Справа № 1-125/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 лютого 2006 року
Києво-Святошинський районний суд, Київської області в складі:

головуючого судді: Лисенка
Владислава Вікторовича

при секретарі: Ярмольській
І.В.

за участі прокурора: Бистрика
О.М., Холодницького Н.В.

адвоката: ОСОБА_1

законного представника: ОСОБА_2

потерпілої ОСОБА_3

розглянувши
у відкритому судовому
засіданні в м.
Києві кримінальну справу
за обвинуваченням

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_1,
народженого в с. Глеваха,
Васильківського району, Київської області, українця, громадянина України, що
має середню освіту, не одруженого, учня ПТУ № 18 м. Фастова, Київської області, проживаючого: АДРЕСА_1, раніше не
судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого
ст. 186 ч.2 КК
України, -

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, народженого в с. Глеваха,
Васильківського району, Київської області, українця,
громадянина України, освіта середня, не обруженого, учня ПТУ № 6 м. Києва,
проживаючого: АДРЕСА_2, раніше
не судимого, -

у вчиненні
злочинів, передбачених ст.ст. 186
ч. 2, 304 КК
України, -

ОСОБА_6. ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця с. Глеваха.
Васильківського району, Київської області, українця, громадянина України, не
одруженого, не працюючого, проживаючого:
АДРЕСА_3, -

у вчиненні
злочинів, передбачених ст.ст. 186
ч. 2, 304 КК України,
-

2 ВСТАНОВИВ:

24 листопада 2006
року, близько 14 години 15 хвилин ОСОБА_5, за попередньою змовою з ОСОБА_6 та неповнолітнім ОСОБА_4,
перебуваючи на вул. Лесі Українеи в м. Вишневому, Києво-Святошинського району,
Київської області, з метою відкритого заволодіння чужим майном підійшли до
раніше незнайомого неповнолітнього ОСОБА_7 ОСОБА_5 відволік увагу ОСОБА_7, а неповнолітній ОСОБА_4 відкрито
викрав з кишені куртки ОСОБА_7 та заволодів мобільним телефоном „Сіменс
С75" вартістю 700
гривень зі стартовим пакетом „Діджус" вартістю 50 гривень, після чого ОСОБА_5 ОСОБА_6 та ОСОБА_4 з викраденим з місця вчинення злочину зникли, чим
заподіяли потерпілій ОСОБА_3 матеріальну шкоду на
суму 750
гривень.

Крім того ОСОБА_5 ОСОБА_6 під час скоєння цього злочину, достовірно знаючи, що ОСОБА_4 є
неповноглітнім втягнули останнього в злочинну діяльність

В судовому засіданні неповнолітній підсудний ОСОБА_4 свою вину у
вчиненні злочину визнав повністю, і пояснив суду, що 24 листопада 2006
року на залізничній станції Малютянка, щ в
Києво-Святошинському районі, зустрів своїх односельчан ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Всі вирішили спочатку поїхати в м.
Київ, з м. Києва поїхали в м. Вишневе. Києво-Святошинського району,
Київської області. Біля школи № 2 м. Вишневого вони
побачили незнайомого хлопця і вирішили
викрасти в нього мобільний телефон. ОСОБА_5 запропонував наступний план:
запитати в хлопця як пройти на вул. Зелену а ОСОБА_4 в цей час вихопить з рук мобільний
телефон. ОСОБА_5 дав хлопцю зошит, щоб той намалював, як пройти на вул. Зелену
в м. Вишневому, а ОСОБА_4 тим часом вихопив з кишені куртки хлопця, мобільний
телефон і всі побігли в напрямку залізничної станції. Коли стояли на пероні то
побачили, що їх наздоганяє хлопець, в якого вони викрали мобільний телефон.
Тоді він передав мобільний телефон ОСОБА_5,
який разом з ОСОБА_6 зіскочили з перону і побігли в напрямку м. Києва. ОСОБА_4
залишився стояти на пероні і був затриманий громадянами та доставлений до
міліції. У вчиненому розкаюється, просить суворо не карати.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 свою вину у
вчиненні злочину визнав вповністю, у вчиненому розкаявся і дав суду покази
аналогічні показам підсудного ОСОБА_4 додавши, що він знав про те, що ОСОБА_4 є
неповнолітнім. Коли вони з ОСОБА_6 побігли з перону в м. Вишневому, то поїхали
на радіоринок в м. Києві, і продали викрадений мобільний телефон за 190 гривень невідомому чоловіку. Гроші розділили між собою. Вони з ОСОБА_6
Взяли собі по 65
гривень а Пархоменку залишили 60 гривень, щоб пізніше віддати йому ці гроші. Тогож дня увечері вони були
затримані працівниками міліції.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_6 свою вину у
вчиненні злочину визнав повністю у вчиненому розкаявся і дав суду покази
аналогічні показам підсудних ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Крім того вина підсудних у вчиненні злочину підтверджується: -показами
птерпілої ОСОБА_3, яка пояснила суду, що неповнолітній ОСОБА_7 є її син.
Своєму сину вона купила телефон „Сіменс С 75" 24.11.2006 року їй зателефонував її син і повідмив, що близько 14 годинпи 10
хвилин невідомі викрали в ньогог мобільний телефон.
Матеріальні та моральні збитки їй відшкодовані в повному обсязі. Претензій до
підсудних не має. Просить не позбавляти їх волі.

Законний представник неповнолітнього підсудного ОСОБА_2, суду
пояснила, що про злочин скоєний сином дізналась від нього самого. Характеризує
сина з позитивної сторони. Він виховується в повній сім'ї.

Крім того, вина підсудних у вчиненні злочинів підтверджується дослідженими
в судовому засіданні доказами:

- заявою потерпілої ОСОБА_3 (а.с. 5); -протоколом огляду речових доказів( а.с. 9-11); -протоколами явок зі зізнанням підсудних ОСОБА_4 ОСОБА_5, ОСОБА_6 (а.с.13-17); -протоколом огляду та вилучення (а.с. 18); -розпискою
потерпілої про отримання СІМ-картки (а.с. 85); -заявою потерпілої
про відшкодування їй завданих збитків (а.с. 87) -протоколом
огляду речових доказів (а.с. 88); - довідкою про вартість
телефону "Сіменс С75" (а.с. 99); іншими
матеріалами справи.

Суд визнає, що підсудні ОСОБА_4, ОСОБА_5 ОСОБА_6
потерпіла ОСОБА_3 давали правдиві покази
суду, які підтверджуються іншими дослідженими судом доказами.

з

Оцінивши досліджені в процесі судового слідства докази суд вважає, що вина
підсудного ОСОБА_4 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ст. 186 ч. 2
КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж),
вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Оцінивши досліджені в процесі судового слідства докази суд вважає, що вина
підсудного ОСОБА_5 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ст. 186 ч. 2
КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж),
вчинений за попередньою змовою групою осіб, та за ст. 304 КК України -
втягнення неповнолітніх у злочинну діяльність.

Оцінивши досліджені в процесі судового слідства докази суд вважає, що вина
підсудного ОСОБА_6 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ст. 186 ч. 2
КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж),
вчинений за попередньою змовою групою осіб, та за ст. 304 КК України -втягнення неповнолітніх у злочинну діяльність

Обставинами, що пом'якшують покарання підсудних ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на підставі ст.
66 КК України суд визнає: з'явлення зі зізнанням, щире каяття у вчиненому,
добровільне відшкодування завданого збитку. Крім того обставиною, що пом'якшує
покарання підсудного ОСОБА_4 суд визнає вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують покарання підсудних судом не
встановлено.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_4 суд крім
обставин, що пом'якшують його покарання враховує
ступінь тяжкості та обставини вчиненого злочину, і особу підсудного, який:
вчинив тяжкий злочин, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем
навчання та проживання, добровільно відшкодував потерпілій завдані збитки, тому
суд приходить до переконання про необхідність призначення йому покарання у
вигляді позбавлення волі в межах санкції ст. 186 ч. 2
КК України.

Враховуючи особу підсудного ОСОБА_4 та ступінь суспільної небезпечності
скоєного ним злочину, думку потерпілої, яка просить не позбавляти підсудних
волі, суд вважає за можливе виправлення підсудного без відбування покарання і
відповідно до ст.ст. 75,
104 КК України звільняє його від відбуття покарання з
випробуванням, покладаючи на нього частину обов'язків, передбачених ст. 76 КК України.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_5 суд крім обставин, що пом'якшують його покарання враховує
ступінь тяжкості та обставини вчиненого злочину, і особу підсудного, який:
вчинив тяжкий злочин, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем
навчання та проживання, добровільно відшкодував потерпілій завдані збитки, тому
суд приходить до переконання про необхідність призначення йому покарання у
вигляді позбавлення волі в межах санкції ст. 186 ч. 2
КК України, та у вигляді обмеження волі в межах санкції
ст. 304
КК України.

Враховуючи особу підсудного ОСОБА_5 та ступінь суспільної небезпечності скоєного ним злочину, думку потерпілої,
яка просить не позбавляти підсудних волі, суд вважає за можливе виправлення
підсудного без відбування покарання і відповідно до ст. 75 КК України звільняє його від відбуття покарання з випробуванням, покладаючи
на нього частину обов'язків, передбачених ст. 76 КК України.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_6 суд крім обставин, що пом'якшують
його покарання враховує ступінь тяжкості та обставини вчиненого злочину, і
особу підсудного, який: вчинив тяжкий злочин, раніше не судимий, позитивно
характеризується за місцем проживання, добровільно відшкодував потерпілій
завдані збитки, тому суд приходить до переконання про необхідність призначення
йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ст. 186 ч. 2
КК України, та у вигляді обмеження волі в межах санкції
ст. 304
КК України.

Враховуючи особу підсудного ОСОБА_6 та ступінь суспільної небезпечності
скоєного ним злочину, думку потерпілої, яка просить не позбавляти підсудних
волі, суд вважає за можливе виправлення підсудного без відбування покарання і
відповідно до ст. 75
КК України звільняє його від відбуття покарання з
випробуванням, покладаючи на нього частину обов'язків, передбачених ст. 76 КК України.

Судові
витрати у справі відсутні. Питання
речових доказів суд вирішеє відповідно до ст. 81 КПК України. На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323 - 324 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4, визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2
КК України і призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

4

На підставі ст.ст.
104,75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування
призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з
моменту проголошення вироку.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу
залишити підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Зобов'язати засудженого ОСОБА_4 в період відбуття покарання не виїзжати за
межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої
системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання.

ОСОБА_5, визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 186 ч. 2,
304 КК України і призначити йому покарання: за ст. 186 ч. 2
КК України у вигляді 4 (чотирьох) років
позбавлення волі; за ст. 304
у вигляді 2 (двох) років
обмеження волі.

На підставі ст. 70
КК України шляхом поглинення менш суворого покарання
більш суворим остаточне покарання ОСОБА_5 призначити у вигляді 4
(чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75
КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з
іспитовим строком 2
(два) роки.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з моменту проголошення вироку.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу
залишити підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Зобов'язати засудженого ОСОБА_5 в період відбуття покарання не виїзжати за межі України на постійне
проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 186 ч. 2,
304 КК України і призначити йому покарання: за ст. 186 ч. 2
КК України у вигляді 4 (чотирьох) років
позбавлення волі; за ст. 304
у вигляді 2 (двох) років
обмеження волі.

На підставі ст. 70
КК України шляхом поглинення менш суворого покарання
більш суворим остаточне покарання ОСОБА_6 призначити у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75
КК України звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбуття
призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_6 рахувати з моменту
проголошення вироку.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу
залишити підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Зобов'язати засудженого ОСОБА_6 в період відбуття покарання не виїзжати за
межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої
системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання.

Речові докази: СІМ-картку „Діджус" НОМЕР_1, передану на зберігання ОСОБА_3 - залишити
ОСОБА_3; зошит та ручку, що зберігаються в камері зберігання речових доказів
Вишнівського МВМ, Києво-Святошинського РВ - знищити.

Вирок може бути оскаржений протягом 15 діб з дня його
проголошення до апеляційного суду Київської області, через Києво-Святошинський
районний суд, Київської області засудженими, законним представником
неповнолітнього засудженого, прокурором, захисником, потрепілою.