У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Редьки А.І.

суддів

Жука В.Г., Заголдного В.В.

розглянула в судовому засіданні в
м. Києві 7 червня 2007 року кримінальну справу за касаційними скаргами
засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та касаційним поданням заступника
прокурора Херсонської області на постановлені щодо ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вирок та ухвалу.

Вироком
Дніпровського районного суду м. Херсона від 31 грудня 2004 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1
народження,

раніше
не судимого, -

засуджено:

- за ч. 3 ст.
187 КК України на 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є
його власністю;

- за ч. 2 ст.
187 КК України на 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є
його власністю;

- за ч. 2 ст.
186 КК України на 5 років позбавлення волі;

- за ч. 3 ст.
185 КК України на 4 роки позбавлення волі;

- за ч. 3 ст.
289 КК України на 11 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є
його власністю.

На
підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_1 остаточно визначено
12 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2 народження,

раніше судимого
07.07.2003р. Білозерським

районним судом Херсонської області за

ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України на 2 роки

позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України

звільненого від відбування покарання з випробуванням

з іспитовим строком на 2 роки, -

засуджено:

- - за ч. 2 ст. 187 КК України на 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

- за ч. 3 ст.
289 КК України на 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є
його власністю.

На
підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_2 визначено 11 років
позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

На
підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_2 остаточно визначено 12
років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_3
народження,

на
підставі ст. 89 КК України такого,

що
не має судимості, -

засуджено:

- за ч. 2 ст.
186 КК України на 5 років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст.
187 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є
його власністю.

На
підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_3 остаточно визначено 7
років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_4
народження,

раніше
судимого 30.10.2001р. Білозерським

районним
судом Херсонської області за

ч.
2 ст. 296 КК України на 3 роки позбавлення

волі,
на підставі ст. 75 КК України звільненого

від відбування покарання з випробуванням з

іспитовим строком 2 роки, -

засуджено за ч. 2 ст. 187 КК
України на 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його
власністю.

На
підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_4 остаточно визначено 9
років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_5
народження,

раніше
не судимого, -

засуджено:

- за ч. 1 ст.
309 КК України на 2 роки позбавлення волі;

- за ч. 3 ст.
185 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На
підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_5 остаточно визначено 3
роки позбавлення волі.

На
підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

На
підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_5 покладено обов'язки: повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи чи навчання;
періодично з'являтися в зазначені органи для реєстрації.

Цим
же вироком засуджені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 судові рішення щодо яких у касаційному
порядку не оскаржені.

Вирішено
питання про стягнення із засуджених різних сум на користь потерпілих на
відшкодування заподіяної шкоди та на користь держави за проведення експертиз.

Ухвалою
Апеляційного суду Херсонської області від 19 липня 2005 року вирок щодо ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в частині
кваліфікації їх дій та призначеного покарання залишено без зміни.

За
викладених у вироку обставин засуджені визнані винними у вчиненні у м. Херсоні
та Херсонській області з січня по листопад 2003 року таких злочинів:

- ОСОБА_1 у нападі
з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з погрозою застосування насильства
небезпечного для життя та здоров'я особи, яка зазнала нападу, вчиненому за
попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаному з
проникненням у житло та інше приміщення; відкритому викраденні чужого майна,
поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров'я
потерпілого, з погрозою застосування такого насильства, вчиненому повторно, за
попередньою змовою групою осіб, з проникненням у житло; таємному викраденні
чужого майна, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, з
проникненням у житло; незаконному заволодінні транспортним засобом з будь-якою
метою, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, повторно, поєднаному з погрозою
застосування насильства небезпечного для життя та здоров'я потерпілого, щодо
транспортного засобу, вартість якого у двісті п'ятдесят разів перевищує
неоподатковуваний мінімум доходів громадян;

- ОСОБА_2 у
нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з погрозою застосування
насильства небезпечного для життя та здоров'я особи, яка зазнала нападу,
вчиненому за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій;
незаконному заволодіння транспортним засобом з будь-якою метою, вчиненому за
попередньою змовою групою осіб, повторно, поєднаному з погрозою застосування
насильства небезпечного для життя та здоров'я потерпілого, щодо транспортного
засобу, вартість якого у двісті п'ятдесят разів перевищує неоподатковуваний
мінімум доходів громадян;

- ОСОБА_3 у
нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з погрозою застосування
насильства небезпечного для життя та здоров'я особи, яка зазнала нападу,
вчиненому за попередньою змовою групою осіб; відкритому викраденні чужого
майна, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров'я
потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб;

- ОСОБА_4 у
нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з погрозою застосування
насильства небезпечного для життя та здоров'я особи, яка зазнала нападу,
вчиненому за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій;

- ОСОБА_5 у
незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні наркотичних засобів без мети
збуту; таємному викраденні чужого майна з проникненням у приміщення.

У
касаційних скаргах:

- ОСОБА_1
посилається на застосування щодо нього недозволених методів ведення слідства,
внаслідок чого він обмовив себе та інших засуджених, інші порушення
кримінально-процесуального закону, зазначає, що ряд злочинів, за які його
засуджено він не вчиняв, за іншими злочинами його дії кваліфіковані
неправильно, просить, як убачається зі змісту скарги, вирок та ухвалу щодо
нього скасувати, а справу направити на нове розслідування;

- ОСОБА_2 вказує
на неправильне застосування кримінального закону, суворість призначеного йому
покарання, зазначає, що по справі не знайдено доказів вчинення ним злочину,
передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, відсутня експертиза вартості автомобіля,
за епізодом щодо ОСОБА_8 його обмовив ОСОБА_1, стверджує, що не отримував копій
апеляційних скарг інших засуджених та касаційного подання, вказує на інші
порушення під час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій,
просить вирок та ухвалу скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд;

- ОСОБА_3
зазначає, що його необґрунтовано засуджено за розбій, ОСОБА_1 та ОСОБА_6
обмовили його, посилається на неправильне застосування кримінального закону та
суворість призначеного покарання, вказує, що не отримував копій апеляційних
скарг інших засуджених та касаційного подання, на інші порушення
кримінально-процесуального закону під час розгляду справи судами першої та
апеляційної інстанцій, просить вирок та ухвалу скасувати, а справу направити на
новий судовий розгляд чи змінити, виключивши обвинувачення за ч. 2 ст. 187 КК
України;

- ОСОБА_4
зазначає, що його дії за епізодом розбою щодо ОСОБА_9 кваліфіковані
неправильно, оскільки змови з ОСОБА_6 на вчинення розбою не мав, потерпіла
Іванова дала неправдиві показання, посилається на численні порушення кримінально-процесуального
закону при розгляді справи судами першої та апеляційної інстанцій, просить
вирок та ухвалу скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд;

У
касаційному поданні прокурор просить вирок та ухвалу щодо ОСОБА_5 скасувати, а
справу направити на новий судовий розгляд у зв'язку з неправильним
застосуванням кримінального закону та невідповідністю призначення останньому
покарання ступеню тяжкості злочину та особі винного, оскільки, на думку
прокурора, дії слід було кваліфікувати за ч. 3 ст. 187 КК України та призначити
відповідне покарання.

Заслухавши
доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи касаційних скарг та
касаційного подання, колегія суддів вважає, що касаційні скарги та подання
задоволенню не підлягають.

Висновки
суду про винуватість ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні злочинів за обставин, викладених у вироку, ґрунтуються
на зібраних у справі доказах, зокрема, показаннях засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_6,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які під час досудового слідства давали
показання, в яких повністю визнавали свою вину у вчиненні інкримінованих
злочинів та детально і узгоджено розповідали про обставини їх вчинення. За
деякими епізодами засуджені визнали свою вину і в судовому засіданні. Їх вина
підтверджується також показаннями потерпілих ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_8,
ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27,
ОСОБА_28, ОСОБА_9, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34,
ОСОБА_35, ОСОБА_36, свідків ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, даними протоколів
огляду, впізнання, очних ставок, відтворення обстановки та обставин події,
виїмки, огляду місця події, обшуку та іншими матеріалами справи.

Доводи
в касаційних скаргах засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про необґрунтованість їх засудження за деякими епізодами та
неправильність кваліфікації дій є безпідставними. Вони ретельно перевірялися
судом апеляційної інстанції та не знайшли свого підтвердження в матеріалах
справи.

Ці
доводи спростовуються детальними та послідовними показаннями засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, які вони давали
під час досудового слідства, у тому числі і при відтворенні обстановки та
обставин події. Зазначені показання засуджених
повністю узгоджуються з показаннями потерпілих, про обставини вчинення злочинів
щодо них та іншими здобутими по справі доказами.

Зміна
засудженими показань в судовому засіданні правильно оцінена судом як бажання
уникнути відповідальності.

Доводи
у скарзі ОСОБА_2 про неправильну оцінку автомобіля, який належав ОСОБА_17 є
необґрунтованими, оскільки потерпілий давав однакові показання щодо вартості
автомобіля, яка ніким не оспорювалася та не ставилася під сумнів.

Що
стосується посилань у касаційному поданні на неправильність кваліфікації дій
ОСОБА_5, то вони також були предметом перевірки суду апеляційної інстанції і як
такі, що не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, обґрунтовано
визнані безпідставними. Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку,
що зібраних по справі доказів недостатньо для засудження ОСОБА_5 за скоєння
розбою, врахувавши при цьому як показання самого ОСОБА_5, так і засуджених
ОСОБА_6 і ОСОБА_1 в судовому засіданні, з яких не вбачається про вчинення
ОСОБА_5 розбою. Будь-якими доказами показання зазначених засуджених не
спростовуються.

Аналіз
усіх доказів по справі дає підстави касаційному суду зробити висновок про
правильність кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст.
186, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 289 КК України, ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст.
289 КК України, ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, ОСОБА_4 за ч.
2 ст. 187 КК України та ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 185 КК України.

При
перевірці матеріалів справи не знайшли свого підтвердження викладені в скарзі
засудженого ОСОБА_1 доводи про застосування до нього під час досудового
слідства недозволених методів ведення слідства.

Твердження
засуджених про те, що вони не одержували копій апеляційних скарг та
апеляційного подання, то вони суперечать матеріалам справи, в яких містяться
супровідні листи та розписки засуджених.

Істотних
порушень вимог кримінально-процесуального закону України, які тягли б за собою
зміну чи скасування вироку, не виявлено.

Покарання
засудженим ОСОБА_1, ОСОБА_3., ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 призначено з додержанням вимог ст. 65 КК України, з урахуванням
ступеню тяжкості вчинених ними злочинів, даних про особу винних, конкретних
обставин справи, щодо останнього - обставин, які пом'якшують покарання. Обране
засудженим покарання є необхідним і достатнім для їх виправлення та
попередження нових злочинів.

Цивільні
позови вирішено у відповідності з чинним законодавством.

Враховуючи
наведене та керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів

у х в а
л и л а :

У
задоволенні касаційних скарг засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
касаційного подання заступника прокурора Херсонської області відмовити.

С у д д
і :

Редька А.І. Жук
В.Г. Заголдний
В.В.