Справа № 349/458/13-к
Провадження № 1-кп/349/30/13
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2013 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Могили Р.Г.

з участю секретаря Матасової Н.М.

прокурора Сулимки А.П.

захисника ОСОБА_1

потерпілого ОСОБА_2

обвинувачених ОСОБА_3,ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рогатині кримінальне провадження № 0000074 по обвинуваченню:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, непрацюючого, несудимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.2 ст.185 КК України,

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_6, неодруженого, несудимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.2 ст.185 КК України ,

в с т а н о в и в:

Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчинили умисні дії, які виразились в незаконному заволодінні транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб, а також - таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб .

Кримінальні правопорушення (злочини) вчинено при таких обставинах.

03 лютого 2013 року приблизно о 03 год. 30 хв. ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_4, знаходячись в м.Рогатині по вул. Мазепи, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, скориставшись відчиненими дверима та наявністю ключа в замку запалювання , шляхом вільного доступу незаконно заволоділи легковим автомобілем марки ВАЗ-212140 «Нива», синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_1, який знаходився в м.Рогатині по вул. Мазепи, навпроти господарства №4 та який належав потерпілому ОСОБА_2, вартістю 50 000 грн. Продовжуючи свої злочинні дії, вони використовували транспортний засіб у власних цілях, а в подальшому залишили його на території дачного масиву, що в урочищі «Кузьминці» м.Рогатина, де він був виявлений працівниками міліції.

Крім цього, ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_4 з метою власної наживи, таємно викрали з даного автомобіля наступні речі : шкіряний гаманець, вартістю 600 грн, в середині якого знаходились гроші в сумі 1300 грн., протерміновані банківські пластикові картки приватного підприємця «Кредо ОСОБА_5» та «Райффайзен ОСОБА_5» на ім`я ОСОБА_2М, зарплатну картку «ЕРСТЕ ОСОБА_5», картку АЗС «ОККО», реєстраційні документи на автомобіль ВАЗ 212140, картки знижок для різних магазинів, автомобільну магнітолу марки «КЕНВУД», вартістю 400 грн, ліхтарик марки «Експерт», вартістю 160 грн, SD картку пам`яті ємкістю 512 МВ системи «Аклідер», вартістю 1600 грн, модулятор напруги вартістю 280 грн. В подальшому скориставшись наявністю в гаманці пін-коду до зарплатної картки «ЕРСТЕ ОСОБА_5», вони зняли та викрали через банкомат із її рахунку гроші в сумі 2500 грн. Всього ОСОБА_4 та ОСОБА_3 викрали майна, яке належало потерпілому ОСОБА_2 на загальну суму 6840 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.2 ст.185 КК України визнав повністю та пояснив, що 02 лютого 2013 року пізно ввечері він разом із дівчиною, з якою зустрічається перебували на дискотеці в Будинку культури, що в с.Кутці Рогатинського району Івано-Франківської області. Наступного дня приблизно о 02 год. 30 хв. посварившись із своєю дівчиною він пішов додому. По дорозі додому зателефонував своєму товаришу ОСОБА_4, якому запропонував піти погуляти по місту, на що останній погодився. Приблизно о 03 год. 00 хв. він зустрівся із ОСОБА_4 і вони вирішили піти прогулятись вулицями так званого району «Червона гора», що в м.Рогатині. На одній із вулиць вони побачили біля господарства автомобіль «Нива», в якому двері були не закриті, а також коли він відкрив двері автомобіля то виявив, що в замку запалення знаходиться ключ. В цей час у них виникло бажання проїхатись даним автомобілем. Викотивши автомобіль від місця стоянки на невелику відстань він завів двигун автомобіля і разом із своїм товаришем поїхали прокататись автомобілем . Через деякий час , коли він зупинився та заглушив двигун, вони знайшли в салоні автомобіля ліхтарик, гаманець, в середині якого були різного виду пластикові картки, гроші в сумі 68 грн. В подальшому скориставшись наявністю в гаманці пін-коду до зарплатної картки вони зняли та викрали через банкомат із її рахунку гроші в сумі 2500 грн. Потім вони знову поїхали викраденим автомобілем в сторону урочища «Кузьминці», де двигун автомобіля раптово заглушився і тоді вони пішли додому. У вчиненому щиро розкаюється, засуджує свою поведінку, просить суворо його не карати. Завдані потерпілому збитки ними повністю відшкодовано на стадії досудового розслідування.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.2 ст.185 КК України визнав повністю та пояснив, що 03 лютого 2013 року приблизно о 03 год. 00 хв. йому на мобільний телефон передзвонив його товариш ОСОБА_3, який запропонував піти погуляти по місту, на що останній погодився. За декілька хвилин вони зустрілися біля приміщення Рогатинської ЗОШ №1, що в м.Рогатині і вирішили піти прогулятись вулицями району «Червона гора. На одній із вулиць, вони побачили біля господарства автомобіль «Нива», в якому двері були не закриті, а також коли ОСОБА_3 відкрив двері автомобіля то виявив, що в замку запалення знаходиться ключ. В цей час у них виникло бажання проїхатись даним автомобілем та випробувати його технічні можливості. Викотивши автомобіль від місця стоянки на відстань приблизно 50 м. Шиняєв В.М. завів двигун автомобіля і вони разом поїхали прокататись автомобілем . Через деякий час , коли ОСОБА_3 зупинився та заглушив двигун, вони знайшли в салоні автомобіля ліхтарик, гаманець в середині якого були різного виду пластикові картки та гроші в сумі 68 грн. Скориставшись наявністю в гаманці пін-коду до зарплатної картки вони поїхали в центральну частину м.Рогатина, де зняли та викрали через банкомат із її рахунку гроші в сумі 2500 грн. Потім вони знову поїхали викраденим автомобілем в сторону урочища «Кузьминці», де двигун автомобіля раптово заглушився і тоді вони залишивши автомобіль та пішли додому. У вчиненому щиро розкаюється, засуджує свою поведінку, просить суворо його не карати. Завдані потерпілому збитки ними повністю відшкодовано на стадії досудового розслідування.

Крім повного визнання вини самими обвинуваченими, їхня вина у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.2 ст.185 КК України повністю доведена зібраними органом досудового розслідування доказами, наявними у кримінальному провадженні №0000074, які обвинувачені не оспорюють та досліджувати які у судовому засіданні судом визнано недоцільним.

Даючи оцінку зібраним по справі доказам, суд приходить до висновку, про доведеність вини обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень і кваліфікує їх дії за ч.2 ст.289 та ч.2 ст. 185 КК України за ознаками незаконного заволодіння транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб, та таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб.

Обираючи обвинуваченим покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які є різного виду тяжкості від злочину середньої тяжкості до тяжкого; особи винних, які вперше притягаються до кримінальної відповідальності ( т.1а.с.217,221), по місцю проживання характеризуються позитивно ( т.1 а.с.218,222), стан здоров`я обвинувачених, які не числяться на обліку у нарколога і психіатра ( т.1 а.с.219,223), їхній молодий вік .

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченим, судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченим, суд визнає: щире каяття та активне сприяння в розкритті злочинів; визнання ними вини; добровільне відшкодування заподіяної матеріальної та моральної шкоди під час досудового розслідування (т.1 а.с.42) .

Позицію потерпілого ОСОБА_2, який в судових дебатах просив не призначати обвинуваченим реальне покарання у виді позбавлення волі.

В частині 2 статті 65 КК України зазначено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання , необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про необхідність обрання обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі в межах мінімального строку визначеного санкцією ч.2 ст.289 та ч.2 ст.185 КК України.

Згідно ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів обвинуваченим необхідно визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Враховуючи всі наведені судом обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченим, обставин справи, з урахуванням даних про особи винних, які вперше притягаються до кримінальної відповідальності, їхній молодий вік, позицію потерпілого щодо призначення їм покарання, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 можливе без відбування покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України.

Суд також враховує дані про особи винних, які є молодого віку, не працюють , а тому суд вважає, що не має підстав для призначення обвинуваченим додаткового покарання у виді конфіскації майна .

Таке покарання буде необхідне й достатнє для їх виправлення та попередження нових злочинів.

По кримінальному провадженні речових доказів, які були б надані суду немає.

Судові витрати на загальну суму 1 705,20 грн. підлягають стягненню в рівних частках із обвинувачених.

На підставі ч.4 ст.174 КПК України та з врахуванням того, що судом не призначено обвинуваченим додаткового покарання у виді конфіскації майна, а також відсутністю в потерпілого претензій матеріального чи морального характеру до обвинувачених, суд приходить до висновку, що майно на яке було накладено арешт необхідно звільнити від арешту та повернути обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Керуючись ст.ст. 368,373,374 КПК України, суд,

з а с у д и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.289 та ч.2 ст.185 КК України, призначивши покарання:

- за ч.2 ст.289 КК України у виді позбавлення волі на строк пять років без конфіскації майна ;

- за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік .

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк пять років без конфіскації майна.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.289 та ч.2 ст.185 КК України, призначивши покарання:

- за ч.2 ст.289 КК України у виді позбавлення волі на строк пять років без конфіскації майна ;

- за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік .

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк пять років без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі на строк пять років з випробуванням з іспитовим строком два роки.

На підставі ст.76 КК України на обвинувачених покласти обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 судові витрати за проведення експертиз в сумі 852,60 грн. ( вісімсот пятдесят дві гривні 60 копійок) з кожного на користь науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС України в Івано - Франківській області.

Скасувати арешт майна - мобільного телефону марки «Нокія 6303і» з акумуляторною батареєю та сім-картою та повернути його ОСОБА_4.

Скасувати арешт майна - мобільного телефону марки «Самсунг» з акумуляторною батареєю та сім-картою , гаманця чорного кольору із шкірозамінника, грошей в сумі 52,00 гривні та повернути їх ОСОБА_3.

Запобіжний захід для ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити попередній заставу.

Після набрання вироком законної сили заставу в розмірі 22 940,00 грн. (двадцять дві тисячі девятсот сорок гривень 00 копійок) повернути заставодавцю ОСОБА_6 та заставу в розмірі 22 940,00 грн. (двадцять дві тисячі девятсот сорок гривень 00 копійок) повернути заставодавцю ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Івано-Франківської області через Рогатинський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий: Могила Р.Г.