Справа №1-110/2007
ВИРОК

Іменем України

11 липня
2007 року Хустський
районний суд Закарпатської області

в особі
головуючого: Кемінь В.Д. при секретарі:
Озарук О.І. з участю прокурора: Верховської СІ. представника потерпілого
ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хуст справу про обвинувачення:

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,
уродженця та мешканця АДРЕСА_1, освіта середня, військовозобов'язаного, непрацюючого,
українця, громадянина
України, неодруженого, раніше не судимого, в злочині передбаченому ч. 1 ст.
122 КК України, суд -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний
ОСОБА_1 перебуваючи
в стані алкогольного сп'яніння, 31
жовтня 2006 року біля 20.00 години,
знаходячись в АДРЕСА_2, під час
сварки, яка виникла на ґрунті особистих
неприязних відносин з ОСОБА_3, почав
наносити останньому удари руками та ногами по різним частинам тіла, чим заподіяв потерпілому тілесні ушкодження у
вигляді рубця зовнішнього краю верхньої повіки правого ока, рубця зовнішнього краю нижньої повіки правого
ока, рубця слизової кайми нижньої губи
справа, закритої черепно-мозкової
травми, закритого перелому IX ребра
лівої половини грудної клітки, забійні
рани обличчя справа, після травматичної
лівобічної пневмонії, перелому 3-4-5-6
ребер справа по передній паховій лінії та перелому IX ребра
зліва по лопатковій лінії із зміщенням фрагментів, двобічного гідротораксу. Вказані тілесні
ушкодження заподіяні потерпілому ОСОБА_3 за висновком експерта кваліфікуються
як тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Допитаний
в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину не визнав.
Суду пояснив що, 31.10.2006 року ввечері
зайшов до будинку ОСОБА_4, щоб провідати
його. В той час там знаходився потерпілий ОСОБА_3, який спитав чого йому треба і навіщо він
прийшов до ОСОБА_4На це він відповів, що
прийшов не до нього. Після чого потерпілий наніс йому удар пустою пляшкою по
голові, яка розбилася, а потім схопив табуретку і знову замахнувся
щоб вдарити його, у відповідь він наніс
удар потерпілому в обличчя, від якого
останній впав на підлогу. Лежачи потерпілий намагався його копати та бити в
область паху, чіплявся за одяг та зубами
кусав його за ноги. Намагаючись відбитися від цього нападу він наносив удари
потерпілому руками та ногами. Вважає що потерпілий сам винен у тому, що отримав тілесні ушкодження. Позовні вимоги
пред'явлені до нього прокурором та потерпілим не визнає, в нього на має можливості сплатити такий
розмір шкоди, так як він ніде не
працює, отримує лише незначні кошти коли
працює по найму у приватних осіб. Просить суд врахувати поведінку потерпілого
під час їхнього конфлікту і виходячи з цього вирішити питання його вини.

Однак, доводи підсудного про його невинність у
вчиненні інкримінованого йому злочину суд не бере до уваги, виходячи з наявності доказів встановлених та
перевірених, як в ході досудового
слідства так і в судовому засіданні. На підставі вказаних доказів можливо зробити
висновки про винність підсудного в умисному заподіянні потерпілому тілесних
ушкоджень

2

середньої тяжкості під
час події, що відбувалася 31.10.2006
року біля 20.00

години в
АДРЕСА_2

Так під
час допиту в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 ствердив, що 31.10.2006 року ввечері він зайшов
провідати ОСОБА_4, який хворів. Підчас
його розмови з ОСОБА_4 до хати зайшов ОСОБА_1 який був в стані алкогольного
сп'яніння і підслухавши їхню розмову почав пред'являти до нього претензії та
наніс йому удар в обличчя, від якого він
впав на підлогу. Коли він лежав на підлозі підсудний продовжував його бити
руками та ногами десь на протязі 15 хвилин. Від одного з ударів підсудного
ногою в голову він втратив свідомість. Наступного ранку біля 5.00 години він
прийшов до свідомості і побачив, що
лежить весь побитий в крові на ліжку в будинку ОСОБА_4Він самостійно вийшов на
вулицю і зайшов до ОСОБА_5, яка
повідомила його жінку, після чого його
зразу відвезли в Хустську районну лікарню,
де він лікувався до 18.11.2006 року. Потерпілий заперечив покази
підсудного про те, що він пляшкою
наносив йому удар, так як там взагалі не
було ніяких пляшок і практично він не мав можливості зі-за свого фізичного
стану активно захищатися від нападу підсудного. Вважає, що своїми діями підсудний завдав йому
моральну шкоду, яка полягала у його
приниженні, перенесених фізичних та
моральних стражданнях, отриманого болю
від побоїв та тривалого лікування. Крім цього,
він на сьогоднішній день втратив здоров'я і вже не має фізичної сили для
праці в домашньому господарстві. Тому просить суд стягнути на його користь з
ОСОБА_1 моральну
шкоду в розмірі 5000 грн.

В своїх
поясненнях в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 ствердив, що дійсно 31.10.2006 року, підсудний ОСОБА_1 наносив удари
потерпілому в АДРЕСА_2, де проживав
ОСОБА_4Він особисто після цієї бійки на прохання ОСОБА_4, підняв з підлоги непритомного потерпілого
ОСОБА_3 та поклав його на ліжко, після
чого пішов додому. Разом з цим суд не бере до уваги покази цього свідка про
те, що ОСОБА_3 першим наніс удар пляшкою
підсудному по голові, оскільки такі
твердження повністю спростовуються іншими доказами встановленими по справі.

Судом
досліджено пояснення померлого ОСОБА_4 (а. с.
12-13), в яких відсутні будь які
дані про те, що потерпілий наносив
підсудному удар пляшкою по голові. В той же час в цих пояснення зазначено, що підсудний дійсно наносив чисельні удари
потерпілому, внаслідок чого останній
втратив свідомість і залишився у нього в будинку до самого ранку.

Ці
обставини підтвердила в судовому засіданні свідок ОСОБА_7, яка пояснила,
що ранком 01.11.2006 року заходила до померлого ОСОБА_4який був її
братом і прибирала в будинку тому, що
там було багато крові на підлозі та на ліжку. ОСОБА_4пояснив їй, що то кров потерпілого ОСОБА_3, якого ввечері у нього в будинку побив ОСОБА_1 Ніяких слідів
від розбитої скляної пляшки або залишків скла в будинку вона не бачила.

За
висновком судово-медичної експертизи № 90 від 19.02.2006 р.,
у підсудного ОСОБА_1 встановлено наявність легких тілесних ушкоджень, у вигляді забійної рани та садна у верхній
третині лівого стегна. Вказані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії тупих
твердих предметів (але не відображають характерних особливостей травмуючого
предмету), що діяли за механізмом удару
та ковзання і вкладаються в час пригоди ,
що мала місце 31.10.2006 р. (а. с. 43-44).

Наведені
вище докази свідчать про безпідставність тверджень підсудного про нанесення
йому удару потерпілим скляною пляшкою по голові.

Крім
цього вина підсудного у вчиненні інкримінованого йому злочину також доводиться
дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінальної справи :

- актами
судово-медичного обстеження № 686 від 06.11.2006 року, № 5 від 30.01.2007 року та висновком
судово-медичної експертизи № 22 від 19.02.2007 року у потерпілого ОСОБА_3
встановлено тілесні ушкодження середньої тяжкості, від неправомірних дій підсудного, у вигляді рубця зовнішнього краю верхньої
повіки правого ока, рубця зовнішнього
краю нижньої повіки правого ока, рубця
слизової кайми нижньої губи справа,
закритої черепно-мозкової травми,
закритого перелому IX ребра лівої половини грудної клітки, забійні рани обличчя справа, після травматичної лівобічної пневмонії, перелому 3-4-5-6 ребер справа по передній

3

-
паховій лінії та перелому IX ребра зліва по лопатковій лінії із зміщенням
фрагментів, двобічного гідротораксу.
Крім цього потерпілий отримав легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом
здоров'я у вигляді ЗЧМТ та струсу головного мозку (а. с. 19-21, 37-40, 49-51).

Аналізом
доказів, у їх сукупності суд дійшов до
висновку, що вина підсудного у вчиненні
інкримінованого йому злочину цілком доведена. Зокрема, показами потерпілого ОСОБА_3, показами свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7,
та дослідженими матеріалами кримінальної справи.

Дії
підсудного ОСОБА_1
суд кваліфікує за ст. 122 ч. 1 КК України, за кваліфікуючими ознаками - умисне середньої
тяжкості тілесне ушкодження, яке не є
небезпечним для життя.

По місцю
проживання підсудний ОСОБА_1
характеризується посередньо (а. с.
76).

Згідно з
даними ВІТ УМВС України в Закарпатській області - ОСОБА_1 раніше судимим
не значиться (а. с. 75).

При
обранні підсудному покарання суд враховує обставини які його обтяжують - злочин
вчинив перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння.

Обставин що
пом'якшують покарання судом не встановлено.

Суд також
бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного і приходить
до висновку, що його виправлення та
перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства, а тому підсудному слід обрати покарання
пов'язане з обмеженням волі.

По
справі Хустським міжрайонним прокурором заявлено цивільний позов, про стягнення з підсудного на користь держави
в особі Хустської районної лікарні суми 1155, 49 грн. витрат на лікування
потерпілого, під час його перебування на
лікуванні у стаціонарному відділенні. Такі вимоги на думку суду слід
задовольнити, так як в судовому
засіданні повністю доведена дана сума матеріальних витрат на лікування
потерпілого, виходячи з наявних у справі
доказів про розмір витрат понесених лікувальним закладом.

Крім
цього, потерпілий по справі також заявив
позов про відшкодування йому моральної шкоди в розмірі 5000 грн. завданої
неправомірними діями підсудного ОСОБА_1

Виходячи
з встановлених в судовому засіданні доказів,
якими стверджуються обставини про перебування на лікуванні ОСОБА_3 в Хустській
районній лікарні та беручи до уваги глибину та тяжкість перенесених потерпілим
моральних страждань, фізичного болю
через отримані тілесні ушкодження, суд
вважає вимоги потерпілого обґрунтованими та доведеними під час даного судового
розгляду. Однак, враховуючи майновий
стан потерпілого, а саме відсутність у
нього постійного місця роботи та стабільних доходів суд вважає за необхідне
задовольнити позов частково.

Враховуючи
наведене та керуючись ст. ст.
323, 324, 328 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 за ст.
122 ч. 1 КК України до 2 років обмеження волі.

Запобіжний
захід засудженому ОСОБА_1
залишити підписку про невиїзд, до
набрання вироком законної сили.

Цивільний
позов прокурора задовольнити. Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Хустської районної лікарні р/р
0818 в ГУДКУ в Закарпатській області код одержувача 01992771, МФО
812016 грошову суму в розмірі 1155, 49 грн. - витрачених лікувальним
закладом на лікування потерпілого.

4

Цивільний позов
потерпілого задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1на користь
потерпілого ОСОБА_33000 (три тисячі) гривень моральної шкоди.

Вирок може
бути оскаржений протягом
15 діб з
моменту його проголошення
в апеляційний суд Закарпатської області.