Справа № 1-50/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2011 року Кам'янець Подільський міськрайонний суд

в складі: головуючого судді Драча І.В.

при секретарі Бєлік О.Б.

з участю:

прокурора Готри В.В.

захисника ОСОБА_1

підсудного ОСОБА_2

потерпілої ОСОБА_3

представника потерпілих ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам'янецьПодільському кримінальну справу щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2,

українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3,

працюючого муляром у ПП ОСОБА_5, не одруженого,

проживаючого у цивільному шлюбі, батька трьох неповнолітніх дітей,

не судимого ,

підсудного за ч.2 ст.121, ч.2 ст.127 КК України, -

встановив:

ОСОБА_2 28 січня 2008 року, о 2 год., в м. Кам'янці-Подільському в квартирі АДРЕСА_1, в стані алкогольного сп'яніння, під час бійки з потерпілим ОСОБА_6, діючи групою осіб з ОСОБА_7 та особою, справа відносно якого виділена в окреме провадження, з єдиним умислом на спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6, наніс останньому декілька ударів руками та ногами по голові і тулубу, та розбив на голові потерпілого горщик з вазоном, а ОСОБА_7 наніс потерпілому декілька ударів руками та ногами по голові та тулубу, особа, справа відносно якого виділена в окреме провадження, нанесла потерпілому декілька ударів руками та ногами по голові та тулубу і скочила ногами на груди та голову ОСОБА_6 Спільними діями ОСОБА_2, ОСОБА_7 та особа, справа відносно якої виділена в окреме провадження, спричили ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку 3-го ступеня, гострої лівобічної субарахноїдальної гематоми, субарахноїдального крововиливу, що привело до набряку, стискання головного мозку, які по степені тяжкості відносяться до тяжких тілесних пошкоджень, що небезпечні для життя в момент заподіяння.

В суді підсудний ОСОБА_2 вину визнав та пояснив, що 28 січня 2008 року, в ночі разом з знайомими ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та потерпілим ОСОБА_6 у квартирі останнього розпивали спиртні напої. Коли спяніли то потерпілий затіяв з ним та ОСОБА_12 сварку, яка переросла в бійку. В ході бійки, він наніс потерпілому ОСОБА_6 декілька ударів руками та ногами по голові і тулубу, розбив на голові потерпілого горщик з вазоном від чого потерпілий втратив свідомість. В цей час ОСОБА_7 та ОСОБА_8 також наносили потерпілому декілька ударів руками та ногами по голові та тулубу, а ОСОБА_8 скакав ногами на груди та голову ОСОБА_6 Катування потерпілого (вину за ч.2 ст. 127 ККУ) заперечує.

Вина підсудного ОСОБА_2 за ч.2 ст. 121 КК України доводиться і дослідженими у суді доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_3 пояснила в суді, що зі слів її брата потерпілого ОСОБА_13 їй відомо, що 28 січня 2008 року, в ночі він разом з знайомими підсудним ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та двома невідомими їй дівчатами у квартирі брата розпивали спиртні напої. ОСОБА_2 та ОСОБА_12 затіяли з її братом сварку, яка переросла в бійку. В ході бійки, ОСОБА_14 наніс потерпілому ОСОБА_6 багато ударів руками та ногами по голові і тулубу, розбив на голові потерпілого горщик з вазоном.

Допитаний у суді свідок ОСОБА_9, який був очевидцем бійки, підтвердив факт побиття в ніч 28 січня 2008 року ОСОБА_2, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 потерпілого ОСОБА_6 у житлі останнього, при цьому вказана група осіб з підсудним, наносила тілесні ушкодження руками та ногами в голову та по тулуб потерпілого, а підсудний ОСОБА_2 розбив горщик з вазоном на голові потерпілого, від якого ОСОБА_6 втратив свідомість.

З оголошених у суді показань потерпілого ОСОБА_6 вбачається, що він разом з ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в його квартирі розпивали спиртні напої. Між ним та ОСОБА_2 виникла суперечка, в ході якої ОСОБА_2 наніс йому удар кулаком в обличчя. Пізніше йому наносили численні удари руками та ногами по голові та тулубу Рідзіонов, ОСОБА_7 та ОСОБА_8. Також ОСОБА_2 розбив йому на голові горщик з вазоном. Свої показання потерпілий ОСОБА_6 підтвердив під час проведення очної ставки з підсудним ОСОБА_2 (т.1 а.с. 149, 153, 156, 247; т.2 а.с.36; т.3 а.с. 107).

З протоколу усної заяви про злочин вбачається, що потерпілий ОСОБА_6 повідомив правоохоронні органи про нанесення йому тілесних ушкоджень 28 січня 2008року за місцем проживання підсудним ОСОБА_2 (т.1 а.с.123).

Свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11, показання яких оголошені в суді, повідомляли органу досудового слідства про те, що вони були очевидцями того, як в ніч 28 січня 2008 року ОСОБА_2 в групі осіб з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 побили потерпілого ОСОБА_6 у квартирі останнього, при цьому підсудний ОСОБА_2 наносив тілесні ушкодження руками та ногами в голову та по тулуб потерпілого і розбив горщик з вазоном на голові потерпілого (т.1 а.с.150, 158; т.2 а.с.28, 29).

Допитаний як обвинувачений ОСОБА_7, показання якого оголошені в суді, стверджував, що він був очевидцем нанесення ОСОБА_2 тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 (т.2 а.с. 49).

З протоколів відтворення обстановки та обставин події проведеними з участю ОСОБА_2 та ОСОБА_7 (т.2 а.с.25-27, 40-42), потерпілого (т.2 а.с.10-13) та свідка ОСОБА_9 (т.2 а.с.14-16) вбачається, що останні добровільно розповіли та показали на місці вчинення злочину коли, як, і при яких обставинах підсудний ОСОБА_2 та інші наносили потерпілому ОСОБА_6 удари.

Спричинення потерпілому ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент заподіяння, у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку третього ступеня, гострої лівобічної субдуральної гематоми, субарахноїдального крововиливу, що привели до набряку, стисканню головного мозку обєктивно підтверджується висновком судово-медичної експертизи №874 від 1 серпня 2008року (т.1 а.с.181-182).

Висновком стаціонарної судово-психіатричної експертизи встановлено осудність ОСОБА_2 відносно скоєного.

Дії підсудного ОСОБА_2 вірно кваліфіковано за ч.2 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, вчинене групою осіб.

Органи досудового слідства та прокурор дії ОСОБА_2 також кваліфікували за ч.2 ст.127 КК України, як катування, тобто умисне заподіяння сильного фізичного болю, фізичного та морального страждання шляхом нанесення побоїв, мучення та інших насильницьких дій з метою залякування потерпілого ОСОБА_6, вчинене за попередньою змовою групою осіб. Проте, суд вважає, що в діях підсудного ОСОБА_2 відсутній склад цього злочину і його необхідно виправдати за даною статтею на підставі ст.6 ч.1 п.2 КПК України, оскільки органом досудового слідства та прокурором в суді не доведено тієї обставини, що підсудний ОСОБА_2 діяв з спеціальною метою примусити потерпілого вчинити дії, що суперечили б його волі. Здобуті у суді докази свідчать, що мотивом злочинних дій були неприязні стосунки, які виникли в результаті раптово виниклої суперечки, на ґрунті розпиття спиртних напоїв, що переросли у бійку.

При призначені покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_2 вчинив тяжкий злочин , яким посягнув на здоровя потерпілого.

За місцем проживання та роботи підсудний характеризується позитивно (т.2 а.с.142,143, 204, 205; т.3 а.с. 134) він є батьком трьох неповнолітніх дітей (т.3 а.с. 132. 133), вперше притягується до кримінальної.

Підсудний вину визнав, збитки потерпілим відшкодував, просив у них вибачення, викладене свідчить, що ОСОБА_2 щиро жалкує про вчинене і розкаявся. Позитивні характеристики, наявність неповнолітніх дітей, щире розкаяння, добровільне усунення збитків суд визнає обставинами, які помякшують покарання. Зважаючи на ці помякшуючі обставини, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, позицію потерпілих, які просили суворо не карати ОСОБА_2 та особу підсудного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності та характеризується виключно позитивно, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_2 основне покарання нижче від найнижчої межі встановленої в санкції ч.2 ст.121 КК України.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудного є вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

З урахуванням викладеного, обставин справи, особи підсудного, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_2 буде реальне покарання у виді позбавлення волі.

Зважаючи на тяжкість злочину, конкретні обставини злочину та його наслідки, суд не вбачає підстав для застосування ст.75 КК України.

Потерпілі та їх представник подали до суду зави про залишення позову без розгляду. Долю речових доказів та судові витрати вирішено вироком цього ж суду від 11 лютого 2009 року у справі щодо ОСОБА_7 У строк покарання слід зарахувати термін перебування ОСОБА_2 під вартою.

Керуючись ст.ст.323,324 КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначити йому покарання, з застосуванням ст. 69 КК України, у виді 5 (п»яти) років позбавлення волі.

За ч.2 ст.127 КК України ОСОБА_2 виправдати на підставі ст.6 ч.1 п.2 КПК України у звязку з відсутністю в його діях складу даного злочину.

Запобіжний захід ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_2 рахувати з 25 березня 2011 року, зарахувавши йому у строк, термін тримання під вартою з 22 липня 2010 року по 25 березня 2011 року.

Цивільний позов залишити без розгляду.

Вирок можна оскаржити через суд, який його постановив, до апеляційного суду Хмельницької області протягом 15 діб.

Суддя: