Справа №: 1-216/10
ВИРОК

Іменем України

"28" квітня 2010 р. О лександрійський міськрайонний суд

Кіровоградської області

в складі: головуючого судді Ковальової О.Б.

при секретарі - Спіциній О.П.,

за участю прокурора - Петрова І.М.

захисника - адвоката ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлученого, маючого на утриманні сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, військовозобовязаного, не працюючого, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_6, не судимого:

- у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України;

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 04.07.2008 року спричинив ОСОБА_4 необережне тяжке тілесне ушкодження, при наступних обставинах:

Так, він 04.07.2008 року близько 12.00 год., перебуваючи біля магазину «Наш край» , який розташований по вул. 6-го Грудя,139 м. Олександрії, на ґрунті особистих неприязнених стосунків, під час сварки, яка переросла в бійку наніс потерпілому ОСОБА_4 декілька ударів кулаком в область обличчя. Від отриманих ударів останній впав на асфальт, вдарившись головою об бордюр, в результаті чого отримав тілесні ушкодження у вигляді рани правої надбрівної області, забій головного мозку 2 ступеню, які потягли за собою стійкий розлад у вигляді моторної афазії (неможливість вільно розмовляти), правостороннього геміпарезу (неможливість повноцінно активно діяти правими кінцівками), які згідно висновку судово медичної експертизи№ 114 від 16.02.2010 року, викликали розлад здоровя, поєднаний зі стійкою втратою працездатності в кількості більш ніж 33 відсотка та відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Підсудний вину визнав частково, пояснивши, що не мав умислу на спричинення таких тяжких наслідків у потерпілого. В той день він випадково зустрів потерпілого і у них виникла сварка на ґрунті того, що його дружина допускала подружню невірність з потерпілим, про що йому було відомо. Потім між ними завязалася невелика бійка в ході якої він згарячу наніс декілька ударів потерпілому в область тулуба, десь в область плечей. Відійшов трохи в сторону та в цей час до нього підійшов ОСОБА_5, який наніс йому пару раз удари кулаком в обличчя. А коли він оглянувся, то побачив, що ОСОБА_4 лежав на правому боці головою біля бордюру. Він розвернувся та пішов додому.

Крім часткового визнання підсудним своєї вини, його вина підтверджується також:

- поясненнями представника потерпілого, яка пояснила, що потерпілий є її батьком, який вже 2 роки зустрічався з ОСОБА_6. Десь за 6 місяців перед тим, як все це сталося, було таке, що підсудний побив її батька, але в міліцію батько не звертався. Обставини отримання тілесних ушкоджень її батьком, вона знає зі слів інших осіб, сама свідком цієї події не була. Зі слів ОСОБА_5 їй відомо, що коли він вийшов з магазину, то побачив, що ОСОБА_2 бився з її батьком і її батько впав від удару підсудного. ОСОБА_5 підбіг до них, щоб їх розборонити, але батько в цей час лежав вже на землі.

- поясненнями свідка ОСОБА_6, яка пояснила, що вона на той час була в шлюбі з підсудним та проживала в гуртожитку, а з потерпілим дійсно були коханцями. Всіх обставин тієї події не памятає, так як перебувала в нетверезому стані, оскільки перед тим, як це все сталося потерпілий приїхав з Києва, де працював. А тому вони з ним зустрілися в квартирі, куди він її на той час запросив та всю ніч вона знаходилась з ОСОБА_4. Розійшлись вони десь в 08.00 год. ранку, тому що в неї повинні були зробити ремонт, а потерпілий пішов на якусь роботу. При цьому ввечері та вночі вони вживали спиртні напої. Десь після обіду вона йому зателефонувала, але він їй не відповідав. Про обставини тієї події їй розповів ОСОБА_5, а підсудний лише їй казав, що була бійка між ним та потерпілим та те, що потерпілий від його удару впав. Детально про те, що там сталося ОСОБА_6 їй не розповідав. В ході досудового слідства оговорила підсудного, бо на той час у неї були дуже погані стосунки з ним.

- поясненнями свідка ОСОБА_5, який підтвердив той факт, що з потерпілим в той день йшли по вул.6-го Грудня з центру міста. Біля ринку, який розташований по даній вулиці, він відстав від ОСОБА_7, щоб купити цигарки. Коли підійшов до магазину «Наш край», то побачив, що його товариш лежить на землі на правому боці виском на бетонному бордюрі, а підсудний наносив йому удар ногою в область тулуба, він казав підсудному, щоб відійшов від потерпілого. Там на місці випадково був лікар ОСОБА_8, який і викликав швидку допомогу;

- показами свідка ОСОБА_8, який пояснив, що працює лікарем і в той час вийшов з магазину і побачив скупчення людей. Коли підійшов туди, то побачив потерпілого, який лежав на боці на правій стороні. Там випадково проїжджала швидка допомога, а тому він її зупинив та допоміг погрузити потерпілого в неї.

- протоколом відтворення обстановки та обставин події від 16.02.2010 року та фототаблицею до нього, звідки вбачається, що в присутності понятих, судово медичного експерта, ОСОБА_2 розповів та показав яким чином він 04.07.2008 року наніс два удари кулаком лівої руки в праву частину обличчя ОСОБА_4 Від отриманих ударів ОСОБА_4 впав на асфальтне покриття, а при падінні ударився головою об бордюр (а.с.41-44);

- висновком судово медичної експертизи № 114 від 16.02.2010 року згідно якого у ОСОБА_4 мали місце тілесні ушкодження у вигляді: черепно мозкової травми: рана правої надбрівної області, забій головного мозку 2 ступеню, які потягли за собою стійкі розлади у вигляді моторної афазії (неможливість вільно розмовляти), правостороннього геміпарезу (неможливість повноцінно активно діяти правими кінцівками). Вказані ушкодження могли виникнути від дії тупого твердого предмету та у своїй сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як ті що викликали стійку втрату загальної працездатності в кількості більш ніж 33%.

Обставини, викладені ОСОБА_2 в протоколі ВООП можуть пояснювати механізм виникнення ушкоджень у ОСОБА_4, оскільки він вказує на спричинення травматичних дій в область обличчя потерпілого і вказує на наступне його падіння з ударом головою об бордюр.

В протоколі ВООП за участю ОСОБА_9, свідок категорично не вказує на те, що особисто бачив факт спричинення травматичної дії в область голови потерпілого, а тому викладені ним обставини не пояснюють механізм виникнення ушкоджень у потерпілого. Однак свідок припускає, що потерпілий міг вдаритись головою об бордюр. Дане припущення може пояснювати механізм виникнення ушкоджень у потерпілого (а.с.46-50).

Аналізуючи фактичні обставини справи та перевіривши повно та всебічно докази, суд вважає, що дії підсудного необхідно перекваліфікувати з ч.1 ст.121 КК на ст.128 КК України, як необережне тяжке тілесне ушкодження, оскільки під час бійки з потерпілим, ОСОБА_2 наносячи удари потерпілому в обличчя, не передбачав можливості спричинення таких тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_4, хоча повинен був і міг передбачити, що потерпілий може впасти і отримати травму внаслідок удару головою об бордюр.

Як вбачається з висновків судово медичної експертизи, спричинення тяжких тілесних ушкоджень могло статися за обставин, про які свідчить сам підсудний та які припускає свідок ОСОБА_9, а тому у суду не має підстав вважати, що підсудний умисно наніс тяжкі тілесні ушкодження потерпілому.

Суд приймає до уваги показання підсудного, які він давав в ході досудового слідства, де він повно та детально розповів, яким чином було вчинено даний злочин та при проведенні відтворення обстановки та обставин події він також підтвердив свої показання, які він давав в якості підозрюваного (а.с.32) та обвинуваченого (а.с.66) та на місці, в присутності судово медичного експерта розповів та показав, як він заподіяв тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_4.

Згідно висновку судово медичної експертизи, тілесні ушкодження, виявлені при судово медичному досліджені, могли утворитися при обставинах вказаних ОСОБА_2 під час відтворення обстановки та обставин події 16.02.2010 року.

З врахуванням того, що дійсні причини, мотиви та обставини конфлікту між підсудним та потерпілим відомі тільки їм, але за станом здоровя потерпілий не памятає обставин того, що сталося, а підсудний в ході досудового слідства стверджував, що він наніс два удари кулаком лівої руки в праву частину обличчя ОСОБА_4, а той від отриманих ударів впав на асфальтне покриття, де при падінні ударився головою об бордюр, при цьому інших свідчень в цій частині по справі не встановлено, судово медичний експерт зазначив, що рана, яка була у потерпілого, могла виникнути, як від дії кулака так і при падінні потерпілого головою на бордюр, а також відповідно до положень ст.62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку про необережне нанесення підсудним потерпілому ОСОБА_4 тяжкого тілесного ушкодження.

Таким чином досліджуючи обєктивну сторону вчиненого підсудним щодо потерпілого злочину, суд виходив з усіх конкретних обставин справи, а тому дійшов висновку, що тяжкі тілесні ушкодження потерпілому були спричинені не умисними ударами в обличчя, а від падіння його головою на бордюр.

Покази підсудного дані в ході досудового слідства знаходяться в повній відповідності з іншими доказами, зокрема з даними протоколів слідчих дій по справі, з даними висновку судово медичної експертизи про характер та локалізацію заподіяних потерпілому тілесних ушкоджень. Суд приходить до висновку, що підсудний даючи показання в суді про те, що він наніс декілька ударів потерпілому в область тулуба, а не в обличчя, таким чином намагається зменшити ступінь відповідальності за скоєний злочин та ці показання суперечать сукупності досліджених доказів.

При призначенні покарання, суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, що злочин невеликої тяжкості, вчинений з необережності; особу підсудного, який не працює, вперше притягується до кримінальної відповідальності, на диспансерному обліку у лікаря нарколога не перебуває, що підтверджується довідкою від 09.04.2010 року, даних про те, що по місцю проживання на нього надходили скарги, до суду не надано, потерпілий та представник потерпілого на суворій мірі покарання не наполягають.

Активне сприяння розкриттю злочину в ході досудового слідства, суд визнає обставиною, яка пом'якшує покарання.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, суд вважає необхідним призначити йому міру покарання в виді обмеження волі.

При цьому суд вважає, що існують підстави для звільнення підсудного від призначеного покарання відповідно до ст.1 п.«в» Закону України "Про амністію" від 12.12.2008 р., який набрав чинності 26.12.2008 року, оскільки підсудний вчинив злочин до набрання чинності цим Законом, за даний злочин передбачено покарання менш суворе, ніж позбавлення волі, має неповнолітнього сина, що підтверджується свідоцтвом про народження та до кримінальної відповідальності раніше не притягувався.

Відповідно до ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, а тому цивільний позов заявлений прокурором м. Олександрії в інтересах міського лікувально - профілактичного закладу Міська лікарня №1 м. Олександрії про стягнення з ОСОБА_2 - 1695,75 грн. у відшкодування витрат на лікування потерпілого, який підсудний визнав повністю, підлягає задоволенню.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст., ст. 321-324 КПК України, суд, -

ПРИСУДИВ:

ОСОБА_2 - визнати винним за ст.128 КК України та призначити покарання - 2 (два) роки обмеження волі.

Звільнити засудженого від призначеного покарання відповідно до ст.1 п.«в» Закону України "Про амністію" від 12.12.2008 р., який набрав чинності 26.12.2008 року.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід засудженому залишити підписку про невиїзд.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь міського лікувально - профілактичного закладу Міська лікарня №1 м. Олександрії 1695 (одну тисячу шістсот девяносто пять)грн.75коп. у відшкодування витрат на лікування потерпілого.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Головуючий: