Справа № 761/5142/15-к
Провадження №1-кп/761/449/2015
В И Р О К
іменем України
16 березня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 120 141 001 0001 3721 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, який одружений, має малолітню дитину 2013 року народження, не працює, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , раніше судимий 19 вересня 2014 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення корисливого злочину, перебуваючи на іспитовому строку, на шлях виправлення та перевиховання не став та повторно вчинив умисний корисливий злочин при наступних обставинах.

Так, 08 грудня 2014 року приблизно о 23 годині ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел направлений на вчинення повторного таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до приміщення прибув до гаражного кооперативу «Нивки-6», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Саратівська, 59-А. Прибувши до вказаного гаражного кооперативу, ОСОБА_4 направився до гаражного приміщення № НОМЕР_1 , завідомо знаючи, що він належить ОСОБА_5 та в останньому зберігаються моторні мастила.

В подальшому, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 підійшов до вхідних дверей гаражного приміщення. Підійшовши до дверей, ОСОБА_4 впевнившись, що за його діями ніхто з сторонніх осіб не спостерігає та його дії несуть таємний характер, дістав з-під куртки заздалегідь підготовлений предмет для вчинення злочину, а саме металевий лом. Використовуючи металевий лом, ОСОБА_4 за його допомогою зірвав два навісні замки, якими було зачинено приміщення гаражу № НОМЕР_1 . Зірвавши за допомогою металевого лому навісні замки, ОСОБА_4 зайшов до приміщення гаражу № НОМЕР_1 , тим самим незаконно проник до чужого приміщення.

Перебуваючи в приміщенні зазначеного гаражу, ОСОБА_4 повторно, з проникненням в приміщення, таємно викрав майно ОСОБА_5 , а саме: 141 каністру моторного мастила «Shell», ємкістю по 4 літри кожна вартістю 230 гривень, 145 каністр моторного мастила «Castrol», ємкістю по 4 літри кожна вартістю 365 гривень, 30 пляшок моторного мастила «Long Life», ємкістю по 1 літру кожна вартістю 140 гривень, 4 каністри моторного мастила «Aral», ємкістю по 4 літри кожна вартістю 300 гривень.

Всього повторно, з проникненням в приміщення, таємно викравши майно ОСОБА_5 на загальну суму 90 755 гривень, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 таємно, з проникненням до приміщення, повторно викрав чуже майно (крадіжка), тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, повністю підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, суду надав показання, що дійсно з приміщення гаражу № НОМЕР_1 , який знаходився в гаражному кооперативі «Нивки-6», викрав каністри з моторним мастилом, оскільки у нього був важкий матеріальний стан.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням до приміщення, вчинена повторно.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, обставини його вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини, мотивацію злочину, дані про його особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.

Зокрема, судом враховано, що обвинувачений раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, що свідчить про його схильність до протиправної поведінки, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, одружений, має малолітню дитину, суспільно-корисною працею не займається.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин скоєння злочину, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого ним злочину, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції закону, за яким визнав його винуватим, яке у даному випадку є необхідним і достатнім покаранням для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.

Крім того, суд на підставі ст. 71 КК України призначає обвинуваченому ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю вироків, оскільки злочин у даній справі ним вчинено в період іспитового строку, визначеного йому за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 19 вересня 2014 року, яким його засуджено за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд,

з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

На підставі ст. 71 КК України до цього покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дніпровського суду м. Києва від 19 вересня 2014 року та за сукупністю вироків призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 10 січня 2015 року.

Речові докази: 5 каністр моторного мастила «Shell», ємкістю по 4 літри, 11 каністр моторного мастила «Castrol», ємкістю по 4 літри, 4 каністри моторного мастила «Aral», ємкістю по 4 літри, 30 каністр моторного мастила «Long Life», ємкістю по 1 літру, 71 каністру моторного мастила «Shell», ємкістю по 4 літри та 110 каністр моторного мастила «Castrol», ємкістю по 4 літри, які передані на відповідальне зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_5 - повернути ОСОБА_5 .

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без зміни.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою,- в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: