року народження та повнолітню доньку ОСОБА_6, 1988 року
народження, яка продовжує навчання. Вказані обставини суд відносить до обставин, які пом'якшують
винність підсудного і суттєво знижують ступінь його суспільної небезпеки.
Оскільки досудовим слідством обставин, які обтяжують покарання підсудному не
встановлено, а тому суд вважає такі обставини відсутніми.
При обранні міри покарання
підсудному, враховуючи усі обставини, які пом'якшують покарання та суттєво
знижують ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу винного, суд має підстави застосувати ст.69 ч.1 КК України та призначити
більш м'яке покарання, не зазначене в санкції статті за цей злочин і
обрати міру покарання у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподаткованих
мінімумів доходів громадян.
питання щодо міри запобіжного заходу
підсудному
до вступу вироку в законну силу, суд не має підстав для її зміни чи скасування,
а тому вважає необхідним міру запобіжного заходу
до вступу вироку в законну силу залишити попередню -
підписку про невиїзд.
Керуючись ст.323,324 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_2 визнати винним за ч.1 ст.129 КК України, із
застосуванням ст.69 ч.1 КК України призначити йому покарання у
виді штрафу у розмірі
30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто, у сумі 510 гривень.
Міру запобіжного заходу засудженому
ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити попередню - підписку про
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області протягом
п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Головуючий А.Г.Любинецька-Онілова