справа № 1-4/08
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2008р.

в складі: головуючої судді

при
секретарі

за
участю прокурора

Підгаєцький
районний суд Тернопільської області Ігнатової Г.В.

Маню к І.Т.

Юсипів Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в
місті Підгайці кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1- ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уроженця с. Шумлячи
Підгаєцького району Тернопільської області та жителя АДРЕСА_1, гр-н України,
українець, з освітою середньою-спеціальною, не одруженого, непрацюючого, не
судимого - за ст.296 ч.І КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1, 09
січня 2008р. приблизно 22години ЗО хвилин перебуваючив біля будинку
культури, що знаходиться в с. Шумляни Підгаєцького району в стані алкогольного
з хуліганських спонукань та проявляючи явну неповагу до суспільства. Що
супроводжувалось особливою зухвалістю безпричинно приставав до ОСОБА_2 ударив
його рукою в обличчя та в інші частини тіла, спричинивши останньому легкі
тілесні ушкодження, після чого припинив свої дії.

В результаті хуліганські дії підсудного біля будинку
культури всередині в приміщенні будинку культури був перерваний відвідувачам
вечір відпочинку Все це тривало на протязі півгодини..

В судовому засіданні, як і на досудовому слідстві
підсудній вину свою у вчиненні ним злочину визнав повністю.

Так, підсудній ОСОБА_1 суду показав, 09 січня 2008р.
приблизно 22години 30 хвилин перебуваючив в с.Шумляни Підгаєцького району він
разом з друзями випили пляшку горілки. Перебуваючи в нетверезому стані та
знаходячись біля будинку культури він побачив ОСОБА_2 та приставати до нього.
Не заперечує того факту, що виражався в його адрес нецензурними словами. Під
час цих дій по його ж ініціативі між ними та потерпілим виникла суперечка в
результаті якої він шарпав останнього а також наніс удар рукою в обличчя та по
тілу.Фактично причин та підстав для таких дій відносно ОСОБА_2 не було, але
дане вчинив в результаті алкогольного сп'яніння. Визнає і ті обставини що ним
же пошкоджено куртку потерпілого. Однак на даний час всі збитки ним
відшкодовано в повному обсязі.. Все це тривало на протязі півгодини і фактично
дії були припиненні самостійно.

Далі підсудній пояснив, що хуліганські дії вчинив
внаслідок алкогольного сп'яніння, через те не усвідомлював цих поступків . В
даний час витрати пов'язані з пошкодженням майна ним відшкодовано з потерпілим
вони помирились. Просить суворо його не карати.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2
підтвердив дані

обставини, при цьому пояснив, що дійсно заподіяні збитки,
щодо пошкодженої куртки, а також моральні збитки підсуднім відшкодовано
самостійно до судового розгляду справи, в даний час вони продовжують дружити і
помирились між собою в зв'язку з цим просить суд суворо не карати підсудного,
так як останній перестав бути суспільно небезпечним. І такі дії його були
вчиненні вперше.

Крім особистого і повного визнання підсудним своєї вини у
вчинені злочину згідно пред'явленого йому обвинувачення винність підсудного
доведена матеріалами справи зібраними досудовим слідством і сам підсудній та
потерпілий погодилися зі всіма зібраними доказами по справі не заперечуючи їх
достовірність та істинність при цьому відмовились від їх дослідження в судовому
засіданні.

Згідно ст.299 КПК України учасники процесу відмовились
від дослідження доказів по справі, суд приходить до висновку, що дії підсудного
ОСОБА_1 за ч.іст. 296 КК України кваліфіковано вірно, як грубе порушення
громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства вчинене з
особливою зухвалістю, а тому за даною статтею він повинний нести кримінальну
відповідальність.

Призначаючи підсудному ОСОБА_1 покарання суд у відповідності до ст..ст.50.65 КК України бере
до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст.. 12 КК України
відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, даних про особу винного,
конкретні обставини справи, що злочин скоїв в стані алкогольного сп'яніння.

При цьому, суд враховує і пом'якшуючі його вину
обставини, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, його
молодий вік, що сприяв досудовому слідству та суду у встановленні істини по
справі, що збитки потерпілому ним відшкодовано в повному обсязі, і з
врахуванням цих обставин по справі, суд приходить до переконання, що
перевиховання та виправлення ОСОБА_1 можливе
без ізоляції від суспільства, а тому вважає за необхідне не обмежувати його
волі, обрати до нього міру покарання у вигляді штрафу.

Призначаючи йому покарання у вигляді штрафу суд разом з
тим враховує щире каяття підсудного та визнання вини, а також суд приймає до
уваги ту обставину, що підсудний ніде не працює, його важке матеріальне
становище, що потерпілий просить суворо не карати його так як вони помирились,
з врахуванням всіх цих обставин, суд вважає за можливе застосувати ст.69 КК
України, тобто призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в
санкції ст.296 ч.І КК України.

На
підставі наведеного керуючись ст.ст.323,324 КПК України,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати
винним у вчиненні злочину передбаченого ч.І ст.296 КК України із застосуванням
ст. 69 КК
України призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян тобто в сумі 510
гривень.

Міру запобіжного заходу засудженому
ОСОБА_1 до
вступу вироку в законну силу залишити попередню підписку про невиїзд з
постійного місця проживання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд
Тернопільської області через Підгаєцький районний суд протягом 15 діб .

Головуюча: Г.В.Ігнатова