Справа № 11-50 2007р. Головуючий
у 1-й інстанції - Бурда Б.В.
ч.2 КК Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року січня 25 дня колегія суддів
судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Сумської області в
складі:

головуючого - Лугового М.Г.,

суддів - Пархоменко О.М., Сахнюка
В.Г.,

з участю

прокурора -
Ворфоломеєвої Н.П.,

засуджених - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Суми кримінальну справу за апеляціями засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2 на вирок
Зарічного районного суду міста Суми від 13 жовтня 2006р.

яким, - ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1, раніше
не судимий,

засуджений за ст. 185 ч.2 КК України
до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст.104 КК
України ОСОБА_3 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим
строком 1 рік. ОСОБА_3 зобов'язаний судом: не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи і
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
АДРЕСА_2, раніше не судимий,

засуджений за ст. 185 ч.2 КК
України до позбавлення волі строком на 2 роки; за ст. 185 ч.З КК України до
позбавлення волі строком на 3 роки; за ст. 186 ч.2 КК України до позбавлення
волі строком на 4 роки; за ст. 357 ч.3 КК
України до арешту строком 30 діб.

На підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів,
остаточно визначено до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на 4
роки.

2

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_3, АДРЕСА_3; раніше не
судимий,

засуджений за ч.5 ст.27, ч.2 ст.186 КК України із
застосуванням ст.69 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки.

На підставі ст.75
КК України ОСОБА_2 звільнений від відбування покарання з випробуванням з
іспитовим строком на 2 роки.

ОСОБА_2 зобов'язаний судом: не виїжджати за межі
України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої
системи; повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання та навчання.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, АДРЕСА_3; раніше судимий: 12.09.2001р. за ст.ст. 140 ч.2, ст.140 ч.З, 42
КК України до позбавлення волі строком на 3 роки; 11.06.2003р. звільнився
умовно-достроково на 11 місяців 10 днів;

29.07.2004р. за ст.ст. 186 ч.2,69
КК України до позбавлення волі строком на 1 рік.
20.05.2005р. звільнився умовно-достроково на 3 місяці 17 днів,

засуджений за ст.185 ч.2 КК України до позбавлення волі
строком на 2 роки; за ст. 185 ч.З КК України до позбавлення волі строком на 3
роки; за ст.186 ч.2 КК України до позбавлення волі строком на років і за ст.357
ч.З КК України до арешту на строк 2 місяці.

На підставі
ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, остаточно визначено до відбуття
покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Стягнуто із
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 699 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди
та 1070 грн. - в рахунок моральної шкоди.

Стягнуто у солідарному порядку із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_5 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 1111 грн. та 1000 грн. в
рахунок відшкодування моральної шкоди, на користь

3

ОСОБА_6 в рахунок відшкодування
матеріальної шкоди 637 грн. та 760 грн. в рахунок відшкодування моральної
шкоди, на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 2030 грн.
та 1000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, на користь ОСОБА_8 в
рахунок відшкодування матеріальної шкоди 227 грн. та 554 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди, на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування
матеріальної шкоди 2550 грн. та 1000 грн. в рахунок відшкодування моральної
шкоди, на користь ОСОБА_10 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 729 грн.
та 1000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, на користь ОСОБА_11 в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди 423 грн. та 515 грн. в рахунок відшкодування
моральної шкоди, на користь ОСОБА_12 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди
777 грн. та 785 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, у разі
відсутності у ОСОБА_1 майна чи
заробітку, достатнього для відшкодування заподіяної шкоди стягнення у дольовому
порядку проводиться з батька ОСОБА_1,
ОСОБА_13 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 по 1055 грн. 50 коп. з кожного; на користь ОСОБА_6 по 698 грн. 50 коп. з кожного; на користь ОСОБА_14 по 1515 грн. з кожного; на користь ОСОБА_8 по 390 грн. 50 коп. з кожного; на користь ОСОБА_9 по 1775 грн.
50 коп.; на користь ОСОБА_10 по 864 грн. 50 коп.; на користь ОСОБА_11 по 469 грн. 50 коп., на користь ОСОБА_12 по 857 грн. 50 коп. На користь ОСОБА_15 стягнуто у
солідарному порядку із ОСОБА_2,
ОСОБА_3та ОСОБА_1 в
рахунок відшкодування матеріальної шкоди 834 грн. 75 коп. та 1000 грн. в
рахунок відшкодування моральної шкоди. У разі відсутності у ОСОБА_1 та ОСОБА_3
майна чи заробітку достатнього для відшкодування заподіяної шкоди, стягнення у
дольовому порядку проводиться з їх батьків - ОСОБА_13, ОСОБА_16 та ОСОБА_2 по
611 грн. 58 коп. з кожного.

Стягнуто в
солідарному порядку із ОСОБА_2, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_17 в
рахунок відшкодування матеріальної шкоди 35 грн. 08 коп. та 1000 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди. У разі відсутності у ОСОБА_1 майна чи заробітку,
достатнього для відшкодування заподіяної шкоди, стягнення у дольовому порядку
проводяться із ОСОБА_13, ОСОБА_2, ОСОБА_2 по 345 грн. 03 коп. з кожного.

Стягнуто з ОСОБА_3 судові витрати, пов"язані з
проведенням експертизи у розмірі 44 грн. 75 коп., із ОСОБА_1 судові витрати у
розмірі 590 грн. 97 коп.; із ОСОБА_2 - у сумі 14 грн. 69 коп.; із ОСОБА_2 - у
сумі 679 грн. 10 коп.

4

Як зазначено у
вироці ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_2 визнані винними і засуджені за
скоєння таких злочинів.

Протягом
серпня-вересня 2005 року ОСОБА_2 за місцем проживання своєї матері ОСОБА_18 у
АДРЕСА_3 таємно викрав її майно на суму 1890 грн.

19 вересня 2005
року в денний час ОСОБА_1
за місцем проживання АДРЕСА_2, скориставшись відсутністю батька ОСОБА_13 викрав його
гроші в сумі 700 грн.

У вересні-жовтні
2005 року ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 проникли у вагончик, розташований у садівничому товаристві
"Залізничник-4", у м.Суми в районі "Голубих озер" та
викрали майно ОСОБА_6 на суму 637 грн.

19 жовтня 2005
року в денний час ОСОБА_2
та ОСОБА_1 шляхом проникнення, викрали із дачного будинку у
кооперативі "Залізничник" м.Суми майно потерпілої ОСОБА_5 на загальну
суму 2970 грн.

11 жовтня 2005
року близько 21 години ОСОБА_2 біля будинку № 1/1 по вул.Харківська у м. Суми
із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров"я,
відкрито викрав у ОСОБА_4 майно потерпілої на суму 699 грн.

15 листопада
2005 року, в денний час, ОСОБА_1
і ОСОБА_2 шляхом
проникнення у квартиру 88 будинку 12 по вул.СКД
м. Суми викрали майно потерпілої ОСОБА_8 на суму 602 грн., потерпілого
ОСОБА_9 на суму 4015 грн., потерпілої ОСОБА_10 - на 729 грн.

27 листопада
2005 року близько 00 год.
40 хв. ОСОБА_2, ОСОБА_1,ОСОБА_3 проникли через задні двері в салон
мікроавтобуса "Рено-Трафик", який належить ОСОБА_15 та знаходився у
дворі будинків АДРЕСА_4, звідки викрали кондитерські вироби на загальну суму
125 грн. 75 коп.

29 листопада
2005 року близько 00 год.
40 хв. ОСОБА_2 та
ОСОБА_1, із салона
автомобіля "Газель 2705", який належить ОСОБА_11 та знаходився у
дворі АДРЕСА_5 викрали майно ОСОБА_11 на суму 423 грн.

1 грудня 2005 року близько 23 години 50 хвилин ОСОБА_2 та ОСОБА_1 із салона автомобіля ВАЗ
2107, який знаходився у дворі

5

АДРЕСА_6 викрали майно
потерпілого ОСОБА_12 на суму 712 грн. та особисті документи - посвідчення водія
на ім"я ОСОБА_12, технічний паспорт на автомобіль ВАЗ 2107. Крім того,
вони пошкодили замок дверей вартістю 25 грн. та панель під автомагнітолу
вартість 40 грн.

2 грудня 2005
року ОСОБА_2 , запропонував ОСОБА_2 та ОСОБА_1 викрасти мобільний телефон у
свого одногрупника ОСОБА_19 Із цією
метою він по телефону домовився з потерпілим про зустріч біля будинку № 1 по
вул.Харківській у м.Суми. Коли потерпілий в цей же день близько 21 години
підійшов до місця зустрічі його вже чекали ОСОБА_2 та ОСОБА_1, які застосовуючи
насильство та спричинивши при цьому ОСОБА_19 легкі тілесні ушкодження відкрито
заволоділи його мобільним телефоном вартістю 280 грн. та стартовим пакетом
"Джинс" - 35 грн. 16 коп.

В апеляціях:

- засуджений ОСОБА_1 просить
переглянути вирок суду і пом"якшити призначене судом покарання. Свої
вимоги мотивує тим, що суддя не дав можливості ознайомитися з матеріалами
кримінальної справи. Також вважає, що суд не взяв до уваги ті обставини, що він
обмовив засудженого ОСОБА_2, оскільки про це просив його слідчий, не призначив
повторні експертизи. Окрім того, суд не врахував, що по справі відсутні
обставини, які обтяжують покарання і призначив занадто суворе покарання.

У доповненні до
апеляції ОСОБА_1 посилається на неправильну кваліфікацію злочинних дій відносно
потерпілої ОСОБА_4, безпідставне засудження ОСОБА_2. Просить вирок суду
скасувати, справу направити на додаткове розслідування в іншому складі суду;

засуджений
ОСОБА_2 також просить вирок суду скасувати, справу направити на новий судовий
розгляд, іншим складом суду. В обгрунтування апеляції посилається на те, що суд
безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про виклик експерта, призначенні
додаткових експертиз, кваліфікація дій стосовно потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_19
не правильна. Суддя відмовив у задоволенні клопотання про ознайомлення з
матеріалами справи, не надав можливості йому прономерувати аркуші справи
ручкою, незважаючи на його наполягання.

У доповненні до апеляці також посилається на неправильну
кваліфікацію дій за ст.ст. 186 ч.2, 185 ч.ч.2,3 КК України, оскільки вартість

6

викраденого, на його думку, є меншою, на порушенні його
права при відмові в ознайомленні з матеріалами справи.

Заслухавши
доповідь судді, засудженого ОСОБА_1, який підтримав доводи апеляції та просив
вирок суду скасувати і справу направити на новий судовий розгляд, засудженого
ОСОБА_2, який підтримав подану ним апеляцію, потерпілого ОСОБА_13 , який вважав
вирок суду законним, висновок прокурора про залишення вироку без зміни,
перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляції, колегія суддів
вважає, що апеляції задоволенню не підлягають.

Висновок суду
про доведеність винуватості ОСОБА_2 та ОСОБА_1
. в таємному викраденні чужого майна за попередньою змовою групою осіб,
повторно, у декількох епізодах з проникненням, у відкритому викраденні чужого
майна із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та
здоров"я потерпілих, повторно, за попередньою змовою групою осіб та у
незаконному заволодінні важливим особистим документом відповідає фактичним
обставинам справи та підтверджується дослідженими судом доказами, аналіз яких
дано у вироку.

Сам засуджений ОСОБА_1 на досудовому
слідстві та суді пояснив, що дійсно 19 вересня 2005 року у батька викрав 700
грн., разом із ОСОБА_2 із вагончика,
розташованого у районі "Голубих озер" взяли драбину, піднялися на
другий поверх будинку і викрали майно, при цьому ОСОБА_1 наводить детальний перелік викраденого. Потім скоїли
крадіжку майна із квартири по вул.СКД у м. Суми, із салона мікроавтобуса, який
знаходився у дворі будинків АДРЕСА_4 викрали кондитерські вироби, при цій
крадіжці був присутній і ОСОБА_3. Разом із ОСОБА_2 Сергієм із автомобіля
"Газель", котрий знаходився у дворі АДРЕСА_5 також викрали майно і
документи. Біля будинку № 1 по вул. Харківська м. Суми разом із ОСОБА_2 побили
хлопця і забрали у потерпілого мобільний телефон.

Засуджений ОСОБА_2 Сергій суду першої інстанції пояснив,
що дійсно у серпні-вересні 2005 року у своєї матері викрав майно. Разом із ОСОБА_1ом із кооперативу
"Залізничник-4" в районі Голубих озер із будинку викрали майно. По
вул. Харківській, 1 у жінки забрав сумку, у якій знаходився мобільний телефон
та інші речі. Із ОСОБА_1 із квартириАДРЕСА_4 викрали майно, із мікроавтобуса,
який стояв у дворі будинків, із ОСОБА_1ом і ОСОБА_3, викрали кондитерські
вироби, із салона автомобіля "Газель" він та ОСОБА_1 також викрали майно,
документи. Побивши ОСОБА_19, вони із ОСОБА_1ом,
забрали у нього мобільний телефон.

7

Потерпілі
ОСОБА_5, ОСОБА_14, ОСОБА_1
В.В., ОСОБА_19 О.В., ОСОБА_6, ОСОБА_18, ОСОБА_4, ОСОБА_11, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_15, ОСОБА_12 підтвердили на досудовому слідстві, і ці покази
перевірені судом, та в судовому засіданні, що дійсно вони потерпіли від
злочинних дій і у них було викрадено майно.

Свідок ОСОБА_17
суду пояснила, що 2 грудня 2005 року її сина ОСОБА_19 по мобільному телефону наполегливо викликав
на зустріч, начебто взяти конспект, одногрупник ОСОБА_2 та призначив місце біля будинку № 1 по
вул.Харківській у м. Суми. Повернувшись додому син був побитий та розповів,
коли прийшов на місце зустрічі, його побили двоє хлопців і забрали телефон.

Свідок ОСОБА_20
суду пояснив, що взимку 2005 року разом із ОСОБА_1ом та братами ОСОБА_2 перебував у дворі АДРЕСА_7 і чув між
ними розмову, про те, щоб забрати у когось телефон. У цей же день бачив на
вул.Харківська ОСОБА_19, він був побитий і розповів, що у нього забрали телефон.

Окрім цього,
вина засуджених ОСОБА_2 і ОСОБА_1а
підтверджується іншими доказами, які проаналізовані судом і наведені у
вироку, зокрема протоколами виїмки та огляду предметів, протоколами огляду
місця пригоди; протоколами відтворення обстановки та обставин події з участю
ОСОБА_2 та ОСОБА_1, при цьому
звертає на себе увагу той факт, що засуджені давали викривальні показання в
присутності понятих, тобто в умовах, які виключали будь-який тиск на них з боку
органів досудового слідства; вартість викраденого підтверджується висновками
товарознавчих експертиз і згідно висновку судово-медичної експертизи ОСОБА_19
були спричинені тілесні ушкодження.

Дії ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 за ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.З, 186 ч.2, 357 ч.З КК України кваліфіковані
правильно, а призначене кожному із них покарання відповідає положенням ст.65 КК
України.

При його обранні
суд урахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу винного,
обставини, що пом"якшують покарання та призначив ОСОБА_2 і неповнолітньому
ОСОБА_1 покарання, яке є необхідним для
його виправлення та попередження вчинення ними нових злочинів.

Суд у вироку навів переконливі мотиви чому не можливо
покласти в основу вироку покази ОСОБА_2 стосовно кількості викраденого майна, ОСОБА_1 і ОСОБА_2
відносно злочинних дій до потерпілого ОСОБА_19

8

і розцінив це як обраний засудженими спосіб захисту.
Також суд, даючи оцінку діям ОСОБА_2 стосовно потерпілої ОСОБА_4, послався у
вироку на її покази, де вона підтвердила, що хлопець, який виривав у неї сумку,
вдарив її рукою в обличчя, від чого вона відчула фізичний біль.

Посилання
засуджених ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на те, що суд першої інстанції не ознайомив їх із
матеріалами кримінальної справи безпідставні. Як убачається із матеріалів
кримінальної справи ОСОБА_1, і це він підтвердив при апеляційному розгляді
справи, із матеріалами кримінальної справи і протоколом судового засідання
ознайомлений у повному обсязі (т.4 а.с. 391). ОСОБА_2 надавалася можливість
судом першої інстанції ознайомитися із матеріалами кримінальної справи, для чого
він три рази, 31 жовтня, 23 листопада та 24 листопада 2006 року доставлявся у
приміщення райсуду, йому надавалися матеріали справи, проте він своїм правом не
побажав скористатися про що свідчать акти і його заява (а.с.2,3 т.5, 36, 43
т.5).

Істотних порушень
вимог кримінально-процесуального закону, які були б підставою для зміни або
скасування судових рішень, у справі не встановлено.

Керуючись ст.ст.
362, 365, 366, 377 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Зарічного
районного суду міста Суми від 13 жовтня 2006 року відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_1
залишити без зміни, а апеляції засуджених - без задоволення.

Головуючий -
Луговий М.Г.

Судді - Пархоменко
О.М., Сахнюк В.Г.