АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_7 , представника потерпілої ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 10 квітня 2015 року,

за участю прокурора - ОСОБА_9 ,

особи, яка подала скаргу, - ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 10 квітня 2015 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 , представника потерпілої ОСОБА_8 , в частині скасування постанови слідчого Дарницького РУ ГУМВС України ОСОБА_10 від 2 березня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0001993.

Ухвала мотивована тим, що під час досудового розслідування слідчим допитано усіх учасників події, свідків, витребувано та досліджено усі докази, проведено експертизу, на підставі чого прийнято обґрунтоване та об`єктивне рішення в частині закриття кримінального провадження.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, представник потерпілої ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та направити матеріали кримінального провадження для проведення досудового розслідування.

На обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає про те, що викладені слідчим у постанові відомості не відповідають фактичним обставинам справи, досудове розслідування проведено не повно та не об`єктивно, що, однак, залишилося поза увагою слідчого судді при постановленні ухвали.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника потерпілої ОСОБА_8 ОСОБА_7 на підтримання доводів викладених в апеляційній скарзі, прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, а тому просив залишити її без змін, дослідивши матеріали судового провадження та матеріали закритого кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, крім іншого, у разі, якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення, або встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення. Під час кримінального провадження слідчий, згідно з вимогами ч. 2 ст. 9 КПК України, зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Закриття кримінального провадження є однією з форм закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про його закриття можливе лише після об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження.

Згідно приписів ч. 3 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий приймає постанову, мотивувальна частина якої, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття такого рішення, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам встановленим в ході досудового розслідування, зокрема, в постанові має бути викладена суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та результати перевірки, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Проте, дані вимоги кримінального процесуального закону при прийнятті процесуального рішення про закриття кримінального провадження за заявою ОСОБА_8 слідчим в повному обсязі не дотримано.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження № 0001993, фактично підставами його закриття за відсутністю в діях ОСОБА_11 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, став висновок судової автотехнічної експертизи № 109 а/т від 8 квітня 2013 року, відповідно до якого, якщо водію автобуса д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_11 в дійсності було створено небезпеку для руху і відповідно до цього він застосував гальмування, то в даній дорожній обстановці у його діях не вбачається невідповідностей Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору мають відношення до заподіяння потерпілій ОСОБА_8 тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, а також показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 згідно яких, при під`їзді автобуса під керуванням ОСОБА_11 до перехрестя вул. Драгоманова та А. Ахматової, його «підрізав» невстановлений автомобіль, який з другої полоси руху здійснив поворот праворуч, внаслідок чого водій автобуса з метою уникнення зіткнення здійснив екстрене гальмування, що в свою чергу призвело до падіння пасажирів, а у відношенні потерпілої - до заподіяння їй тілесних ушкоджень.

Проте, вказаний висновок автотехнічної експертизи носить вірогідний характер та зроблений без надання слідчим вихідних даних отриманих в ході проведення слідчого експерименту з ОСОБА_11 , де він зазначав не тільки про різні швидкості автобуса та автомобіля «Деу Ланос», а й відстань до перехрестя коли автомобілі порівнялись перебуваючи в різних смугах руху, а також обставини маневру невстановленого транспортного засобу (а. с. 176-180).

З огляду на наведене, вказаний висновок автотехнічної експертизи не можна визнати об`єктивним та науково обґрунтованим, оскільки дослідження проведене без урахування фактичних обставинах дорожньо-транспортної пригоди, в тому числі без перевірки тверджень потерпілої ОСОБА_8 про виникнення пригоди внаслідок неуважності водія ОСОБА_11 .

Крім того, не перевірені слідчим і показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 щодо обставин ДТП з огляду на місце їх знаходження в автобусі та можливості об`єктивно бачити дорожню обстановку.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчим неповно та не всебічно досліджені обставини дорожньо-транспортної пригоди, що призвело до передчасного висновку про відсутність в діях ОСОБА_11 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та до безпідставного закриття кримінального провадження.

Вказані обставини залишились поза увагою суду першої інстанції, а тому ухвала слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 10 квітня 2015 року підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали, якою слід частково задовольнити скаргу ОСОБА_7 про скасування постанови старшого слідчого слідчого відділу Дарницького РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_10 від 2 березня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0001993, з направленням матеріалів кримінального провадження для проведення досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 404, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 представника потерпілої ОСОБА_8 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 10 квітня 2015 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 представника потерпілої ОСОБА_8 , в частині скасування постанови слідчого Дарницького РУ ГУМВС України ОСОБА_10 від 2 березня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0001993, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу представника потерпілої ОСОБА_7 задовольнити, постанову слідчого Дарницького РУ ГУМВС України ОСОБА_10 від 2 березня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0001993 скасувати. Направити матеріали кримінального провадження № 0001993 в Дарницьке РУ ГУМВС України в м. Києві для проведення досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

[1]Справа № 11сс/796/1050/2015

Категорія КПК України: ч. 2 ст. 309
Слідчий суддя: ОСОБА_16
Доповідач: ОСОБА_1