Провадження № 1/307/203/2013
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2013 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого

судді Гримут В.І.

при секретарі Столець В.В.

з участю прокурора Мотринець П.П.

потерпілої ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Тячів кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, має початкову загальну освіту, громадянина України, неодруженого, раніше судимого вироком Тячівського районного суду від 17.06.2011 р. за ст. 185 ч. 3 КК на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, у вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На початку жовтня 2012-го року, підсудний ОСОБА_3, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, зайшов на територію дворогосподарства № 34 по вул. Жовтневій в с. Добрянське, що належить ОСОБА_1, де сокирою, яку взяв із підсобного приміщення вказаного господарства, розбив склопакет на вікні другого поверху добудови до будинку, через яке проник у середину, звідки умисно, таємно, з корисливих мотивів, повторно, викрав мобільний телефон марки «Нокіа 2700»вартістю 450 гривень та гроші у сумі 40 грв., чим спричинив потерпілій ОСОБА_1 матеріальну шкоду на загальну суму 490 грв.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю. Пояснив, що на початку жовтня 2012-го року, точну дату та час не памятає, вдень, він зайшов на подвіря будинку № 34 по вул. Жовтневій в с. Добрянське, де проживає ОСОБА_1 Перед цим випив приблизно 300 грамів горілки. З підсобного приміщення він взяв драбину та сокиру і піднявшись до вікна на другому поверсі, розбив скло на вікні, через яке проник у будинок, звідки взяв мобільний телефон та 40 грв. Також узяв звязку ключів. Після цього пішов до себе додому, де залишив мобільний телефон та ключі, а за гроші купив пляшку горілки. Через кілька днів до нього додому прийшла потерпіла, якій він повернув мобільний телефон і ключі. У вчиненому розкаюється та просить суд не позбавляти його волі.

Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що вина підсудного ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена повністю. Крім його визнання це стверджується наступними доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_1 у судовому засіданні показала, що проживає у ІНФОРМАЦІЯ_3. На початку жовтня 2012-го року, точної дати не пригадує, знаходячись на городі, побачила розбите вікно на добудові свого будинку. Зайшовши у приміщення добудови виявила відсутність мобільного телефону, «Нокіа 2700», звязки ключів від підсобних приміщень та грошей у сумі 40 грв. У вчиненому відразу запідозрила ОСОБА_3, який вже кілька разів проникав у її будинок та викрадав звідти різні речі. Вона звернулася у міліцію, де написала заяву, у якій зазначила, що підозрює у вчиненні крадіжки ОСОБА_3. Після цього, через кілька днів, вона пішла додому до ОСОБА_3 і він зізнався у вчиненні крадіжки та повернув їй мобільний телефон та ключі. Перед цим, вона зустріла сусіда підсудного, ОСОБА_4, який сказав їй, що бачив у ОСОБА_3 мобільний телефон, схожий на той, що має її чоловік. Претензій до підсудного не має та просить суд не позбавляти його волі.

Свідок ОСОБА_4, показання якого було оголошено у судовому засіданні у звязку з його неявкою на досудовому слідстві показав, що по сусідству із ним проживає ОСОБА_3 Приблизно на початку жовтня 2012-го року, точної дати не памятає, він знаходився на вулиці біля свого будинку, де зустрів ОСОБА_3, у руках якого побачив мобільний телефон марки «Нокіа 2700». На його запитання, звідки у нього телефон, той відповів, що придбав у невідомої особи. Цього ж дня, після обіду, він зустрів на вулиці ОСОБА_1, яка проживає на сусідній вулиці. Вона запитала у нього, чи не бачив він ОСОБА_3 В ході розмови ОСОБА_1 повідомила йому, що ОСОБА_3 викрав від неї мобільний телефон марки «Нокіа 2700»та гроші у сумі 40 грв. (а.с. 51, 52).

З протоколу заяви (повідомлення) про злочин від 06.11.2012 р. вбачається, що ОСОБА_1 просить притягнути до відповідальності ОСОБА_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, який в період з 02.10. по 03.10.2012 року проник до неї у будинок, звідки викрав гроші у сумі 40 грв. та мобільний телефон марки «Nokia»(а.с. 3).

З власноручно написаної ОСОБА_3 явки з повинною від 06.11.2012 р. убачається, що він шляхом розбиття склопакету на вікні з тильної сторони будинку ОСОБА_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_5, викрав звідти мобільний телефон марки Нокіа та гроші у сумі 40 грв. (а.с. 4).

Протоколом огляду та фототаблиці до нього від 06.11.2012 р. стверджується, що обєктом огляду являється приміщення будинку № 34 по вул. Жовтнева в с. Добрянське. Будинок є одноповерховим та з-заду нього знаходиться добудова. Вхід у будинок здійснюється через пластикові подвійні двері, які знаходяться з лицьової сторони будинку ближче до правого кута. З тильної сторони добудови, біля стіни, знаходиться деревяна будівля (сарай), дах якої знаходиться біля вікна добудови. Будинок складається з чотирьох кімнат, добудова складається з двох кімнат. При огляді приміщення будинку та добудови обстановка не порушена (а.с. 10-12).

Актом добровільної видачі від 06.11.2012 р. стверджується, що від ОСОБА_1, отримано мобільний телефон марки Nokia 2700 imei 351532/04/554097/5 з сім-карткою оператора Діджус (а.с. 13).

Висновком експерта № 23-260 від 12.11.2012 р. стверджено, що залишкова вартість мобільного телефону Nokia 2700, з урахуванням ознак зносу, станом цін на листопад 2012 року може становити 450 грв. (а.с. 26-33).

Таким чином, оцінивши зібрані по справі та досліджені докази, які не суперечать один одному і повністю узгоджуються між собою, суд приходить до висновку, що підсудний ОСОБА_3, на початку жовтня 2012-го року, дійсно проник у будинок № 34 по вул. Жовтневій в с. Добрянське, звідки викрав мобільний телефон та гроші, чим спричинив ОСОБА_1 матеріальну шкоду на загальну суму 490 грв.

Дії підсудного ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України по кваліфікуючій ознаці таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у приміщення.

За кваліфікуючою ознакою повторність суд кваліфікує дії ОСОБА_3 у звязку з тим, що він має непогашену судимість за вчинення злочину передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України.

Обираючи покарання підсудному суд враховує обставини, які його помякшують: свою вину визнав, сприяв слідству у розкритті злочину, розкаявся у вчиненому, а також обставини, які обтяжують покарання: вчинив злочин у стані алкогольного спяніння та допустив рецидив злочинів.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання»№ 7 від 24.10.2003 р. зі змінами від 06.11.2009 р. звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов'язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом'якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. У п. 2 вказаної постанови зазначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, за наявності рецидиву злочину.

Тому, враховуючи, що ОСОБА_3 вчинив новий злочин в той час, коли був звільнений від відбуття призначеного йому покарання за вчинений раніше злочин з іспитовим терміном, суд вважає, що йому слід призначити реальну міру покарання у виді позбавлення волі.

Вироком суду від 17.06.2011 р. за ч. 3 ст. 185 КК України ОСОБА_3 був засуджений на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки. Тому суд вважає, що покарання підсудному слід призначити з застосуванням ст. 71 КК України за сукупністю вироків і до покарання призначеного за цим вироком частково приєднати не відбуте покарання за попереднім вироком.

Судові витрати за проведення експертизи у сумі 235.2 грв. слід стягнути з підсудного.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України суд,

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі три роки.

На підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного за цим вироком частково приєднати покарання призначене вироком Тячівського районного суду від 17.06.2011 р. і за сукупністю вироків остаточно до відбуття призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на три роки і шість місяців.

Запобіжний захід щодо засудженого ОСОБА_3 змінити на тримання під вартою, взявши його під варту у залі судового засідання.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з 16.01.2013 р.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь НДЕКЦ при УМВС України в Закарпатській області двісті тридцять пять гривень 20 коп.

Речовий доказ мобільний телефон марки «Нокіа 2700»залишити у ОСОБА_1

На вирок може бути подано апеляцію через Тячівський районний суд до апеляційного суду Закарпатської області на протязі 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим ОСОБА_3 в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий: Гримут В.І.