АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/528/2015 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

16 лютого 2015 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_2 , перевіривши у кримінальному провадженні № 0003111 апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від

26 грудня 2014 року стосовно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8

в с т а н о в и в:

Вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 26 грудня 2014 року ОСОБА_3 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
Цим же вироком засуджені за ч. 2 ст. 186 КК України ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , кожний до покарання у виді позбавлення волі на строк

4 роки 6 місяців.

Цим же вироком ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та на нього покладені обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Судом вирішено питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні.

На зазначений вирок суду першої інстанції апеляційні скарги подані: обвинуваченим ОСОБА_3 07 січня 2015 року, обвинуваченим ОСОБА_4

08 січня 2015 року, прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_5 19 січня 2015 року, захисником ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3

28 січня 2015 року.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 надійшло до суду апеляційної інстанції 05 лютого 2015 року.

Вивчивши апеляційні скарги учасників судового провадження, вважаю, що вони не відповідають в повному обсязі вимогам ст. 396 КПК України.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 396 КПК України в апеляційній скарзі зазначаються:

1) найменування суду апеляційної інстанції;

2) прізвище, ім`я та по батькові (найменування), місце проживання (перебування) особи, яка подає апеляційну скаргу, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо такі є;

3) судове рішення, яке оскаржується, і назва суду, який його ухвалив;

4) вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення;

5) клопотання особи, яка подає апеляційну скаргу, про дослідження доказів;

6) перелік матеріалів, які додаються.

Таким чином, за змістом положень кримінального процесуального закону апеляційна скарга повинна містити прохання апелянта, сформульоване з урахуванням того, які рішення суд апеляційної інстанції вправі ухвалити за результатами розгляду та узгоджуватися з положеннями ст.ст. 404, 409 414, 420 421 КПК України, а також вказівку на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного рішення і доводи на підтвердження такої позиції.

Також вимогами ч. 5 ст. 396 КПК України передбачено, що апеляційна скарга підписується особою, яка її подає. Якщо апеляційну скаргу подає захисник, представник потерпілого, то до неї додаються оформленні належним чином документи, що підтверджують його повноваження відповідно до вимог цього Кодексу.

Крім того, положеннями ч. 6 ст. 396 КПК України передбачено, що до апеляційної скарги та доданих до неї письмових матеріалів надаються копії в кількості, необхідній для їх надіслання сторонам кримінального провадження та іншим учасникам судового провадження, інтересів яких стосується апеляційна скарга. Цей обов`язок не поширюється на обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом або тримається під вартою.

В апеляційній скарзі з доповненнями обвинувачений ОСОБА_3 , посилаючись на невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, просить обвинувальний вирок щодо нього скасувати та виправдати його у зв`язку з недоведеністю вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Проте, зазначене прохання обвинуваченого ОСОБА_3 є неконкретним, оскільки воно сформульоване без урахування положень ст.ст. 407, 409 414, 417 КПК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право:
1) залишити вирок без змін;
2) змінити вирок;
3) скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок;
4) скасувати вирок і закрити кримінальне провадження;
5) скасувати вирок і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
При цьому, встановивши обставини, передбачені статтею 284 КПК України, зокрема, встановлення відсутності події кримінального правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК), встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК), не встановлення достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпання можливостей їх отримати (п.3 ч. 1 ст. 284 КПК), суд апеляційної інстанції згідно з приписами ст. 417 КПК України скасовує обвинувальний вирок і закриває кримінальне провадження.
Таким чином, апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_3 не відповідає вимогам п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_4 , посилаючись не невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, а також указуючи, що має місце порушення вимог ст.ст. 410, 411, 412, 413, 414 КПК України, просить скасувати вирок суду першої інстанції від 26 грудня 2014 року та призначити новий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду.

У відповідності до приписів ст. 415 КПК України підставами для призначення нового розгляду в суді першої інстанції є встановлення порушень, передбачених пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини 2 статті 412 цього Кодексу; якщо в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які очевидно викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; якщо судове рішення ухвалено чи підписано не тим складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Проте, в апеляційній скарзі обвинувачений не указує підстави, передбачені ст. 415 КПК України, для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, не дивлячись на те, що фактично він лише стверджує, що всі докази, досліджені в суді, не доводять його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Не наводить апелянт і жодних доводів на підтвердження того, що судовий розгляд був неповним (ст. 410 КПК України), суд допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України), має місце неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України), призначене судом покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого (ст. 414 КПК України), тобто загальне посилання в апеляційній скарзі на порушення зазначених норм закону, не містить аргументів на підтвердження такої позиції.

Таким чином, прохання обвинуваченого ОСОБА_4 не узгоджується з доводами, викладеними в мотивувальній частині апеляційної скарги, та фактично не містить обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення з огляду на його прохання про призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

В апеляційній скарзі прокурор, стверджуючи, що вирок суду підлягає скасуванню в частині призначеного ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покарання у зв`язку з його невідповідністю тяжкості кримінального правопорушення та особі кожного обвинуваченого, не вказав у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення в частині застосування щодо ОСОБА_8 положень ст.ст. 76, 76 КК України, тобто не навів жодних аргументів, які б свідчили про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, зокрема, вимог ст. 75 КК України, а відтак і не виконав приписів п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України.

Що стосується апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 , то зазначена скарга подана захисником без дотримання вимог ч. 2, ч. 5 та ч. 6 ст. 396 КПК України.
Так, в апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 , посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, просить обвинувальний вирок щодо

ОСОБА_3 , яким він визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та йому визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, скасувати повністю; ухвалити щодо ОСОБА_3 виправдувальний вирок у зв`язку з недоведеністю його вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Разом з тим, захисник, висуваючи в апеляційній скарзі прохання про ухвалення судом апеляційної інстанції свого вироку, не звернув увагу на повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на вирок, передбачені ст. 407 КПК України, відповідно до яких, у результаті розгляду апеляційних скарг на вироки суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити вирок без змін або змінити вирок; скасувати вирок повністю або частково та ухвалити новий вирок; скасувати вирок і закрити кримінальне провадження; скасувати вирок і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, а також не врахував положень ст. 420 КПК України, якими визначені випадки, коли суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок та не прийняв до уваги приписи ст. 417 КПК України щодо повноважень суду апеляційної інстанції у разі встановлення обставин, передбачених ст. 284 КПК України.
Таким чином, висловлене захисником в апеляційній скарзі прохання суперечить змісту закону, а тому його апеляційна скарга є такою, що не відповідає вимогам

ст. 396 КПК України.
Крім того, у відповідності до положень ч. 5 ст. 396 КПК України, якщо апеляційну скаргу подає захисник, то до неї додаються оформлені належним чином документи, що підтверджують його повноваження відповідно до вимог цього Кодексу.
При цьому повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні, згідно з ч. 1 ст. 50 КПК України, підтверджуються:
1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю;

2) ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Між тим, до апеляційної скарги захисник ОСОБА_6 долучив лише договір про надання правової допомоги, тобто не усі, визначені кримінальним процесуальним законом, документи, що підтверджують його повноваження.
Крім того, згідно з приписами ч. 6 ст. 396 КПК України, до апеляційної скарги та доданих до неї письмових матеріалів надаються копії в кількості, необхідній для їх надіслання сторонам кримінального провадження та іншим учасникам судового провадження, інтересів яких стосується апеляційна скарга.
Цих вимог закону захисник не виконав, оскільки надав лише 8 копій апеляційної скарги, а вони мають надсилатися прокурору, потерпілому ОСОБА_10 , чотирьом обвинуваченим, а також захисникам ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Враховуючи, що виявлені недоліки апеляційних скарг обвинувачених, захисника та прокурора перешкоджають розгляду кримінального провадження судом апеляційної інстанції, усі подані учасниками судового провадження апеляційні скарги підлягають залишенню без руху з наданням десятиденного строку для усунення вищенаведених недоліків та роз`ясненням обвинуваченим, захиснику та прокурору, що відповідно до ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Керуючись ст. ст. 396, 399 КПК України, суддя-доповідач,

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 26 грудня 2014 року у кримінальному провадженні № 0003111 стосовно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків кожної апеляційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали, протягом десяти днів з дня отримання ухвали.

Роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , захиснику ОСОБА_6 та прокурору ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається особі, яка її подала, якщо вона не усунула недоліки апеляційної скарги, котру залишено без руху, в установлений строк.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду м. Києва -

доповідач по справі ОСОБА_2