Справа № 740/859/15 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/436/2015
Категорія - ст. 115 ч. 2 п. 13 Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 травня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0004266 від 14 серпня 2014 року за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 13 березня 2015 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжина Чернігівської області, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- вироком Чернігівського обласного суду від 01.07.1997 року за ч.2 ст. 140, 17, ч.3 ст. 140, ч.3 ст. 140, 102, 94, п. «е» «з» ст. 93 КК України (в редакції 1960 року) до 15 років позбавлення волі у виправно-трудовій колонії суворого режиму з конфіскацією всього майна, що є особистою власністю засудженого, з відбуванням перших п`яти років у тюрмі;

- вироком Орджонікідзенського районного суду м. Харкова від 01.10.2009 року за ч.1 ст. 309, 71 КК України до 2 років 8-ми місяців позбавлення волі з конфіскацією майна,

10.05.2012 року звільнений з Оріхівської виправної колонії Запорізької області (№ 88) по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 213, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України,

з участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А :

Даним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 213, п.13 ч.2 ст. 115 КК України та призначено покарання:

- за ч.1 ст. 213 КК України у виді громадських робіт терміном двісті годин.

- за п.13 ч.2 ст. 115 КК України у виді дванадцяти років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_7 покарання у виді дванадцяти років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_7 , до вступу вироку в законну силу, залишено у виді тримання під вартою.

Строк відбування покарання постановлено рахувати з дня затримання, тобто 30 грудня 2014 року.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 294 (двісті дев`яносто чотири) гривні 84 копійки витрат за проведення судової експертизи.

Питання про долю речових доказів вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 за усною домовленістю із директором ПП «Метторг-регіон» відділення № 4 ОСОБА_9 , 01.11.2014 року орендував у останнього металевий бокс, по АДРЕСА_3 , де здійснював незаконні операції з брухтом чорних металів без державної реєстрації, а саме прийом брухту чорного металу від населення по ціні від 1,70 до 1,90 гривень за кілограм, який потім здавав по вищій ціні 2,20-2,40 гривень за кілограм, доки його злочинна діяльність 16.12.2014 року не була виявлена і припинена працівниками міліції.

24 грудня 2014 року, близько 23-ї години, ОСОБА_7 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння знаходився за місцем спільного проживання з ОСОБА_10 по АДРЕСА_2 . Між ними виникла сварка, в ході якої ОСОБА_7 , умисно завдав близько восьми ударів ногою в область грудної клітини чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми грудної клітки по різним анатомічним лініям (зліва двох і справа шести ребер) із забоєм легень, крововиливів у м`які тканини правого стегна і живота.

Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла на місці події.

Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_10 , став травматичний шок, який розвинувся в результаті травми грудної клітки.

До апеляційного суду Чернігівської області надійшла апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , та обвинуваченого ОСОБА_7 .

Захисник просить вирок суду змінити та призначити покарання ОСОБА_7 за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України у виді 10 років позбавлення волі. В обгрунтування апеляційної скарги захисник зазначає, що вирок суду необхідно змінити в зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Вказує, що суд не в повній мірі врахував стан здоров`я обвинуваченого, а саме відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 40 від 22.01.2015 року у ОСОБА_7 мали місце клінічні ознаки емоційно-нестійкого розладу особистості. Відповідно до довідки Чернігівського слідчого ізолятору він неодноразово звертався за медичною допомогою до медичної частини. Також суд не звернув уваги на склад сімї ОСОБА_7 , у якого на утриманні знаходиться мати, яка є особою похилого віку. На думку захисту судом не враховано те, що дії ОСОБА_7 не були спланованими завчасно, що вбивство ОСОБА_10 . ОСОБА_7 вчинив внаслідок неправомірної та аморальної поведінки потерпілої, в скоєних кримінальних правопорушеннях щиро розкаявся, добровільно з`явився із зізнанням та повідомив про скоєне правопорушення, активно сприяв слідству, з його участю був проведений слідчий експеримент, де він детально розповів про обставини кримінального правопорушення. А тому вважає, що занадто тривалий термін ув`язнення для ОСОБА_7 , який призначений судом, може негативно відобразитись на його здоровї.

Обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу аналогічну за змістом та просить змінити вирок суду відносно нього та призначити покарання за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України у виді 8 років позбавлення волі.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Заслухавши доповідача по справі, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його адвоката, які просили задовольнити подані апеляційні скарзи та призначити покарання у вигляді 8 років позбавлення волі, прокурора, який заперечував проти апеляційних скарг, вважав вирок районного суду в цій частині обґрунтованим та просив його залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_11 у вчиненні зазначеного у вироку діяння за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, які учасниками судового провадження не оскаржуються, тому в цій частині вирок не перевіряється.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. А згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 „Про практику призначення судами кримінального покарання досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Відповідно до ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Аналізуючи вказані норми Закону та наявні матеріали провадження колегія приходить до переконання про неможливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 статтю 69 КК України.

Так, вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції в повній мірі врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який раніше судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, з`явлення із зізнанням, обставини, які обтяжують покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочинів.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі на обставини, які суд першої інстанції не врахував чи врахував не в повній мірі є такими, що не зайшли свого підтвердження. Так, на переконання колегії, судом першої інстанції в повній мірі враховані всі обставини на які посилається обвинувачений в своїй апеляційній скарзі про що вказано у вироку.

Тому апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його адвоката ОСОБА_6 в цій частині не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України колегія

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 13 березня 2015 року щодо ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали суду.

СУДДІ:

ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_3