ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/3695/13-к
Провадження № 1-кп/210/5/15

"11" серпня 2015 р.

Дзержинський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

представника потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кривому Розі справу за кримінальним провадженням, внесеним до ЄРДР за № 0000612 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця міста Кривого Рогу Дніпропетровської області,

українця громадянина України, який має повну загальну

середню освіту, тимчасово не працює , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-17.04.2012 року Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 186 ч. 1 КК України до двох років позбавлення волі з іспитовим терміном два роки
у скоєні кримінального правопорушення за ст.190 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Повторно, 04 квітня 2012 року в робочий час доби, ОСОБА_6 , працюючи продавцем магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого по АДРЕСА_3 , який належить фізичнйй особі - підприємцю ОСОБА_4 , із корисливих спонукань, умисно, з метою незаконного заволодіння грошовими коштами, шляхом зловживання довірою та обману ОСОБА_8 , яка довіряла йому здійснювати замовлення товару та розраховуватися за придбаний товар готівковими коштами, виданими із каси магазину, шляхом завищення кількості товару та , бажаючи ввести потерпілу в оману, під час розрахунку з постачальником за придбаний товар, із використанням особистого паролю - доступу до комп`ютерної програми обліку «1-С Підприємство версія 7.7 в прибутковій накладній НБ/0003894» від 04.04.2012 року на закупку кахлю в кількості 21,600 кв. м. вартістю за 1 кв. м. 127-33 грн. зазначив вартість придбаного товару 2750-33 грн., достовірно знаючи, що розрахунок з ФОП ОСОБА_9 за накладною № 12/127673АН від 4.04.2012 року ним здійснено оплату 20.16 кв.м, зазначеного кахлю на суму 2566-97грн, залишковими коштами в сумі 183-36 грн. незаконно заволодів шахрайським шляхом та розпорядився за власним розсудом, чим завдав потерпілій ОСОБА_4 майнових збитків на вказану суму.

Повторно, 7.06. 2012 року в робочий час доби ОСОБА_6 , працюючи продавцем магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого по АДРЕСА_3 , який належить (фізичній особі - підприємцю ОСОБА_4 , із корисливих спонукань, умисно, з метою незаконного заволодіння грошовими коштами, шляхом зловживання довірою та обману ОСОБА_4 , яка довіряла йому здійснювати замовлення товару та розраховуватись за придбаний товар готівковими коштами, виданими із каси магазину, шляхом завищення кількості товару та, бажаючи ввести потерпілу в оману під час розрахунку з постачальником за придбаний товар із використанням особистого паролю - доступу до комп`ютерної програми обліку «1-С Підприємство версія 7.7 в прибутковій накладній НБ/0005309» від 07.06.2012 року на придбання кришки для унітазу зазначив вартість 1540грн., достовірно знаючи, що розрахунок за накладною 12/129121 АН від 07.06..2012 року, виданою ФОП ОСОБА_10 , ним сплачено за вказану кришку 1309грн, залишковими коштами в сумі 231грн. незаконно заволодів шахрайським шляхом та розпорядився за власним розсудом, чим завдав потерпілій ОСОБА_4 майнових збитків на вказану суму.

Повторно, 19 липня 2012 року в робочий час доби ОСОБА_6 , працюючи продавцем магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого по АДРЕСА_3 , який належить фізичній особі - підприємцю ОСОБА_4 , із корисливих спонукань, умисно, з метою незаконного заволодіння грошовими коштами, шляхом зловживання довірою та обману ОСОБА_8 , яка довіряла йому здійснювати замовлення товару та розраховуватись за придбаний товар готівковими коштами, виданими із каси магазину, шляхом завищення кількості товару та, бажаючи ввести потерпілу в оману під час розрахунку з постачальником за придбаний товар із використанням особистого паролю - доступу до комп`ютерної програми обліку «1-С Підприємство версія 7.7 в прибутковій накладній НБ/0006324» від 19.07.2012 року на придбання сидіння з кришкою вартістю 650,20грн., унітазу вартістю 1980-68грн., тримача рушників вартістю 466-86грн., рукомийнику Ідеал 652грн. зазначив загальну вартість 3749-74грн., достовірно знаючи, що розрахунок за накладною 12/155197 АН від 19.07.2012року, виданою ФОП ОСОБА_9 ним сплачено лише за сидіння з кришкою вартістю 650,20грн.та унітаз вартістю 1980-68грн на загальну суму 2630-88грн, залишковими коштами в сумі 1118-86 незаконно заволодів шахрайським шляхом та розпорядився за власним розсудом, чим завдав потерпілій ОСОБА_4 майнових збитків на вказану суму.

Повторно, 20 липня 2012 року в робочий час доби, ОСОБА_6 , працюючи продавцем магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого по АДРЕСА_3 , який належить фізичній особі - підприємцю ОСОБА_4 , із корисливих спонукань, умисно, з метою незаконного заволодіння грошовими коштами, шляхом зловживання довірою та обману ОСОБА_8 , яка довіряла йому здійснювати замовлення товару та розраховуватись за придбаний товар готівковими коштами, виданими із каси магазину, бажаючи ввести потерпілу ОСОБА_4 в оману, із використанням особистого паролю - доступу до комп`ютерної програми обліку «1-С Підприємство версія 7.7» за видатковим касовим ордером серії «НБ/006437» від 20.07.2012 року отримав суму 1 468 грн. на оплату товару у ФОП ОСОБА_9 , а оплату здійснив за універсальний вентиль в сумі 108-88грн., відповідно до накладної № 12/155235АН від 20.07.2012 року , залишковими коштами в сумі 1359-12грн. незаконно заволодів шахрайським шляхом тв розпорядився за власним розсудом, чим завдав потершлій ОСОБА_4 майнових збитків на вказану суму.

Повторно 24 липня 2012 року в робочий час доби, ОСОБА_6 , працюючи продавцем магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого по АДРЕСА_3 , який належить фізичній особі - підприємцю ОСОБА_4 , із корисливих спонукань, умисно, з метою незаконного заволодіння грошовими коштами, шляхом зловживання довірою та обману ОСОБА_8 , яка довіряла йому здійснювати замовлення товару та розраховуватись за придбаний товар готівковими коштами, виданими із каси магазину, бажаючи ввести потерпілу ОСОБА_4 в оману, із використанням особистого паролю - доступу до комп`ютерної програми обліку «1-С Підприємство версія 7.7» в прибутковій накладній НБ/0006430» від 24.07.2012 року зазначив придбання компакту Еко 020 вартістю 712-85грн., компакту Еко 021 варістю 690-83 грн. на загальну суму 1403-68грн., достовірно знаючи, що оплату ним здійснено, відповщно до накладної № 12/155318 АК від 24.07.2012 року у ФОП ОСОБА_9 зазначених компактів вартістю 612-43грн. та 587-93грн. на загальну суму 1200-З6 грн., залишковими коштами в сумі 203-32грн. незаконно заволодів шахрайським шляхом та розпорядився за власним розсудом, чим завдав потерпілій ОСОБА_4 майнових збитків на вказану суму.

У відповідності до ч.1 ст.337 КПК України судом здійснений розгляд справи в межах висунутого обвинувачення згідно із обвинувальним актом, який викладений обвинуваченням в остаточній редакції 26.02.2015 року.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 не визнав свою вину ні в первинном обвинуваченні за ст.191 ч.3 КК України , ні у зміненому обвинуваченні за ст.190 ч.2 КК України та показав, що з вересня 2009 року він працював в магазині «Капля» продавцем-консультантом, також займався замовленням товарів, коли певні позиції закінчувались. Замовлення товарів здійснював по телефону або за електронною поштою. Коли товари привозили, він перевіряв їх кількість та відсутність дефектів. Накладні на товари він підписував та залишав один екземпляр собі , а інший повертав постачальнику. Оплату за товар здійснювала дівчина-касир, яка складала прибутково- касовий ордер. Прибуткові накладні він мав право формувати в програмі 1-с. Наявна в магазині програма 1-с є не ліцензованою, директор міг сам під його паролем заходити у програму . Ніяких грошей він не присвоював і документи не підробляв. Свій код доступу він давав директору. 20.07.2012 року товар не замовляв, касовий ордер не виготовляв, магазином здійснена оплата в сумі 1468 грн. З 09.08.по 21.08.2012 року він взагалі був у відпустці, але 16.08.2012 року хтось входив до програми за його кодом доступу. 21.08.2012 року можливо товар замовляв, але гроші не брав. 10.09.2012 року отримав товар на 5000 грн., на нього є накладні, які підтверджують, що магазин « Мир» отримав ці кошти на поставку товару. 14.09.2012 року оплачений товар на 1822-41 грн., чому магазин « Мир» зазначає, що оплачено лише 845 грн. пояснити не може. Крім того, 06.08.2012 року в магазині « Мир» закуплений товар на 3694-24 грн. відповідно касового ордеру, а в дійсності сплачено 345 грн., також не може пояснити. 19.09.2012 року гроші в сумі 1000 грн. не брав та розрахунку ні з ким не проводив. 20.03.2012 року замовлено товару на 4800 грн., оплачено -4663 грн., різницю 166 грн. міг взяти на зарплату з дозволу директора. Чому завищена вартість товару по замовленню в сумі 4500 грн. 31.07.2012 року пояснити не може. Кошти з каси на передоплату або закупку товарів брав, але не по тих епізодах, що зазначені в обвинуваченні. Могли бути випадки, що накладні складались у різні дні, а товар був оприбуткований в один день. Він міг брати гроші в рахунок заробітної плати, але тільки за згодою директора магазину ОСОБА_11 . Вважає свою вину не доведеною і просить винести відносно нього виправдувальний вирок.

Зазначені показання обвинуваченого ОСОБА_6 були перевірені судом шляхом дослідження показань потерпілої, свідків та наявних в матеріалах справи письмових доказів.

Суд, здійснюючи оцінку наявних в матеріалах справи доказів, приймає до уваги тільки ті, що є власно доказами, тобто допустимими та належними у розумінні ст.ст. 85,86 КПК України.

Допитана в ході судового розгляду потерпіла ОСОБА_4 не згодна із зміненим обвинуваченням та кваліфікацією дій ОСОБА_6 за ст.190 ч.2 КК України , вважає правильною кваліфікацію дій обвинуваченого за ст.191 ч.3 КК України і має намір підтримувати обвинувачення у первинній редакції. Потерпіла показала, що вона є приватним підприємцем, обвинувачений працював в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де директором є її син ОСОБА_12 , з вересня 2009 року на посаді продавця- консультанта. Обвинувачений ОСОБА_6 займався також замовленням товару, формуючи через програму 1-с накладні . Ці накладні він пред`являв касиру, яка не перевіряє фактичну поставку товару, але видає гроші на його оплату. Вона стверджує, що прибутково- касові накладні складав сам ОСОБА_6 , а не касир. Крім нього ніхто інший не міг формувати у програмі ці документи за його паролем. Більш детальну інформацію знає її син, який був директором, він же призначав ревізію, в ході якої була виявлена нестача товару та грошових коштів. Вважає, що ОСОБА_6 вказував невірні відомості в накладних щодо назви товару, його кількості і таким чином присвоювати гроші.

Свідок ОСОБА_13 показала, що є директором аудиторської фірми « Фінаудит» та проводила перевірку в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » обліку товарів. Для осіб, які здійснюють підприємницьку діяльність на єдиному податку передбачена спрощена система ведення бухгалтерського обліку. Їй на перевірку була надана електронна база даних складського обліку, яка була адаптована, в ній прописано : хто має до неї доступ. В ході перевірки були виявлені розбіжності між накладними та фактично оприбуткованим товаром. При проведенні перевірки первинних документів було дуже мало, але вони містились в програмі в електронному вигляді. Проводилось також звіряння з контрагентами- постачальниками, але свої документи надав тільки магазин « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Видаткові накладні цього підприємства в кількості 5 шт. були співставлені із іншими документами бухгалтерського обліку ФОП ОСОБА_14 та встановлені розбіжності між ними , тобто мали випадки коли прибуткова накладна сформована на одну суму, а касовий ордер на іншу, або взагалі дані та сума у прибутковій накладній відрізняється від даних та суми у видатковій накладній постачальника. Таким чином мало місце надлишкове отримання коштів для розрахунків з постачальником магазин « ІНФОРМАЦІЯ_3 » 5703, 81 грн., а також наявність дебіторської заборгованості на суму 15229,31 грн. та розбіжності у вибутті грошових коштів для розрахунку з постачальниками в сумі 1766,54 грн., які постачальник не підтвердив. Загальна сума розбіжностей складає 22699, 66 грн. Хто із працівників магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » конкретно винен у виявлених недоліках вона сказати не може, оскільки в багатьох накладних підписи відсутні, взагалі бухгалтерський облік товарів, на її думку здійснювався неналежним чином. Безпосередньо в інвентаризації вона участі не брала, оскільки такого бажання не виявляв замовник.

Свідок ОСОБА_15 показав, що обвинуваченого ОСОБА_6 знає по роботі в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де він орендував частину приміщення, як приватний підприємець, який здійснює роботи по монтажу сантехнічного та іншого обладнання, а останній працював старшим продавцем. Крім того, він знаходиться у дружніх стосунках з директором цього магазину ОСОБА_14 і за його проханням, в разі відсутності останнього на робочому місці, наглядав за роботою працівників магазину. Як старший продавець ОСОБА_6 не тільки контролював роботу інших продавців, але і здійснював замовлення та оприбуткування товарів.Спочатку ОСОБА_16 працював непогано, але потім став запізнюватись, некоректно себе вести з покупцями. Він самостійно проводив розрахунки з постачальниками, це він особисто бачив, коли знаходився в магазині.

Свідок ОСОБА_12 показав, що працював директором магазину « Капля» по вул.Галатова, 2, а ОСОБА_6 працював в цьому магазині старшим продавцем. Він йому довіряв, тривалий час було все нормально, але у 2013 році стали виникати проблеми , т.к. він виявив нестачу. З цього питання він звернувся до ОСОБА_6 , але останній нічого не пояснив, але взяв накладні та пішов до магазину « Мир», начебто, щоб з`ясувати ці питання, але на роботу більше не повернувся. Він зателефонував до постачальника і йому відповіли, що самі на нас чекають, т.я. у них рахується наша заборгованість по оплаті. Після проведення інвентаризації та аудиторської перевірки було з`ясовано, що згідно видаткового касового ордеру ДО/000474 від 16.08.2012 року на 2000 грн. була створена накладна на передплату в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ДО/ 000359 на покупку ванни. Передоплата здійснюється, якщо було замовлення, у такому випадку касир видає гроші та робить запис про це в окремому зошиті. Слід відмітити , що за однією накладною зроблені 2 передплати !6.08.2012 року на суму 2000 грн. та 21.08.2012 року на суму 2500 грн. Він особисто з`ясовував це питання в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 » , де йому відповіли , що такого замовлення не було і гроші вони не отримували. Аналогічна ситуація по видаткових касових ордерах: НБ/006437 від 20.07.2012 року на суму 1468 грн. та ДО/001412 від 14.09.2012 року- передплата є, але фактично товар не оприбуткований. По видатковому касовому ордеру НБ/002127 від 19.03.2012 року здійснена передплата на суму 1000 грн., хоча вартість самого товару всього 500 грн. 20.03.2012 року видатковий касовий ордер НБ/002173 на суму 4800 грн., а фактично розрахунок проведений на суму 4663, 95 грн. 17.05.2012 року передплата на суму 3137 грн., але товар на таку суму не оприбуткований .Аналогічні розбіжності містяться і по всіх видатко- касових ордерах та прибуткових накладних, які зазначені в обвинувальному акті. Всі накладні, які ОСОБА_6 брав для звіряння з магазином « Мир» він не повернув. Взагалі, прибуткові накладні ОСОБА_6 сам складав. Відкорегувати накладні неможливо у спосіб, щоб це ніхто не помітив, якщо він особисто вносить зміни за своїм доступом до бухгалтерських документів, то це одразу відображається по комп`ютеру. Код доступу є у всіх працівників, але він обмежений , згідно до їх посадових обов`язків, ОСОБА_17 мав доступ у більшому обсязі, ніж інші працівники, які бачили тільки видаткові накладні, але не прибуткові. Прибуткові накладі формував тільки обвинувачений. Чи був ОСОБА_6 у серпні 2012 року у відпустці не може сказати, т.я. ці відомості зберігаються у бухгалтера.

Свідок ОСОБА_18 показав, що проводить комп`ютерне обслуговування та забезпечення за договором з ФОП ОСОБА_14 . В даному магазині працює програма обліку товарів 1-с, до якої оформлені доступи працівникам, згідно із вказівкою директора , тобто саме він визначає : хто з працівників має право входити до того чи іншого розділу програми. Змінити дані у вже сформованих документах може директор, але програма в цьому випадку ідентифікує та відобразить користувача. Паролі доступу до програми зберігаються у нього, директор їх не знає. При введені цих паролів він ніколи не дивиться на них , дані зберігаються у закритих конвертах.

Свідок ОСОБА_19 показала, що з початку 2012 року вона працює в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » касиром. В її обов`язки входить видача та прийняття готівки. В магазині працює програма 1-с, в якій відображається рух товарів по складу. Товари, які поступають в магазин вона не приймає. ОСОБА_6 був старшим продавцем і саме він спілкувався із постачальниками, робив замовлення та оприбутковував товари. Прибуткові накладні ОСОБА_6 оформлював сам, вона тільки за його проханням видавала передплату. З липня 2012 року вела записи по виданих коштах в окремому зошиті. По закінченню робочого дня рахувала касу, кошти по прибутково- касовим накладним автоматично списуються. Згідно її особистих записів: ОСОБА_6 отримував із каси кошти : 19.07-2012 року -4100 грн., 20.07.2012 року- 3000 грн., 25.07.2012 року -2000 грн., 31.07.2012 року- 5000 грн., 02.08.2012 року -6000 грн., 06.08.2012 року- 7500 грн., 16.08.-6430 грн., 21.08.2012 року-2500 грн., 10.09.2012 року -5000 грн., 14.09.-2012 року- 3000 грн. Коли сам директор бере кошти вона також списує їх по касі.

Свідок ОСОБА_20 показав, що є ФОП та працює в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 » по АДРЕСА_4 , де орендує 10 кв. метрів у ФОП ОСОБА_4 . ОСОБА_6 знає як працівника іншого магазину , який належить ОСОБА_4 , що знаходиться на АДРЕСА_3 . Він має доступ до програми 1-с, має свій пароль , який відомий тільки йому, пароль ОСОБА_6 він не знає. Згідно свого доступу він може зайти у програму та подивитись: що є на даний момент на складі та скільки товар коштує.

Свідок ОСОБА_21 показала, що працює в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_4 » по АДРЕСА_4 , який належить ФОП ОСОБА_4 . ОСОБА_6 знає як працівника іншого магазину по АДРЕСА_3 , фактично у них один колектив. Їх магазин працює в програмі 1-с, вона має свій доступ, який не передавала іншим особам, доступ ОСОБА_6 їй невідомий і вона не може зайти замість нього у програму, тільки під своїм паролем. У їх магазині приходні накладні оформляє ОСОБА_12 за своїм доступом.

Свідок ОСОБА_22 показав, що працює в магазині , який належить ФОП ОСОБА_4 по вул.Косіора, ОСОБА_6 знає, як працівника іншого магазину по АДРЕСА_3 . При здійсненні своєї діяльності, він працює в програмі 1-с, до якої має особистий доступ, в ній він формує видаткові накладні. Прибуткові накладні складає ОСОБА_12 . Він має обмежений доступ до програми тільки подивитись товари по складу та скласти видаткові накладні. Код доступу оформлювався через програміста, свій пароль він придумав сам.

Свідок ОСОБА_23 показав, що з 2010 року працює продавцем- консультантом в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де познайомився із ОСОБА_6 , який працював там же старшим продавцем. Безпосередньо в його обов`язки входила викладка товару та його підрахунок, надання консультацій покупцям. ОСОБА_6 керував процесом роботи, давав розпорядження, замовляв товар. Товар привозять постачальники , іноді цей товар зразу викладається на вітрини, а коли його багато заноситься у склад. В основному товар приймав ОСОБА_24 , але інколи і він приймав та розписувався в накладних. Доступ до програми 1-с він має, але в цій програмі може сформувати тільки видаткову накладну та подивитись переміщення товару по складу. Його пароль , крім нього, не відомий іншим працівникам магазину, пароль ОСОБА_6 йому також невідомий. Випадків, щоб під його паролем хтось входив до програми не було. За отриманий товар розраховувався директор ОСОБА_12 або ОСОБА_24 , він ніколи цими питаннями не займався. У 2012 році був у відпустці з 28.07.по 08.08., коли був у відпустці ОСОБА_6 не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_25 показав, що більше десяти років він працює в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 » продавцем, по роботі знає ОСОБА_6 , який працював в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та замовляв у них товар. Як правило, ОСОБА_17 або робив замовлення по телефону або особисто приїздив до їх магазину. В цих випадках його завдання було сформувати замовлення та оформити видаткову накладну, а оплату ОСОБА_6 проводив через касу в цей же день. Були випадки, коли ОСОБА_6 просив відстрочити оплату товару і керівництво інколи погоджувалось на це. У 2013 році власник магазину звернувся до нас з претензією щодо недопоставки товару, ми перевірили , але за нашими документами весь замовлений та оплачений товар був поставлений.

Оцінивши показання потерпілої та свідків у сукупності, суд вважає їх достовірними та правдивими оскільки вони не мають суттєвих розбіжностей між собою, взаємно доповнюють одне одного і ними підтверджується наявність вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю підтверджується і зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом огляду предмету робочого зошиту касира магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » - свідка ОСОБА_19 , який відображає інформацію, щодо часу та сум готівкових коштів, отриманих ОСОБА_6 від касира магазину (а.с.178-183 т.1);

-актом та матеріалами інвентаризації цінностей в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який належить Фізичній особі підприємцю ОСОБА_4 від 21.02.2013 року, який відображає хід і результати проведеної інвентаризації ( а.с.32-75 т.1);

-актом перевірки правильності ведення обліку товарів у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , який належить ОСОБА_4 з додатками, який відображає дані, що підтверджують причетність ОСОБА_6 до привласнення готівкових коштів на суму 22 699 гривень 66 копійок ( а.с.77-115 т.1);

- деталізацією оборотів по взаєморозрахункам між магазинами « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та « ОСОБА_26 » за період з 01.03.2012 року по 01.10.2012 року ( а.с.8-10 т.4), з якої убачається наявність розбіжності по певним позиціям між оплаченим та поставленим товаром ) ;

- накладними на товар ( а.с.11-134 т.4) ;

- наказом розпорядженням № 1 від 01.11.2011 року про прийняття ОСОБА_6 на посадку продавця непродовольчих товарів ФОП ОСОБА_4 ( а.с.200 т.1).

Суд вважає, що зазначеними доказами спростовується версія обвинуваченого ОСОБА_6 щодо його непричетності до інкримінованого йому злочину, оскільки всі свідки пояснили, що доступ до програми 1-с здійснюється за індивідуальними паролями працівників і в межах наданого кожному з них керівництвом доступу. Індивідуальні паролі не повідомляються іншим працівникам, також їм невідомий і пароль ОСОБА_6 , натомість , формувати у програмі прибуткові накладні має право тільки обвинувачений та директор ОСОБА_12 . Свідки підтвердили ті обставини, що ОСОБА_6 мав повноваження на отримання грошей із каси та оплату товару, тоді як інші працівники не мали таких повноважень. Доказів того, що у серпні 2012 року ОСОБА_6 знаходився у відпустці , отже хтось інший міг заходити до програми за його паролем, суду не було надано ні потерпілою, ні самим обвинуваченим, тоді як свідок ОСОБА_19 стверджує, що згідно її записів , у серпні 2012 року ОСОБА_6 отримував готівку із каси на оплату товарів. Наявні розбіжності у касових та прибуткових ордерах по епізодах, вказаних у зміненому обвинуваченні ОСОБА_6 не зміг спростувати належними та допустимими доказами. Позицію обвинуваченого щодо невизнання своєї вини, суд розцінює, як спробу ухилитися від кримінальної відповідальності та відшкодування заподіяної матеріальної шкоди.

Між тим, суд вважає, що і сама потерпіла не змогла належними доказами довести

наявність в діях ОСОБА_6 кваліфікуючих ознак, передбачених ст. 191 ч.3 КК України, оскільки призначена судом бухгалтерська експертиза не була проведена , у зв`язку із ненаданням нею всіх необхідних для її проведення бухгалтерських документів, отже суд надає правову оцінку діям обвинуваченого ОСОБА_6 в рамках обвинувачення доведеного належними та допустимими доказами.

Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 2 ст.190 КК України за ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою ( шахрайство) , вчиненого повторно.

При призначенні покарання суд виходить з вимог закону про достатність покарання для виправлення особи, запобіганню скоєння нею нових злочинів, враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, характеризуючи матеріали відносно обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.

На підставі ст.12 КК України ОСОБА_6 скоїв середньої тяжкості злочин.

Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він раніше судимий, скоїв злочин в період відбуття покарання з випробуванням за вироком Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 17.04.2012 року ( а.с.190-191, 192-193 т.1), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває ( а.с.195, 197 т.2), має на утриманні неповнолітню дитину.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 на підставі ст.ст. 66, 67 КК України судом не виявлено.

Враховуючи всі обставини справи, особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше судимий , скоїв злочин в період відбуття покарання з випробуванням за іншим вироком, вину у скоєні злочину не визнає, заходів до відшкодування заподіяної шкоди не вживає, тобто відсутні пом`якшуючі покарання обставини, у зв`язку з чим , суд вважає, що з метою запобігання новим кримінальним правопорушенням з його боку його перевиховання є неможливим без ізоляції від суспільства і йому слід визначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ст.190 ч.2 КК України, за правилами ст.71 Кк України.

Суд, керуючись ст.65 КК України вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобіганню скоєнню ним нових злочинів.

В ході досудового т а судового розслідування цивільний позов не заявлено.

Витрат на залучення експерта не має.

Питання про речові докази вирішити у відповідності до вимог ст100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368 , 370, 371, 374-376 КПК України суд-

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та визначити йому покарання у вигляді 2 ( двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст.71 КК України шляхом часткового приєднання до покарання , призначеного за даним вироком покарання невідбутого ОСОБА_6 за вироком Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.04.2012 року призначити остаточно до відбуття ОСОБА_6 покарання у вигляді 2 ( двох ) років та 6 ( шести ) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання , обраний відносно ОСОБА_6 залишити без змін до набрання чинності вироком суду.

Строк покарання обраховувати з моменту затримання засудженого.

Речові докази по справі: лазерні диски, на яких зафіксовані протоколи допиту свідків: ОСОБА_23 ( а.с.120, 121), ОСОБА_19 ( а.с.126,127, 162, 163), ОСОБА_21 ( а.с.132, 133), ОСОБА_15 ( а.с.138, 139), ОСОБА_20 ( а.с.144, 145), ОСОБА_18 ( а.с.151, 152), ОСОБА_22 ( а.с.157, 158), долучені до матеріалів справи- залишити в матеріалах даної справи; робочий зошит касиру магазина « Капля» , переданий на зберігання ОСОБА_19 - залишити власнику ( а.с.184, 185).

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області на протязі 30 діб із моменту проголошення вироку шляхом подачи апеляції через Дзержинський районний суд м.Кривого Рогу .

Згідно ст.376 ч.6 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Інші учасники судового провадження можуть отримати в суді копію даного вироку.

Крім того засудженому роз`яснені вимоги ст.376 ч.3 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1