ПОСТАНОВА

24 квітня 2007 року м.
Київ

Оболонський
районний суд м. Киева у складі

головуючого - судді
Тютюн
Т.М.

при секретарі Ликовій В.Б.,

за участю прокурора Кабанець Л.В.,
представників скаржника ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Києві скаргу ОСОБА_1 на постанову заступника прокурора Оболонського району
м. Києва від 30.03.2007 року про порушення кримінальної справи за фактом
вчинення службовими особами ДП "СРБУ "Ліфт-3" злочинів, передбачених
ч. 2 ст.364, ч.2 ст.366, ч.1 ст.209 КК України,

установив:

Оскаржуваною постановою порушено кримінальну справу №
55-2188 за фактом вчинення службовими особами Дочірнього підприємства
"Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління "Ліфт-3" (далі -
ДП "СРБУ "Ліфт-3") злочинів, передбачених ч. 2 ст.364, ч.2
ст.366, ч.І ст.209 КК України.

ОСОБА_1 - директор ДП "СРБУ "Ліфт-3"
звернувся до суду із скаргою, в якій просить скасувати вищевказану постанову як
незаконну та необгрунтовану, винести постанову про відмову в порушенні
кримінальної справи за даними фактами, посилаючись на наступні обставини.

Підставою до порушення справи стало те, що нібито
посадові особи підприємства продали об'єкт нерухомості ВАТ "Укрліфт",
після чого отримані від продажу об'єкту кошти сплатили за договором підряду
іншій юридичній особі.

Проте згідно з диспозицією ст.209 КК України легалізація
(відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом - це вчинення фінансової
операції чи укладення угоди з коштами або іншим майном, одержаними внаслідок
вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації
(відмиванню) доходів, а також вчинення дій, спрямованих на приховання чи
маскування незаконного походження таких коштів або іншого майна чи володіння
ними, прав на такі кошти або майно, джерела їх походження, місцезнаходження,
переміщення, а так само набуття, володіння або використання коштів чи іншого
майна, одержаних внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного
діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів.

При цьому обов'язковими складовими об'єктивної сторони
складу злочину є вчинення фінансової операції чи укладення угоди з коштами,
одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння,
тобто злочину, згідно з приміткою до вказаної статті, за який законом
передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 і більше років.

Жодних даних, які б вказували на те, що кошти,
використані ДП "СРБУ "Ліфт-3", були одержані злочинним шляхом,
на думку скаржника, немає.

Крім цього, суб'єктивна сторона складу даного злочину має
бути виражена у формі прямого умислу, який в даному випадку також відсутній.

У судовому засіданні скаржник та його представники скаргу підтримали та
просили її задовольнити.

Прокурор не погодився з доводами скарги, зазначаючи про
достатність приводів та підстав до порушення кримінальної справи.

Дослідивши матеріали кримінальної справи № 55-2188,
заслухавши пояснення скаржника та його представників, думку прокурора, суд
вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Згідно з п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України
"Про деякі питання, що виникають під час розгляду судами України скарг на
постанови органів дізнання, слідчого, прокурора про порушення кримінальної
справи" № 1 від 11.02.2005 року, розглядаючи скаргу на постанову про
порушення кримінальної справи, суддя вправі з'ясовувати лише такі питання: чи
були наявними на час порушення справи передбачені ч.І ст.94 КПК України
приводи; чи мала особа, яка порушила справу, достатньо даних, що вказували на
наявність ознак злочину (ч.2 ст.94 КПК України); чи компетентна особа прийняла
рішення про порушення кримінальної справи і чи було додержано нею встановлений для цього порядок (ст.98 КПК України).

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України при наявності приводів і
підстав, зазначених у статті 94 цього Кодексу, прокурор, слідчий, орган
дізнання або суддя зобов'язані винести постанову про порушення кримінальної
справи, вказавши приводи і підстави до порушення справи, статтю кримінального
закону, за ознаками якої порушується справа, а також дальше її спрямування.

З матеріалів кримінальної справи вбачається, що
30.03.2007 року заступником прокурора Оболонського району м. Києва за
матеріалами перевірки законності дій службових осіб ДП "СРБУ
"Ліфт-3" при здійсненні ними господарської діяльності, які надійшли з
ДПІ у Оболонському районі м. Києва, порушено кримінальну справу за фактом
вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.364, ч.2 ст.366, ч.І ст.209

2

КК України, тобто зловживання службовим становищем та
службове підроблення, що спричинили тяжкі наслідки, та легалізація доходів,
одержаних злочинним шляхом.

На виконання вимог ст.98 КПК України в постанові
зазначено, що приводами до порушення кримінальної справи є матеріали перевірки,
про що викладено вище, зокрема, в матеріалах кримінальної справи міститься
копія акту ДПІ у Оболонському районі м. Києва про результати невиїзної
документальної перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування і
сплати податку на додану вартість ДП "СРБУ "Ліфт-3"при
відображенні результатів фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ
"Світлайф" за період з 1.09.2005 року по ЗОЛ 1.2005 року №
22-23-405432796 від 19.01.2007 року.

Як встановлено в ході дослідчої перевірки, між ДП
"СРБУ "Ліфт-3" в особі начальника управління ОСОБА_1 та ТОВ
"Світлайф" 25.02.2005 року укладено договір № 243/05 на розробку
комплекту конструкторської "Автоматизованої системи управління й
диспетчеризації ліфту" і перераховано за договором на поточний рахунок ТОВ
"Світлайф" 500 000 гривень, у тому числі 83 300 гривень ПДВ. ТОВ
"Світлайф" зобов'язань за договором не виконало.

На даний час ГВПМ ДПІ у Шевченківському районі м. Києва
розслідується кримінальна справа за фактом ухилення службовими особами ТОВ
"Світлайф" від сплати податків в особливо великих розмірах. Як
встановлено в ході досудового слідства в даній справі, упродовж 2004-2006 років
невстановлені особи, використовуючи ряд фіктивних підприємств, укладали з
суб'єктами підприємницької діяльності угоди на виконання робіт та послуг, що
надавало можливість мінімізувати податкове навантаження шляхом завищення
валових витрат цих підприємств. ТОВ "Світлайф" робіт згідно договорів
не виконувало і кошти, які надходили, перераховувало на рахунки інших фіктивних
підприємств з метою зняття їх готівкою.

У поясненнях ОСОБА_4 - директора ТОВ "Світлайф"
зазначено, що вона зареєструвала вказане підприємство на своє ім'я за грошову
винагороду без мети здійснення підприємницької діяльності і договорів з ДП
"СРБУ "Ліфт-3" не укладала.

ОСОБА_1 пояснив, що по телефону домовився з жінкою - директором
ТОВ "Світлайф" про укладення договору. Рішення про укладення договору
було прийнято засновниками. Він особисто вивчав текст договору та підписав
його. При цьому ОСОБА_1 не зміг пояснити, чи завищена вартість робіт за
вказаним договором, чи вивчалися його умови штатними юристами, у зв'язку з чим
було укладено додаткову угоду 24.01.2006 року, а також причини незвернення до
компетентних органів при невиконанні ТОВ "Світлайф" умов договору.

Таким чином, як вказано в оскаржуваній постанові,
службові особи ДП "СРБУ "Ліфт-3", діючи з корисливих мотивів,
використовуючи службове становище, реалізували об'єкт нерухомості, після чого
склади завідомо неправдивий офіційний документ - договір № 243/05 від
25.02.2005 року та перерахували на рахунок ТОВ "Світлайф" гроші в
сумі 500 000 гривень, не маючи наміру одержати послуги за вказаною угодою. І
вказані діяння передували подальшій легалізації доходів, одержаних злочинним
шляхом.

В постанові заступника прокурора вказано статтю
Кримінального кодексу України, за якою порушено справу, та подальше її
спрямування. Таким чином при порушенні кримінальної справи були виконані вимоги
ст.ст.95-98 КПК України щодо приводів та підстав до порушення кримінальної
справи, рішення прийнято компетентною особою, законність джерел отримання
даних, які стали підставою для винесення постанови про порушення справи, не
викликає сумнівів.

Тому постанова про порушення кримінальної справи є
законною та обґрунтованою і підстав для її скасування суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.2368 КПК України,
п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про деякі питання, що
виникають під час розгляду судами України скарг на постанови органів дізнання,
слідчого, прокурора про порушення кримінальної справи" № 1 від 11.02.2005
року, суд

постановив:

Скаргу ОСОБА_1 на постанову заступника прокурора
Оболонського району м. Києва від 30.03.2007 року про порушення кримінальної
справи за фактом вчинення службовими особами ДП "СРБУ "Ліфт-3"
злочинів, передбачених ч. 2 ст.364, ч.2 ст.366, ч.1 ст.209 КК України, залишити
без задоволення.

На постанову судді протягом семи діб з дня її винесення
може бути подана апеляція до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський
районний суд м. Києва.