справа 1-54/07 р
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20
червня 2007 року. Новгородківський
районний суд

Кіровоградської
області

в
складі: головуючого судді Рачкелюка Ю.В.,

при
секретарі Лісняк
СЮ..,

за
участю прокурора Глобенко О.Г.,

захисника ОСОБА_2,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Новгородка,

справу
по обвинуваченню ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Термез Ташкентської області республіка
Узбекистан, кореєць, громадянин Узбекистану, співмешкає,
не працюючого, на утриманні 3-є
неповнолітніх дітей, освіта базова
загально-середня, проживаючого
АДРЕСА_1, відповідно до ст. 8 КК України є особою, що не має судимості, у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудний
ОСОБА_1 своїми умисними, протиправними
діями скоїв умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло
за собою наслідків, передбачених у ст. 121 цього Кодексу, але таке,
що спричинило тривалий розлад здоров'я.

Злочин вчинено
при слідуючи обставинах:

Підсудний
ОСОБА_1 20 серпня 2006 року близько 16 години,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, перебуваючи в с. Верблюжка Новгородківського
району Кіровоградської області на подвір'ї домоволодіння де він мешкає, на грунті особистих неприязних відносин
затіяв сварку з потерпілим ОСОБА_3, яка переросла в бійку,
в ході якої умисно наніс потерпілому не менше двох ударів дерев'яною
палкою по

тулубу.
Внаслідок заподіяних ударів потерпілий ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження які
відповідно до висновку судово-медичної експертизи №5 від 01.02.2007р.
відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров'я.

Допитаний
у судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 вину у скоєному злочині визнав
повністю, суду пояснив, що 20 серпня 2006 року на протязі дня з
потерпілим ОСОБА_3 він у себе вдома розпивав спиртні напої. Після розлиття спиртного
він заснув у себе в будинку, а
потерпілий ОСОБА_3 на подвір'ї будинку. Прокинувшись він хотів вигнати
потерпілого з території домоволодіння,
але той не слухав і він умисно держаком від коси наніс йому не менше
двох ударів по спині. Від отриманих ударів потерпілий прокинувся. Через деякий
час він дізнався, що ОСОБА_3 знаходиться
на лікуванні від того, що він наніс йому
декілька ударів по спині.

У
скоєному щиро розкаюється, на даний час
примирився з потерпілим, про що свідчить
його заява до суду.

Відповідно
до ч.3 ст299 КПК України при дослідженні вини підсудного ОСОБА_1. Суд обмежив дослідження фактичних обставин
справи - допитом підсудного та оголошенням матеріалів які характеризують особу
підсудного, так як покази підсудного
відповідають фактичним обставинам справи і ним не оскаржуються.

Аналізуючи
докази в їх сукупності та приймаючи до уваги,
що підсудний ОСОБА_1. Повністю
визнав себе винним у скоєному злочині,
суд вважає що його дії вірно кваліфіковані по ч.1 ст. 122 КК України, так як він своїми умисними протиправними
діями з хуліганських мотивів скоїв умисне середньої тяжкості тілесне
ушкодження, тобто умисне
ушкодження, яке не є небезпечним для
життя і не потягло за собою наслідків,
передбачених у ст. 121 цього
Кодексу, але таке що спричинило тривалий
розлад здоров'я.

При
обранні міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини які пом'якшують та
обтяжують покарання.

Підсудний
ОСОБА_1 скоїв
злочин середньої тяжкості, є особою що
не має судимості, має на утриманні трьох
неповнолітніх дітей.

Обставиною
яка обтяжує покарання підсудному відповідно до
ст. 67 КК України суд визнає:

ч.1
п.13/ вчинення злочину особою, що
перебуває у стані алкогольного сп'яніння.

Обставинами які
пом'якшують покарання підсудному відповідно до
ст. 66 КК України суд визнає: ч.1 п.1/ щире каяття

· примирення
з потерпілим;

· утримання
3-х неповнолітніх дітей.

Приймаючи до уваги, що підсудний
скоїв злочин середньої тяжкості,
примирився з потерпілим, має на
утриманні 3-х неповнолітніх дітей, є
особою що не має судимості, суд дійшов до
висновку про можливість виправлення підсудного без ізоляції від суспільства із
звільненням від відбування покарання з випробуванням передбаченого ст. 75,
76 КК України.

Цивільний
позов по справі не заявлений, судові
витрати відсутні. На підставі викладеного,
керуючись ст. 75, 76 КК України, ст.
ст. 320 -324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним по ч.1 ст.
122 КК України і призначити покарання на 1 рік обмеження волі.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити засудженого
ОСОБА_1 від відбування покарання з
випробуванням, якщо він протягом 1 року
іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього
обов'язки:

·
не виїжджати за межі України на постійне проживання без
дозволу органу кримінально - виконавчої системи;

·
повідомляти вказаний орган про зміну місця
проживання, роботи, або навчання;

·
періодично з'являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного
заходу підписку про невиїзд засудженому ОСОБА_1 скасувати після вступу вироку у
законну силу.

Початок
іспитового строку засудженому ОСОБА_1.
рахувати з дня проголошення вироку.

Вирок
може бути оскаржений протягом 15 діб з моменту його проголошення до
апеляційного суду Кіровоградської області.