АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11сс/778/33/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія оскарження ст.199 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів- ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

розглянула апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 30 грудня 2014 року.

Цією ухвалою задоволено клопотання в.о. старшого слідчого відділу процесуального керівництва управління нагляду за додержанням законів об`єднаними силами АТО військової прокуратури Південного регіону України ОСОБА_9 , та продовжено строк тримання під вартою до 3-х місяців із строком дії ухвали до «16-20» години 01 лютого 2015 року, стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червоне озеро Долинського району Кіровоградської області, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у тому, що на початку вересня 2014 року військовослужбовець військової частини - польова пошта НОМЕР_1 ОСОБА_10 разом і військовослужбовцями даного військового формування ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , з метою особистого збагачення, домовились спільно, заволодіти чужим майном, у вигляді грошових коштів, які належать громадянину ОСОБА_15 та знаходяться у приміщенні його житла по АДРЕСА_2 , шляхом здійснення нападу поєднаного з погрозою застосування насильства небезпечного для його життя та здоров`я, тобто вступивши в попередню злочинну змову, розподілили злочинні ролі між собою.

Так, 19 вересня 2014 р. близько 20-30 год. ОСОБА_10 за попередньою змовою групою осіб з військовослужбовцями ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном, утримуючи при собі заздалегідь заготовану для вчинення злочину вогнепальну зброю, прибули до приватного житла ОСОБА_15 по АДРЕСА_2 , та з метою приховання власних облич для уникнення кримінальної відповідальності, перед вхідними дверима даного будинку, одягнувши собі на голови спортивні шапки з прорізами в ділянках очей та ротової порожнини, проникли до вказаного домоволодіння. Перебуваючи в приміщенні вищевказаного будинку, ОСОБА_8 і ОСОБА_12 , діючи в рамках заздалегідь розподілених злочинних ролей, забезпечували неможливість повідомлення правоохоронних органів про вказані протиправні діяння, а ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з метою подолання волі ОСОБА_15 погрожуючи йому застосуванням вогнепальної зброї вивели останнього із домоволодіння, розмістили його на передньому сидінні салону його автомобіля марки «Меrsedec-Benz» д.н.з. НОМЕР_2 та озвучили вимогу щодо негайної безпідставної, усупереч його власної волі, передачі їм грошових коштів у розмірі 50 тис. доларів США. При цьому ОСОБА_16 , для залякування та створення у ОСОБА_15 враження реальності їх намірів, здійснив одиночний постріл із вогнепальної зброї у напрямку його будинку, спричинивши механічні пошкодження даного нерухомого майна. На вказану вимогу, ОСОБА_15 повідомив, що у нього відсутні грошові кошти, тоді ОСОБА_11 , продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, повернувся до приміщення даного будинку та заволодів у присутності ОСОБА_8 і ОСОБА_12 особистим майном ОСОБА_15 , зокрема, ноутбуком «Аsus», фотоапаратом «Саnоn», наручним годинником «Ероs», а також мисливською рушницею ТОЗ, утримуючи викрадене останні разом залишили місце вчинення злочину, розподіливши у подальшому між собою незаконно привласнене майно.

23 жовтня 2014 р. близько 20 год. ,продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном- грошовими коштами ОСОБА_15 у розмірі 50 тис. доларів США, на виконання вказівки ОСОБА_10 , ОСОБА_12 разом із ОСОБА_13 та ОСОБА_14 прибули на заздалегідь підготовленому транспортному засобі до наведеного будинку по АДРЕСА_2 , при цьому останній із салону автомобіля, а ОСОБА_13 з метою забезпечення оперативного залишення місця події, продовжував знаходитись за кермом даного транспортного засобу. Перебуваючи навпроти наведеного будинку ОСОБА_14 , у ході виконання спільного злочинного наміру з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , а також ОСОБА_12 , з метою створення у ОСОБА_15 враження реальності їх намірів та необхідності оперативної передачі їм, усупереч власної волі, грошових коштів у розмірі 50 тис. доларів США, та тримаючи у руках ручну гранату висмикнув запобіжну чеку й спрямував її на подвір`я наведеного будинку, спричинивши вибух розривного заряду вказаного бойового припасу та механічні пошкодження вказаної будівлі та прилеглої території, після чого спільно із ОСОБА_17 та ОСОБА_13 залишили місце події.

02.11.2014 р. ОСОБА_8 затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч.2 КК України.

02.11.2014 р. останньому вручено повідомлення про підозру про скоєння ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовано до ОСОБА_8 відповідно постанови судді Краматорського міського суду від 02.11.2014 р.

Строки досудового розслідування 22.12.2014 р. продовжено заступником прокурора Південного регіону України до 3-х місяців (до 01.02.2015р).

Підозрюваний ОСОБА_18 та його захисник отримали копію клопотання та матеріалів, що обґрунтовують клопотання - 25.12.2014 року о « 11-00» годині, що підтверджується наданою суду розпискою.

В.о. старшого слідчого відділу процесуального керівництва управління нагляду за додержанням законів об`єднаними силами АТО військової прокуратури Південного регіону України ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , яке мотивував тим, що строк тримання підозрюваного під вартою спливає 01.01.2015 року, однак завершити досудове слідство до вказаного строку неможливо, оскільки не завершено проведення вибухо-технічних та балістичних експертиз, необхідно провести легалізацію матеріалів, отриманих в ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та додатково допитати підозрюваних з цих питань, провести слідчі експерименти з підозрюваними, потерпілим, впізнання підозрюваних потерпілим, а також впізнання речей, які злочинним шляхом забрані у потерпілого, в разі необхідності провести експертизу звукозапису, одержати висновки службового розслідування та надати оцінку його діям, інші слідчі (процесуальні) дії з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження кримінального провадженню на виявлення тих обставин, які викривають, так і тих, що виправдовують підозрюваного, а також обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, виконати вимоги ст. 290 КПК України з наданням достатнього часу стороні захисту для ознайомлення з матеріалами, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 30 грудня 2015 року клопотання в.о. старшого слідчого відділу процесуального керівництва управління нагляду за додержанням законів об`єднаними силами АТО військової прокуратури Південного регіону України ОСОБА_9 задоволено.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, такою що не відповідає вимогам чинного кримінального процесуального закону, оскільки, на думку захисника, клопотання взагалі не містить обґрунтування неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, та ухвалити нову ухвалу, та обрати шодо підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши доповідь судді, адвоката ОСОБА_7 на підтримання своєї апеляційної скарги; пояснення прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги судова колегія вважає, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на інших учасників досудового розслідування, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, підозрюється у скоєнні злочину середньої тяжкості та тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 5 та до 10 років.

Задовольняючи клопотання старшого слідчого, слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що слідство по кримінальному провадженню не закінчено, існують наведені слідчим ризики, також наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 та до 10 років, є підстави вважати, що більш м`які запобіжні заходи не можуть запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на інших учасників досудового розслідування, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, відповідно до вимог ст. 199 КПК України слідчий в своєму клопотанні зазначив виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

При розгляді клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою слідчим суддею досліджені надані матеріали провадження стосовно законності та обґрунтованості подальшого тримання підозрюваного під вартою.

Відповідно вимогам ст. 178 КПК України слідчим суддею враховано вагомість наявних доказів про причетність ОСОБА_8 до скоєного правопорушення та особу підозрюваного і не встановлено очевидно необґрунтованого чи недопустимого обвинувачення. Тому судом обгрунтовано зроблено висновок про те, що причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину є вірогідною і достатньою для застосування щодо нього наявних обмежувальних заходів та їх продовження.

При продовжені строку запобіжного заходу, слідчий суддя чи суд апеляційної інстанції, на даному етапі кримінального провадження, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, а саме, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у скоєнні правопорушення.

Так, у рішенні Феррарі-Браво проти Італії Європейський суд з прав людини зазначає,, що затримання і триманні особи під вартою допустимі не лише у випадку доведеності факту скоєння злочину та його характеру, оскільки, така доведеність, сама по собі, і є метою досудового розслідування, а досягненню цієї мети і сприяє тримання під вартою. Факти ж, що викликають підозру, не обов*язково повинні бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження, або, навіть, пред*явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, винесеною з дотриманням чинного кримінально-процесуального закону, підстави для продовження строку тримання під вартою належним чином мотивовані. За таких обставин, правових підстав, зазначених у ст.409 КПК України, для скасування судового рішення за доводами апеляційної скарги, колегія не вбачає.

Щодо заяви адвоката про застосування на досудовому розслідуванні, на початку листопада 2014 року, стосовно ОСОБА_8 тортур і катування, то згідно п. 8 ст. 206 КПК України слідчий суддя може не забезпечувати перевірку вказаних фактів, якщо за вказаними фактами уже здійснюється перевірка. Як вбачається із заяви самого адвоката така його заява уже перебуває на розгляді у прокурора Донецької області.

В решті, доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 є необґрунтованими і не підлягають задоволенню.

Істотних порушень вимог КПК України, які є підставою для скасування судового рішення, при апеляційному розгляді також не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, ч. 3 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 30 грудня 2014 року, якою задоволено клопотання в.о. старшого слідчого відділу процесуального керівництва управління нагляду за додержанням законів об`єднаними силами АТО військової прокуратури Південного регіону, та продовжено строк тримання під вартою до 3-х місяців щодо ОСОБА_8 , залишити без змін, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 ,в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , без задоволення.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її проголошення.

Головуючий:

Судді: