АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/631/14 Справа № 174/524/14-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2014 року місто Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3

- ОСОБА_4

за участю:

секретаря - ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

підозрюваного - ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

слідчого - ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вільногірського районного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 27 травня 2014 року задоволено клопотання заступника начальника СВ Вільногірського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області в кримінальному провадженні № 0000269 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 23 липня 2014 року. В якості альтернативного запобіжного заходу слідчим суддею визначено заставу в розмірі 80 000 грн.

Своє рішення слідчий суддя вмотивував тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, наявні ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на інших учасників кримінального провадження, а також можливе продовження вчинення злочину. Застосуванням іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, запобігти зазначеним ризикам неможливо.

Захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 , не погодившись із таким судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу відмовити.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги захисник підозрюваного посилається на те, що ухвала постановлена незаконним складом суду (а саме не слідчим суддею, а судом), окрім того будь-які ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не доведені у судовому засіданні, оскільки ґрунтуються лише на припущеннях.

На думку захисника, слідчий суддя також не прийняв до уваги дані про особу підозрюваного, який має дружину та дитину, має постійне місце проживання, має хронічні захворювання.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи захисника підозрюваного, який вимоги поданої ним апеляційної скарги підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити, думку підозрюваного, який підтримав вимоги поданої його захисником апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні, тому просив залишити її без задоволення, пояснення слідчого, якому доручено проведення досудового розслідування, вивчивши надані матеріали кримінального провадження та матеріали судового провадження з розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Доводи апеляційної скарги щодо істотних порушень норм кримінального процесуального закону, на думку колегії суддів, є необґрунтованими і такими, що не заслуговують уваги, оскільки вони не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Так, колегією суддів апеляційного суду встановлено наступне.

25 травня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за реєстраційним № 0000269 були внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

В той же день, 25 травня 2014 року о 19 год. 59 хв. слідчим СВ Вільногірського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України був затриманий ОСОБА_8

26 травня 2014 року ОСОБА_8 було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

27 травня 2014 року слідчий, який входить до групи слідчих, яким доручено проведення досудового розслідування, звернувся до слідчого судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області із клопотанням про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке оскаржуваною ухвалою було задоволене.

Відповідно до норм ст. 370 КПК України судове рішення має бути законним, тобто має бути ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Відповідно до норм чинного КПК України клопотання прокурора, слідчого про застосування запобіжного заходу до підозрюваного під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.

Відповідно до п. 5 ст. 21 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" слідчий суддя місцевого суду обирається зборами суддів цього суду із числа суддів цього суду на строк не більше трьох років.

Як вбачається із наданої місцевим судом копії протоколу № 5 від 27 травня 2013 року зборів суддів Вільногірського міського суду Дніпропетровської області, слідчим суддею Вільногірського міського суду Дніпропетровської області на строк 3 роки було обрано суддю ОСОБА_1 .

Із запису фіксації судового засідання технічними засобами вбачається, що розгляд клопотання слідчого СВ Вільногірського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою здійснювався слідчим суддею ОСОБА_1 , про що було оголошено у судовому засіданні.

Ухвала, якою було задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, підписана слідчим суддею ОСОБА_1 .

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою постановлена компетентним судом слідчим суддею Вільногірського міського суду Дніпропетровської області.

Та обставина, що у вступній частині оскаржуваної ним ухвали зазначено, що вона постановлена судом у складі головуючого судді ОСОБА_1 , на яку посилається захисник, як на підставу для скасування ухвали слідчого судді, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, не є підставою для скасування законного судового рішення і може бути усунута згідно ст. 379 КПК України.

В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.
Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою має містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин (ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України).
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у відповідності до вимог ст.ст. 193, 194 КПК України, вислухав учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п.49 рішення ЄСПЛ Ніколова проти Болгарії.
Як вбачається з наданих матеріалів, ОСОБА_8 органами досудового розслідування підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, про що 26 травня 2014 року йому вручено письмове повідомлення про підозру.
Суд першої інстанції дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки він обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, також обґрунтував наявність ризиків, що підозрюваний, знаходячись на волі, може вчинити інший злочин, буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином.
Доводи захисника про те, що слідчий суддя не врахував даних про особу підозрюваного, на думку колегії суддів, є необґрунтованими, оскільки в своїй ухвалі про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді триманні під вартою слідчий суддя зазначив про їх наявність та вмотивував чому він не приймає до уваги викладені обставини.

Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 183 КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, мотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, та в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вільногірського районного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2014 року залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вільногірського районного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2014 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, залишити без змін.

Судді: