Справа № 687/1999/14-к
Номер провадження 1-кп/676/128/15
У Х В А Л А
27 лютого 2015 року м.Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

сторні кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м.Кам`янець-Подільському підготовче судове засідання кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
19 лютого 2015року з апеляційного суду Хмельницької області відповідно до ухвали цього ж суду про визначення підсудності від 17 лютого 2015рокеу до Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області надійшли матеріали кримінального провадження №0000219 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України,із затвердженим обвинувальним актом.

В підготовчому судовому засіданні прокурор, обвинувачений та його захисник проти призначення справи до судового розгляду не заперечили.

Потерпілий та його представник категорично заперечили проти призначення справи до судового розгляду та просили повернути обвинувальний акт прокурору, мотивуючи тим, що він не відповідає вимогам КПК України.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що його необхідно повернути прокурору, виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

В силу імперативного припису, викладеного у п.«а» ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт, крім іншого, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до п.1 ч.4 цієї ж статті до обвинувального акта, крім іншого, додається реєстр матеріалів досудового розслідування.

Як вбачається з вимог ч.2 ст.109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити:

1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення;

2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування;

3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.131КПК України одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є тимчасовий доступ до речей і документів.

Разом з тим, обвинувальний акт цій конвенційній нормі та нормі чинного кримінального процесуального закону не відповідає.
Так, в обвинувальному акті фактичні обставини події викладені не повно, не розкрита обєктивна та субєктивна сторона діяння, яке ставиться в вину ОСОБА_6 , на чому також акцентував увагу Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області у своїй ухвалі від 26 листопада 2014року про повернення попереднього обвинувального акту прокурору.
Зокрема, ОСОБА_6 ставиться в вину вчинення злочину, передбаченого ст.128 КК України необережне спричинення тілесних ушкоджень середньої тяжкості, а саме те, що 08 червня 2014 року близько 19.00 год., біля ставка, що знаходиться поблизу с. Вільхівці, Чемеровецького району, Хмельницької області, на автодорозі Чемерівці- Гусятин, між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 виникла словесна суперечка, в ході якої ОСОБА_6 наніс ОСОБА_4 умисно близько двох-трьох ударів кулаком правої руки в область обличчя, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, що по ступені тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Після цього ОСОБА_6 штовхнув ОСОБА_4 , від чого останній втратив рівновагу та впав на спину, з нахилом у лівий бік, на асфальтове покриття автодороги. Таким чином ОСОБА_6 не передбачав можливості того, що від вчинених ним дій могли настати небезпечні наслідки для ОСОБА_4 , хоча повинен був і міг їх передбачити та спричинив своїми необережними діями ОСОБА_4 тілесні ушкодження в вигляді закритого перелому верхньої гілки правої лонної кістки з поширенням лінії перелому на кут, закритого вертикального перелому крижової кістки зліва на рівні 2-4 крижових хребців без ознак поширення на крижово-клубове зчленування, забою поперекової ділянки хребта, забою корінців 3-5 крижових сегментів переважно справа, забійних поверхневих осаднень в ділянці попереку лінійної форми, що по ступені тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які привели до тривалого розладу здоров`я більше 21 дня; осаднення в ділянці лівої гомілки та стегна, осаднення в ділянці лівого ліктьового суглобу розміром 1x1см, гематоми в ділянці лівого стегна розміром 5x5см, що по ступені тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Разом з тим, за змістом вказаних фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, обвинуваченому ставиться в вину також і умисне завдання потерпілому близько двох-трьох ударів кулаком правої руки в область обличчя та спритчинення внаслідок цього тілесних ушкоджень у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, що по ступені тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, а також отримання потерпілим легких тілесних ушкоджень у вигляді осаднення в ділянці лівої гомілки та стегна, осаднення в ділянці лівого ліктьового суглобу розміром 1x1см, гематоми в ділянці лівого стегна розміром 5x5см, отриманих ним в результаті умисного поштовху обвинуваченим та падіння потерпілого в результаті цього на спину з нахилом у лівий бік на асфальтове покриття автодороги.

При цьому зазначаючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) Закону України про кримінальну відповідальність ОСОБА_6 ставиться в вину лише вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, тобто лише за діяння, що виразилися у поштовху потерпілого, падіння в результаті цього на спину, з нахилом у лівий бік, на асфальтове покриття автодороги та отримання в результаті цього середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
Тобто, правова кваліфікація протиправного діяння, яке ставиться в вину ОСОБА_6 , не узгоджується із фактичними обставинами справи, що викладені в обвинувальному акті.
Крім того, зазначаючи в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та формулювання обвинувачення, слідчим, з чим погодився також і прокурор при затверджені обвинувального акту, не зазначено суб`єктитної сторони протиправних діянь, які ставляться в вину ОСОБА_6 .. Зокрема, не зазначено ознак спрямованості умислу та мотиву діянь ОСОБА_6 , а фактичні обставини, що характеризують об`єктивну та суб`єктивну сторони протиправного діяння, що ставиться в вину ОСОБА_6 , є незрозумілими та суперечливими. При тому, що імперативними нормами п.2 ч.1 ст.91 КПК України передбачено обов`язок слідчого та прокурора у доказуванні винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, формі вини, мотиву і мети вчинення кримінального правопорушення.
За таких обставин, відсутність чіткого та конкретного формулювання обвинувачення із зазначенням всіх складових, непередбачених ч.2 ст.291 КПК України, порушують права обвинуваченого на захист, права потерпілого на захист порушених своїх прав та законних інтересів щодо права на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди, а також перешкоджають суду повно та всебічно розглянути кримінальне провадження, а також провести і завершити судовий розгляд протягом розумного строку.
Крім того, як вбачається з доданого до обвинувального акту реєстру матеріалів досудового розслідування його ІІІ розділу зазначено, що заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися. Разом з тим, як вбачається з розділу ІІ реєстру « Прийняті під час досудового розслідування процесуальні рішення» в рядку під № «6» зазначено, що під час досудового розслідування слідчим суддею ОСОБА_8 постановлялася ухвала про тимчасовий доступ до документів. Однак, зазначеного виду заходу забезпечення кримінального провадження, дата і строк його застосування реєстр матеріалів досудового розслідування в порушення вимог п.3 ч.2 ст.109 КПК України не містить.

Враховуючи вище наведене, обвинувальний акт у відповідності до вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України необхідно повернути прокурору.

Керуючись п.3 ч.3 ст.314, ст.ст.369-372 КПК України суд,-

П О С Т А Н О В И В:
Повернути обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000219 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ст.128 КК України, прокурору.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Хмельницької області через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Кам`янець-Подільського

міськрайонного суду ОСОБА_1