АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження №11-сс/790/908/14 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Справа № 623/2366/14-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст. 194 КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.08.2014 року
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и л а:
До Ізюмського міського районного суду Харківської області надійшло клопотання слідчого СВ Ізюмського МВ ГУМВС України в Харківській області майора міліції ОСОБА_9 , погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного за ч. 2 ст. 260 КК України ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорськ, Донецької області, громадянина України, українця, одруженого, не працюючого, з середньою освітою, раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
З таким рішенням не погодився ОСОБА_8 , який подав апеляційну скаргу обґрунтовуючи її не доведеністю підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, порушення з боку слідства його прав на захист, несвоєчасне повідомлення його про підозру, незаконне його затримання без оформлення процесуальних документів, фальсифікацію доказів, вважаючи, що його дії підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 263 КК України, і оскільки це є злочин середньої тяжкості, наполягає, що відносно нього можливо застосувати запобіжний захід у вигляді особистої поруки, так як він має постійне місце проживання, родину, позитивну характеристику.
Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не вказав, які саме ризики суд вважає доведеними і зазначає, що органом досудового слідства порушені вимоги територіальної підслідності.
Вислухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, захисника, яка підтримав апеляційну скаргу і вкзала що у зв`язку з недоведеністю підозри до ОСОБА_8 неможливо застосувати будь який запобіжний захід, вивчивши матеріали провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Відповідно до ухвали яка оскаржується, ОСОБА_8 підозрюється у тому, що на початку квітня 2014 року на території Донецької області України невстановленими особами, у тому числі невстановленою особою, яка назвалась ОСОБА_10 , для протиправного заволодіння території Донецької області і її утримання з метою незаконного змінення територіального устрою України насильницьким шляхом вирішення завдань громадсько-політичного характеру методами військових операцій, силової підтримки створених структур, що протиправно взяли на себе владні повноваження, придушення збройного та іншого організованого опору владі України, депортації населення Донецької області, встановлення режиму військового стану, знищення живої сили і матеріальних засобів збройних сил та правоохоронних органів України, а також скоєння інших тяжких і особливо тяжких кримінальних правопорушень, були створені непередбачені законом України збройні формування, які мають організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, дисципліну, та мають на озброєнні вогнепальну зброю, вибухівку, тяжке військове озброєння та військову техніку.
12 квітня 2014 року, ОСОБА_8 перебуваючи у м. Краматорськ Донецької області, добровільно прийшов до блокпосту, розташованого поблизу виконавчого комітету АДРЕСА_2 , та усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою участі у діяльності непередбаченого законами України збройного формування, назвавши свої анкетні дані увійшов до незаконного збройного формування, під командуванням ОСОБА_10 , протиправно отримавши у власне володіння вогнепальну зброю мисливську рушницю Иж-12, серійний номер № НОМЕР_1 , пістолет KWC Maiden Taiwan, серійний № НОМЕР_2 , пістолет RONM серії НОМЕР_3 , корпус гранати 103-83 T, запал до гранати серії 43 РТМ-2 № 583 5582, набої до вказаної зброї та посаду бійця.
Надалі, у період з початку травня 2014 року до середини червня 2014 року, ОСОБА_11 продовжуючи свої умисні протиправні дії у складі непередбаченого законом України збройного формування, виконуючи накази свого безпосереднього командира на ім`я ОСОБА_12 по пропускному режиму з вказаною зброєю на вищевказаному блокпості, приймав участь в бойових діях проти збройних сил України в зоні проведення Антитерористичної операції
Дії ОСОБА_8 та невстановлених осіб носили тривалий характер, а саме в період з середини травня 2014 року до середини червня 2014 року, та виразились у активній участі в діяльності непередбаченого законами України збройного формування, що супроводжувались здійсненням пропускного режиму, насильством над особами, захопленнями будівель, вчиненням та подоланням опору представників влади із застосуванням снайперської гвинтівки.
З вивчених апеляційним судом матеріалів вбачається, що ОСОБА_8 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, тобто участь у діяльності не передбачених законами України збройних формуваннях.
30.07.2014 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 260 КК України.
Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_8 свою визнав.
Про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 вказаного кримінального правопорушення свідчать протоколи допиту свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , протокол пред`явлення особи для впізнання за фотокартками від 29.07.2014 року, протокол огляду місця події від 29.07.2014 року з вилученням в гаражі у ОСОБА_8 вогнепальної зброї.
ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за скоєння якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 8 років.
При наявності таких відомостей, відсутності у підозрюваного постійного місця проживання на території, де проводиться досудове розслідування, колегія суддів не знаходить підстав вважати необґрунтованим висновок суду 1-ї інстанції про існування зазначених в судовій ухвалі ризиків, а з урахуванням вагомості наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення та тяжкості покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним у вчиненні цього кримінального правопорушення, погоджується з висновками слідчого судді про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Посилання апелянта та його захисника на порушення прав ОСОБА_8 при його затриманні, територіальної підслідності кримінального провадження, неправильність кваліфікації його дій підлягають з`ясуванню в ході досудового розслідування і не впливають на правильність рішення суду першої інстанції про необхідність задоволення клопотання слідчого.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -
постановила
Апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 30.07.2014 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного за ч. 2 ст. 260 КК України ОСОБА_8 залишити без змін.
Оскарження вказаної ухвали в касаційному порядку не передбачено.
Судді