Провадження № 1-кс/750/1610/13
У Х В А Л А

15.11.2013 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова Григор'єв Р.Г., при секретарі Чернобай Н.О., з участю прокурора Станкевича Ю.В., захисника ОСОБА_1, підозрюваної ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові клопотання старшого слідчого СВ ЧМВ УМВС України в Чернігівській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Чернігова, українки, громадянки України, з професійно - технічною освітою, не одруженої, не працюючої, інваліда 3 групи, раніше не судимої, мешканки АДРЕСА_1,

яка підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, -

в с т а н о в и в:

Старший слідчий СВ ЧМВ УМВС України в Чернігівській області Перегончук С.А. за погодженням із прокурором прокуратури міста Чернігова Станкевич Ю.В., з урахуванням внесених доповнень, звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою у відношенні ОСОБА_2.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий зазначає, що ОСОБА_2 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до 8 років, розуміючи невідворотність покарання за вчинене кримінальне правопорушення, переховується від органів досудового розслідування та суду тим самим уникає від виконання процесуальних рішень, а інші більш м'які запобіжні заходи: особисте зобов'язання, особиста порука не забезпечать виконання покладених на підозрювану процесуальних обов'язків.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Підозрювана, її захисник в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши доводи прокурора, захисника підозрюваної, підозрюваної, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважаю, що у задоволенні клопотання слід відмовити, з огляду на таке.

Слідчим відділом ЧМВ УМВС України в Чернігівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004087, порушеному за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

16.09.2013 року ОСОБА_2 повідомлено про підозру у вчиненні злочину,передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

21.10.2013 року ОСОБА_2 направлено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України, яке було вручено останній під розписку 14.11.2013 року.

За матеріалами кримінального провадження, ОСОБА_2 підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману, що в двісті п'ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, тобто у великих розмірах.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Чернігова від 07.11.2013 року надано дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_2

11.11.2013 року ОСОБА_2 затримана в порядку ст. 208 КПК України.

12.11.2013 року ОСОБА_2 звільнена слідчим з ізолятора тимчасового тримання.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м'яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Звертаючись до суду з клопотанням, слідчий обґрунтовує необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою тяжкістю покарання, передбаченого за злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_2 та переховуванням останньої від органів досудового розслідування та суду.

Відповідно до Резолюції Комітету міністрів Ради Європи № 11 від 9 квітня 1965 року «Взяття під варту» і Рекомендації R 11 від 27 червня 1980 року «Про взяття під варту до суду», взяття під варту не повинно бути запобіжним заходом, що застосовується в обов'язковому порядку, судовий орган повинен приймати рішення з урахуванням фактів та усіх обставин справи.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення може змусити судові органи взяти підозрюваного під варту і тримати його там, щоб запобігти будь-якій спробі вчинення нових злочинів, але потрібно, крім інших умов, щоб небезпека була ймовірною і захід відповідав обставинам справи і, зокрема, біографії й особистим якостям відповідної особи.

Аналогічна позиція міститься і у ст. 178 КПК України, де зазначено, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу суд зобов'язаний оцінити не лише тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, а і інші обставини, що характеризують цю особу.

Звідси, тяжкість злочину сама по собі не є єдиною самостійною обставиною на користь застосування найсуворішого запобіжного заходу у виді взяття під варту, а лише однією з таких, передбачених ст.ст. 177,178 КПК України, які також мають враховуватися при застосуванні вказаного запобіжного заходу.

З матеріалів кримінального провадження, доводів прокурора та захисника в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_2 раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалася, на обліку у лікаря -нарколога та лікаря - психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується формально позитивно, працює на громадських засадах волонтером в Благодійному фонді «Європа», де характеризується виключно позитивно, що свідчить про добру репутацію підозрюваної, має хворобливий стан здоров'я: гіпертонічну хворобу 2 ступеню, є інвалідом 3 групи за загальним захворюванням, за відсутності будь - яких даних, які характеризують підозрювану з негативного боку, підтверджують наявність злочинних зв'язків або її схильність до кримінальної поведінки.

З'ясовуючи майновий стан підозрюваної ОСОБА_2, як того вимагає п.7 ч.1 ст.178 КПК України, слід констатувати, що така має на праві власності п'ять об'єктів нерухомості по місту Чернігову, на один з яких ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Чернігова від 18.09.2013 року накладений арешт з метою забезпечення заявлених цивільних позовів потерпілими. Зазначене свідчить про наявність тісного зв'язку підозрюваної з містом Черніговом, як через нерухомість зареєстровану за нею так і за наявним місцем реєстрації саме в цьому місті.

Щодо доводів сторони обвинувачення про переховування підозрюваної від органів досудового слідства та суду слід вказати наступне. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вперше ОСОБА_2 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України - 16.09.2013 року, запобіжний захід щодо неї слідчим суддею не застосовувався. Тому, з урахуванням приписів ч.7 ст. 42 КПК України, яка регламентує обов'язки підозрюваного, ОСОБА_2 не зобов'язана була повідомляти слідчого або прокурора про зміну місця проживання, виїзд за межі міста Чернігова та Чернігівської області, оскільки такі обов'язки не були на неї покладені. Відтак, рапорти як старшого слідчого СВ ЧМВ УМВС України в Чернігівській області Перегончука С.А. так і оперуповноваженого СДСБЕЗ ЧМВ УМВС України в Чернігівській області Демиденка С.В. про відсутність за місцем проживання підозрюваної не мають вирішального значення доказів ухилення ОСОБА_2 від органів досудового розслідування. З наявних в матеріалах кримінального провадження доказів, які заслуговують на увагу, та підтверджують належний виклик підозрюваної ОСОБА_2 до слідчого є лише корінець повістки про виклик останньої на 24.09.2013 року. Проте, як вбачається з медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_2, саме в цей день остання перебувала в місті Києві на медичному обстеженні у лікаря-хірурга, про що свідчить відповідний запис, тобто не з'явилася до слідчого з поважних причин. Разом з тим, підозрювана не повідомила слідчого про поважність причини неприбуття, внаслідок чого зірвала проведення слідчих дій, що все ж таки свідчить про ухилення ОСОБА_2 від органів досудового розслідування, але наявність такого ризику не досягає того ступеню небезпеки, який давав би змогу застосувати до неї найсуворіший запобіжний захід.

Доводи прокурора про те, що ОСОБА_2 чинить вплив на свідків, що вбачається, на його думку, з протоколу додаткового допиту свідка ОСОБА_5 є безпідставними, оскільки в клопотанні ані слідчим, ані прокурором не заявлено про наявність саме такого ризику, а зі змісту протоколу допиту вказаного свідка не вбачається в чому конкретно полягає такий вплив.

За таких обставин, суд не знаходить достатніх підстав для застосування до ОСОБА_2 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що є підставою для відмови у задоволенні клопотання.

За приписами ч.4 ст. 194 КПК України слідчий суддя має право застосувати більш м'який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов'язки, передбачені частиною п'ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, особи підозрюваної, її поведінки під час досудового розслідування, тяжкості злочину у вчиненні якого така підозрюється, наявного ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, приходжу до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов'язання з покладенням обов'язків, визначених у п.п.2,3 ч.5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176 - 179, 183, 193, 194 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання - відмовити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, запобіжний захід у вигляді особистого зобов'язання.

Зобов'язати ОСОБА_2 прибувати за кожною вимогою до старшого слідчого СВ ЧМВ УМВС України в Чернігівській області Перегончука С.А., прокурора прокуратури міста Чернігова Станкевича Ю.В., суду.

Покласти строком до 10 січня 2014 року включно на ОСОБА_2 наступні обов'язки:

не відлучатися із міста Чернігова без дозволу старшого слідчого СВ ЧМВ УМВС України в Чернігівській області Перегончука С.А., прокурора прокуратури міста Чернігова Станкевича Ю.В., суду;

повідомляти старшого слідчого СВ ЧМВ УМВС України в Чернігівській області Перегончука С.А., прокурора прокуратури міста Чернігова Станкевича Ю.В., суд про зміну свого місця проживання.

Роз'яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов'язків може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0, 25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконання особистого зобов'язання покласти на слідчого.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області протягом п'яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення

Слідчий суддя Р. Г. Григор'єв