Провадження № 1-кп/217/178/2013
Ун.№ 217/2444/2013-к
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2013 року Авдіївський міський
суд Донецької області в складі:

головуючого: судді Соболєвої І.П.,

при секретарі: Сильчевій Ю.С.,

за участю прокурора: Канюка А.П.,
обвинуваченого ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залу суду
м.Авдіївка кримінальне провадження,
зареєстроване у єдиному реєстрі
досудових розслідувань за № 0001084
від 30.08.2013 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
м.Авдіївка Донецької області, українця,
громадянина України, з середньою
спеціальною освітою, працюючого
дверевим в КЦ-2 ПАТ «Авдіївський
коксохімічний завод», неодруженого,
раніше не судимого, проживаючого за
адресою: АДРЕСА_1

- у скоєнні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186
КК України, -

ВСТАНОВИВ:

29.08. 2013 року о 10.00 годині ОСОБА_1,
знаходячись в стані алкогольного
сп'яніння, біля під'їзду АДРЕСА_1, діючи
по раптово виниклому наміру,
спрямованому на викрадення чужого
майна, з корисливих мотивів за
попередньою змовою з особою, відносно
якої матеріали кримінального
провадження виділені в окреме
провадження, шляхом вільного доступу
зайшли до під'їзду будинку та стали
виносити двері, які належать КП «СЕЗ»
Авдіївської міської ради на праві
власності, до автомобіля таксі марки
Фіат Дукато державний номерний знак
НОМЕР_1. В цей час до них підійшла
мешканка вказаного будинку ОСОБА_2 та
стала просити повернути двері на місце,
попереджала про звернення до міліції,
однак ОСОБА_1 разом з особою, відносно
якої матеріали кримінального
провадження виділені в окреме
провадження на її зауваження не
відреагували та, усвідомлюючи, що
викрадають металеві двері відкрито,
погрузили їх до зазначеного
автомобілю, на якому з місця скоєння
злочину зникли та розпорядились
викраденим майном на свій розсуд, чим
спричинили КП «СЕЗ» Авдіївської
міської ради матеріальний збиток на
загальну суму 1240 гривень.

Допитаний у судовому засіданні
ОСОБА_1 свою вину у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
визнав та пояснив, що дійсно в
зазначений час та при зазначених
обставинах він за попередньою змовою
групою осіб відкрито викрав металеві
двері, з місця злочину зник та
викраденим розпорядився на власний
розсуд.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України за
згодою учасників процесу судом визнано
недоцільним дослідження доказів
стосовно тих фактичних обставини
провадження, які ніким з учасників
процесу не оспорюються. При цьому
з'ясовано, що обвинувачений та інші
учасники правильно розуміють зміст цих
обставин, сумніву у добровільності та
істинності їх позицій немає.

При цьому розгляд провадження
провадився відносно обвинуваченого в
межах пред'явленого йому
обвинувачення.

При встановлених обставинах,
аналізуючи зібрані матеріали в їх
сукупності, суд вважає, що винуватість
обвинуваченого у вчиненні
вищезазначеного кримінального
правопорушення в судовому засіданні
доведена повністю для визнання його
винним.

Таким чином, враховуючи викладене,
суд вважає, що ОСОБА_1 своїми умисними
діями скоїв відкрите викрадення чужого
майна (грабіж) за попередньою змовою
групою осіб, тобто вчинив кримінальне
правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК
України.

Призначаючи покарання
обвинуваченому, суд враховує характер
та ступінь громадської небезпеки
скоєного злочину, обставини справи,
ступінь тяжкості вчиненого
кримінального правопорушення, яке
згідно до ст..12 КК України є тяжким
злочином, особу винного та обставини,
що обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_1 працює, раніше не
судимий, за місцем проживання
характеризується задовільно, за місцем
роботи - позитивно, на обліку у
лікаря-нарколога та лікаря-психіатра
не перебуває.

Обставиною, що пом'якшує покарання
ОСОБА_1 зі ст..66 КК України суд визнає
щире каяття у вчиненні правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання
ОСОБА_1 згідно зі ст..67 КК України суд
визнає вчинення злочину у стані
алкогольного сп'яніння.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку про можливість
виправлення ОСОБА_1 без відбування
покарання і вважає за можливе
звільнити його від покарання з
випробуванням у відповідності зі ст. 75,
76 КК України та зобов'язати його
повідомляти органи
кримінально-виконавчої інспекції про
зміну місця проживання, періодично
з'являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої інспекції.

Речові докази по кримінальному
провадженню відсутні. Цивільний позов
не заявлявся.

Керуючись ст..ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК
України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та
призначити йому покарання у вигляді
позбавлення волі строком на 4 (чотири)
роки.

На підставі ст.75 КК України
звільнити ОСОБА_1 від призначеного
покарання у вигляді 4 (чотирьох) років
позбавлення волі з випробуванням
строком на 2 (два) роки, якщо протягом
встановленого судом іспитового строку
він не вчинить нового злочину і виконає
покладені на нього у відповідності зі
ст. 76 КК України обов'язки: повідомляти
органи кримінально-виконавчої
інспекції про зміну місця проживання,
періодично з'являтися для реєстрації в
органи кримінально-виконавчої
інспекції.

Металеві двері, які зберігаються
під розпискою у головного механіка КП
«Служба єдиного замовника»
Авдіївської міської ради ОСОБА_3., -
залишити за належністю.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Донецької області
через Авдіївський міський суд
Донецької області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом тридцяти
днів з дня його проголошення.

Суддя: