Справа № 442/9798/14-к
Провадження № 1-кп/442/53/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 червня 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження №0002721, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.11.2014 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дрогобича Львівської області, громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, одруженого, безробітного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 28.12.2007 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області за ч.1 ст.309, ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік; 14.10.2008 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області за ч.2 ст.309, ч.1 ст.311, ч.2 ст.307 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна; 26.12.2013 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області за ч.1 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік; обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України;
з участю прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 11.11.2014 року близько 13.15 год, знаходячись у торговому залі магазину «Ватсон» ТзОВ «ДЦ Україна» на вул.Шолом-Алейхема, 1, в м.Дрогобичі Львівської області, шляхом вільного доступу, з прилавку повторно, таємно викрав чоловічі парфуми марки «Ягуар класік блек», місткістю 100 мл, вартістю 459 грн., чим спричинив майнову шкоду вищевказаному підприємству на зазначену суму.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 повністю визнав себе винуватим у вчиненні злочину та погодився із викладеним у фабулі обвинувачення. Доповнив, що даний злочин вчинив необдумано, але на вчинення такого спонукало його важке матеріальне становище. Йому не вдавалося працевлаштуватися, оскільки, надаючи на бажане місце праці довідку від лікаря-психіатра, він весь час отримував від роботодавця відмову у прийнятті на роботу. У вчиненому щиро розкаюється і просить суворо його не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений визнав себе винуватим, не оспорює докази щодо обставин справи, з`ясувавши, що він правильно розуміє зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснивши, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів у даному провадженні. А тому, розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали, що характеризують його особу, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Відтак, дії ОСОБА_3 за ч.2 ст.185 КК України кваліфіковано вірно, оскільки він вчинив протиправні дії, які виразились у повторному таємному викраденні чужого майна (крадіжці).

При обранні виду і розміру покарання ОСОБА_3 , суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та, відповідно до ст. 65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, враховує наслідки та обставини вчиненого.

Обставинами, які пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, відшкодування завданої шкоди та відсутність претензій від представника потерпілого.

Поряд з тим, Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року (зі змінами від 06.11.2009 р.) Про практику застосування судами кримінального покарання роз`яснено, що відповідно до ч.2 ст. 67 КК суд, установивши наявність зазначених у пунктах 2, 6, 7, 9, 10, 12 ч.1 цієї статті обтяжуючих обставин, зобов`язаний навести їх у вироку та врахувати при призначенні покарання. Обставини, передбачені пунктами 1, 3, 4, 5, 8, 11, 13 ч.1 ст. 67 КК України, суд залежно від конкретних обставин справи вправі не визнати обтяжуючими, навівши у вироку відповідні мотиви.

У пункті 4 вищевказаної Постанови Пленуму ВСУ зазначено: виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Якщо якась із обставин, наведених у ч. 1 ст. 66, ч. 1 ст. 67 КК , передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд при призначенні покарання не може ще раз ураховувати її як пом`якшуючу або обтяжуючу покарання обставину.
Відтак, суд не бере до уваги зазначену прокурором обтяжуючу обставину вчинення злочину повторно, оскільки така передбачена в ч.2 ст.185 КК України як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію.Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , є рецидив злочину.

З урахуванням вищенаведеного та обставин справи, враховуючи особу винного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, його стан здоров?я (висновок судово-психіатричного експерта №81 від 13.05.2015 року), суд прийшов до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, а тому слід призначити йому покарання у виді позбавлення волі, яке є необхідне й достатнє, на переконання суду, для його виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.

Разом з тим, суд враховує те, що обвинувачем вчинено вищевказаний злочин під час умовного відбування покарання за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26.12.2013 року, яким ОСОБА_3 засуджено за ч.1 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим терміном на 1 рік. Тому, на підставі ст. 71 КК України, остаточне покарання суд визначає шляхом приєднання до покарання за новим вироком частково невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 370, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року 2 (двох) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднати частково невідбуту частину покарання згідно вироку Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26.12.2013 року, визначивши ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю вироків 2 (два) роки 1 (один) місяць позбавлення волі.

Запобіжний захід тримання під вартою ОСОБА_3 залишити попереднім до вступу вироку в законну силу.

Строк відбуття покарання рахувати з 29.11.2014 року.
Речові докази: сі-ді диск із файлом відео спостереження приміщення магазину «Ватсон» ТзОВ «ДЦ Україна» на вул.Шолом-Алейхема, 1, в м.Дрогобичі, який знаходиться при матеріалах кримінального провадження №0002721 від 26.11.2014 року, залишити при матеріалах кримінальної справи №442/9798/14-к, 1-КП/442/53/2015.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1