Справа № 0603/2663/12
Провадження № 4/0603/73/12
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.04.2012 року Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Вдовиченко Т.М., з участю секретаря Вольницької Е.А., прокурора Шпірука М.В., захисника ОСОБА_1, ст. слідчого СВ Бердичівського МВ ОСОБА_2, розглянувши подання про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту підозрюваному ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю ІНФОРМАЦІЯ_2, українцю, громадянину України, маючому середню освіту, розлученому, непрацюючому, прож. ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованому за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимому : 1) Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області 19.03.2008 року за ч.2 ст.289 КК України до 4 років позбавлення волі без конфіскації майна; 2) 04.09.2008 року Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області за ст. ст. 185 ч.2,71 КК України на 4 роки позбавлення волі; 3) 28.03.2012 року Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років 6 місяців 3 днів позбавлення волі з конфіскацією майна, який підозрюється у скоєнні злочину передбаченому за ч.2 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Органами досудового слідства ОСОБА_3 підозрюється в скоєнні злочину передбаченому ч.2 ст. 289 КК України, оскільки 08.04.2012 року з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, невстановленим слідством шляхом , проник до автомобіля „ВАЗ 2106, вартістю приблизно 20 000 грн., державний номер НОМЕР_1, належний ОСОБА_4, що знаходився біля будинку № 53 по вул. Леніна м. Бердичеві, та завів двигун автомобіля і незаконно заволодів даним транспортним засобом.

В поданні ставиться питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу взяття під варту з тих підстав, що ОСОБА_3 на шлях виправлення не став, злочин вчинив в короткий проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі , не має постійних джерел прибутку, скоїв корисливий злочин , передбачений ч.2 ст. 289 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк більше пяти років, що дає підстави слідству вважати, що перебуваючи на свободі може продовжувати займатись злочинною діяльністю та ухилятися від слідства та суду, перешкоджати встановленню істини у кримінальній справі.

Слідчим та прокурором подання підтримано як підставне.

Підозрюваний щодо обрання запобіжного заходу заперечив . Ствердив, що ніякого злочину не скоював. 28 березня 2012 року був звільнений з під варти в залі судового засідання, бажав влаштуватися на роботу, однак його затримали за підозрою у скоєні злочину, хоча він був дома з жінкою та дітьми. Має на утриманні одну дитину, яка є інвалідом.

Адвокат ОСОБА_1 щодо обрання запобіжного заходу також заперечила з тих підстав, що органами досудового слідства не надано жодного доказу, що підозрюваний ОСОБА_3 перебуваючи на свободі має намір продовжувати злочинну діяльність, а також ухилятися від слідства та суду , перешкоджати встановленню істини у кримінальній справі.

Судом встановлено, що 12.04.2012 року ОСОБА_3 був затриманий по підозрі у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

13 квітня 2012 року Бердичівським міськрайоним судом винесено постанову про продовження строку затримання підозрюваному до десяти діб.

Відповідно до Постанови Пленуму Верхового суду України „ Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства № 4 від 25 квітня 2003 року ( з наступними змінами та доповненнями ) при розгляді подання про взяття під варту суд не вправі досліджувати докази, давати їм оцінку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини підозрюваного, обвинуваченого, розглядати й вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінальної справи по суті.

Як передбачено ч.1 ст. 148 КПК України запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого з метою запобігти спробам ухилитися від дізнання, слідства або суду, перешкодити встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.

Згідно зазначеної вище Постанови Пленуму Верхового суду України № 4 від 25 квітня 2003 року при розгляді подання про взяття під варту досліджуються також обставини, які відповідно до ст. 150 КПК України мають бути враховані при обранні запобіжного заходу : вік підозрюваного, обвинуваченого, стан здоровя, сімейний і матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання. Зясовуються дані про попередні судимості, соціальні звязки особи, її схильності, спосіб життя, поведінку під час провадження в цій або іншій кримінальній справі ( чи не ухилялася раніше особа від слідства , суду або виконання судових рішень , чи не вчинювала злочини проти правосуддя).

Дослідженню підлягають і відомості , що вказують на існування факторів, обставин чи моральних цінностей, які можуть свідчити про те, що підозрюваний , обвинувачений, перебуваючи на волі, не порушуватиме покладених на нього процесуальних обовязків та не займатиметься злочинною діяльністю.

Відповідно до ч.1 ст. 155 КПК України взяття під варту, як запобіжний захід може бути застосовано у справах про злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ст. 149 КПК України суд вільний у виборі виду запобіжного заходу, але має обрати такий, що забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного чи обвинуваченого та виконання ним процесуальних рішень.

Вивчивши матеріали кримінальної справи, заслухавши думку прокурора, захисника, суд вважає подання слідчого підставним і таким, що підлягає задоволенню, оскільки підозрюваний ОСОБА_3 будучи раніше судимим, за аналогічні злочини, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, у короткий проміжок часу, після звільнення з під варти в залі судового засідання, скоїв корисливий злочин, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк більше пяти років, на даний час ніде не працює, власних джерел до існування не має, тому є всі підстави вважати, що ОСОБА_3 перебуваючи на волі може продовжувати злочинну діяльність, ухилятись від слідства і суду, а більш мякі запобіжні заходи не можуть забезпечити його належної процесуальної поведінки.

Що стосується утримання малолітньої дитини, ОСОБА_5, 1999 року , батьком якого є підозрюваний , яка є інвалідом , то на даний час ОСОБА_3 є особою яка не має постійного місця роботи, а отже матеріально родину не утримує, протягом тривалого часу він перебував під вартою, дитину матеріально також не забезпечував.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 148,149, 150, 155, 165, 165-2 КПК України, Постановою Пленуму Верхового суду України „ Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства № 4 від 25 квітня 2003 року, з наступними змінами, суд, -

П о с т а н о в и в :

Обрати підозрюваному ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, запобіжний захід взяття під варту, про що оголосити йому під розписку.

Виконання постанови покласти на Бердичівський МВ УМВС України в Житомирській області.

На постанову може бути подана апеляція до Апеляційного суду Житомирської області протягом 3-х діб з дня її винесення. Подача апеляції не зупиняє виконання постанови.

Суддя