Справа № 442/1607/15-к
Провадження № 1-кп/442/133/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 березня 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: головуючої - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобич кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудового розслідування за № 0002786 від 08.12.2014 року та кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудового розслідування за № 000201 від 02.02.2015 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комарно Городоцького району Львівської області, зареєстрованого і проживаючого АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, з середньо- спеціальною освітою, не військовозобов`язаного, не працюючого, позапартійного, раніше судимого 13.07.2009 року Дрогобиицьким міськрайонним судом Львівської області до 4 років 6 місяців позбавлення волі , звільненого умовно- достроково 16.11.2012 року.

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбаченого ч.2 ст.186, ч.2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_4 , 07.12.2014 року в нічний час, знаходячись в одній із кімнат будинку АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, повтороно таємно викрав мобільний телекофін марки « Nokia 206» , який належить ОСОБА_5 , чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 510 гривень.

Крім цього 01.02.2015 року приблизно о 19 годині 00 хвилин, обвинувачений ОСОБА_4 , знаходячи біля другого під» їзду будинку № 18 по вул.. Пилипа Орлика, в м. Дрогбичі Львівської області , перебуваючи в стані алкогольного сп`ягніння, маючи умисел на заволодіння чужим майном, повторно, шляхом ривка, з рук потерпілої ОСОБА_6 , відкрито викрав належний їй гаменець вартістю 100 гривень, в якому знаходилось 13 гривень, чим спричинив останній майнову шкоду на загальну суму 113 гривень.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та ч.2 ст. 186 КК України визнав повністю, визнав всі фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, як вони пред`явлені в обвинувальному акті, та дав аналогічні показання. Щиро кається у вчиненні кримінального правопорушення та просить його суворо не карати.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Оцінивши у сукупності надані по кримінальному провадженні докази, досліджені у судовому засіданні, суд прийшов до висновку про повне підтвердження винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, оскільки він повторно таємно викрав чуже майно у потерпілої ОСОБА_5 та про повне підтвердження винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, оскільки він відкрито викрав чуже майно у потерпілої ОСОБА_6 .
Визначаючи міру покарання обвинуваченому, суд, в якості обставин, які пом"якшують покарання враховує його визнання своєї вини, щире каяття та активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення.

Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі ч.2 ст. 185 КК України, що злочин відноситься до категорії середньої тяжкості, межі ч.2 ст. 186 КК України, що злочин відноситься до тяжких злочинів, особу винного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, думку потерпілих, які просять суд суворо не карати обвинуваченого ОСОБА_4 , суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання у вигляді позбавлення волі, що буде достатнім для нього покаранням, враховуючи наведені вище обставини, суд розцінює такими, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого виним, і до нього слід застосувати ст. 75 КК України з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України і саме таке покарання на думку суду буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому.

Цивільний позов не пред`являвся. Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався. Судових витрат по справі не має.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

Засудив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого:

· ч.2 ст. 185 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

· ч.2 ст. 186 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання 5 ( п`ять) років позбавлення волі .

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від обраного основного покарання з випробуванням встановивши йому іспитовий термін 3 три роки та покласти відповідно до ст. 76 КК України на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки : не виїджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Вирок суду може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дрогобицький міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Головуюча суддя: ОСОБА_1