Справа № 520/5357/15-к
Провадження № 1-кп/520/319/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.05.2015 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщені суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001361, внесене до ЄРДР 23.03.2015р., за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Одеси, українець, громадянин України, який має не повну середню освіту, не одружений, офіційно не працює, маєна утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо якої встановлена опіка з боку бабусі ОСОБА_4 , раніше судимий:

18.09.2006 року Приморським районним судом м.Одеси за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнений від призначеного покарання з випробуванням, іспитовий строк 2 роки,

17.03.2008 року Приморським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України приєднано 1 рік 1 місяць позбавлення волі невідбутого за попереднім вироком, остаточно до відбування 3 роки 1 місяць позбавлення волі, звільнився з місць позбавлення волі умовно-достроково на підставі постанови Малиновського р/с м.Одеси від 28.05.2009р., невідбутий строк 8 місяців 19 днів,

12.03.2012 Київським районним судом м.Одеси за ч.1 ст.263 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнений від призначеного покарання з випробуванням, іспитовий строк 1 рік, постановою Київського р/с м.Одеси від 11.9.2012 вирок переглянуто і на підставі ст.78 ч.2 КК України, ст.ст.408-2, 411 КПК України, ст.166 ч.2 КВК України направлений до місця позбавлення волі строком на 2 роки, звільнився 30.5.2014р. за ухвалою Малиновського р/с м.Одеси від 22.5.2014р. на підставі ст.7 Закону України Про амністію у 2014 році від 08.04.2014р.,

зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора прокуратури Київського району м.Одеси ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
У середині січня 2015 року, у вечірній час, точні дата та час слідством не встановлені, ОСОБА_6 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля парадної будинку АДРЕСА_2 , переслідуючи умисел, який виник раптово, збагатитися за рахунок чужого майна, підійшов до ОСОБА_7 , і відкрито, шляхом ривка, викрав належне їй майно, а саме: мобільний телефон марки Нокіа-112 зі стартовим пакетом мобільного оператора "МТС", загальною вартістю 550 гривень, чим спричинив потерпілій матеріальні збитки на вказану суму. У подальшому, ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення звик, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Вказані умисні дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Наведене обвинувачення підтверджується наступними доказами, безпосередньо дослідженими судом у судовому засіданні.

Так, обвинувачений ОСОБА_6 вину у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, визнав повністю, щиро покаявся та показав, що він в середині січня 2015 року, у вечірній час, точну дату і час він не пам`ятає, біля парадної будинку №157 по вул.Люстдорфська дорога в м.Одесі зустрів свою сусідку по дому ОСОБА_7 , яка вживала алкогольні напої з двома незнайомими йому чоловіками. Він приєднався до них і почав разом з ними вживати алкогольні напої. Через деякий час він побачив в руках ОСОБА_7 мобільний телефон, який раптово вирішив викрасти, щоб продати, а виручені кошти витратити на власні потреби. Він підійшов до ОСОБА_7 і ривком з її руки вихватив телефон, після чого пішов геть. Його ніхто не переслідував і не кликав. На вулиці він зустрів свого знайомого ОСОБА_8 , якому запропонував на його паспорт здати в ломбард телефон, оскільки свого паспорту у нього не було, приховавши від нього, що телефон крадений. ОСОБА_8 здав телефон в ломбард, розташований на перетинанні вулиць Ак.Корольова і Левітана в м.Одесі, а виручені кошти (суму не пам`ятає) повернув йому, які він, ОСОБА_6 , витратив на власні потреби. В завершення обвинувачений показав, що через деякий час він звернувся до міліції із зізнанням про вчинений злочин. Вартість викраденого телефону та його модель він не заперечує.

Вина ОСОБА_6 у вчиненому, крім його зізнання та показань, підтверджується також іншими доказами, щодо допустимості яких у суду не має жодного сумніву:

- показаннями свідка ОСОБА_8 , який показав, що в середині січня 2015 року, у вечірній час, точну дату і час він не пам`ятає, він на вулиці зустрів знайомого ОСОБА_6 , який був на підпитку. ОСОБА_6 попросив його закласти в ломбард мобільний телефон Нокіа, цифри моделі не пам`ятає, оскільки йому потрібні були гроші, а документів у нього з собою не було. Він погодився і вони вдвох спрямували до найближчого ломбарду, який розташований на перетинанні вулиць Ак.Корольова і Левітана в м.Одесі, де він на свій паспорт заклав мобільний телефон. Виручені кошти, суму він не пам`ятає, повністю віддав ОСОБА_6 . Після цього вони розпрощалися. Про те, що телефон був викраденим, ОСОБА_6 йому не повідомив. Вже під час досудового розслідування ОСОБА_6 зізнався йому, що викрав цей телефон у ОСОБА_7 , з якою він, ОСОБА_8 , також знайомий.

- довідкою з ПТ Ломбард Онікс Анохіна, ОСОБА_9 , про те, що на підставі договору фінансового кредиту №1955 від 15.01.2015р. ОСОБА_8 видано за мобільний телефон Нокіа-112 позику у розмірі 100 грн. на період з 15 по 25 січня 2015 року. В подальшому на телефон було звернуто стягнення та він був реалізований.

Судом згідно ч.3 ст.349 КПК України на підставі відсутності заперечень з боку прокурора та обвинуваченого було визнано недоцільним дослідження інших доказів, що є у справі, відносно фактичних обставин умисного відкритого викрадення ОСОБА_6 мобільного телефону ОСОБА_7 , вчиненого повторно, які правильно розуміються учасниками судового провадження та ніким не оспорюються.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує обставиною, яка обтяжує покарання, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання ОСОБА_6 суд враховує обставинами, які суттєво пом`якшують покарання, повне визнання ним вини і щире каяття у вчиненому, з`явлення із зізнанням, відшкодування потерпілій заподіяної шкоди. Крім того, суд враховує, що ОСОБА_6 виховувався без батька лише матір`ю, позитивно характеризується по місцю проживання, у нього померла дружина, він має на утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо якої розпорядженням Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 10.10.2006р. №1176 встановлена опіка бабусі ОСОБА_4 . Суд також приймає до уваги, що ОСОБА_4 в місцях ув`язнення отримав спеціальність столяру будівельного третього розряду, активно шукає роботу, а потерпіла, яка не має матеріальних претензій до обвинуваченого, не наполягає на його суворому покаранні.

Наведені данні про особу винного з урахуванням характеру, тривалості, обставин і ступеня тяжкості вчиненого злочину, наявність у ОСОБА_6 реєстрації і постійного місця проживання, сімейних зв`язків та обов`язків, та наявності кількох пом`якшуючих обставин, дають суду всі підстави вважати, що він за вчинений злочин не потребує обов`язкової ізоляції від суспільства, а його виправлення можливе без відбування ним покарання. Тому ОСОБА_6 може бути звільнено на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням під контролем органів пенітенціарної служби України.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.369-370, 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п.2, 3, 4 ст.76 КК України, а саме, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту, скасувати.

На вирок учасниками кримінального провадження може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1