Справа № 478/129/15-к пров.№ 1-кс/478/6/2015 р.
У Х В А Л А

02.02.2015 року року Слідчий суддя Казанківського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 розглянувши скаргу ОСОБА_2 на неправомірні дії дільничного інспектора Казанківського РВ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_3 з винесення висновку про припинення перевірки від 19 січня 2015 року,
В с т а н о в и л а:
30.01.2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на неправомірні дії ДІМ Казанківського РВ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_3 з ухвалення останнім висновку від 19.01.2015 року про припинення перевірки поданої ним заяви від 17.01.2015 року щодо вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.291 КК України, вважаючи, що вказаний висновок винесено не уповноваженою особою та в порушення вимог ч.2 ст.9, ч.1 ст.214, ст.284 КПК України, тому просив визнати неправомірними дії дільничного інспектора з винесення висновку про припинення перевірки від 19.01.2015 року і скасувати його, а матеріали справи направити прокурору Казанківського району Миколаївської області для подальшої перевірки та прийняття рішення згідно до вимог ч.1 ст.214 КПК України.

Вивчивши скаргу та додані до неї письмові матеріали прихожу такого висновку.

Згідно приписів п.п.10, 17 ч.1 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

В силу ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Стаття 38 КПК України містить вичерпний перелік органів, яким законом надано право здійснювати досудове розслідування у повному обсязі з дотриманням правил підслідності.

Згідно ст.215 КПК України досудове розслідування злочинів здійснюється у формі досудового слідства, а кримінальних проступків - у формі дізнання в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно ст.214 КПК України обов`язок із внесення відповідних відомостей про вчинене кримінальне правопорушення покладається на слідчого, прокурора, до якого надійшла заява, повідомлення про таке діяння або в разі виявлення кримінального правопорушення слідчим, прокурором самостійно з будь-якого джерела (ч.1). Досудове розслідування розпочинається, і в його межах слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії здійснюються лише з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ч.2).

Невиконання вимог ч.1 ст.214 КПК України, а саме бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення можуть бути оскаржені до слідчого судді.

Отже, рішення слідчого, прокурора про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань є процесуальним і приймається в порядку, встановленому для прийняття процесуальних рішень органів досудового розслідування, прокурора, що визначений ч.3, ч.5, ч.6 ст.110 КПК України. Перелік видів рішень, дій та бездіяльності слідчого та прокурора, що можуть бути оскаржені до слідчого судді на стадії досудового розслідування, визначені п.п.1-8 ч.1 ст.303 КПК України і цей перелік є вичерпним.

Зі змісту скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що 17.01.2015 року ОСОБА_2 звернувся до Казанківського РВ УМВС із заявою про вчинення кримінального правопорушення, що мало місце 17.01.2015 року у приміщенні відділу Держземагенства у Казанківському районі (колективне вживання спиртних напоїв в робочий час).

19.01.2015 року за результатами перевірки заяви ОСОБА_2 дільничним інспектором Казанківського РВ УМВС лейтенантом міліції ОСОБА_3 постановлено висновок, про припинення подальшої перевірки вказаної заяви з посиланням на відсутність в діях певних осіб ознак кримінального правопорушення.

Таким чином, заяву ОСОБА_2 (ЄО №90) по факту колективного вживання спиртних напоїв керівників служб Казанківської РДА 17.01.2015 року в робочий час у приміщенні відділу Держземагенства (в чому як вважає заявник вбачається перевищення повноважень начальника згаданого відділу у використанні цього приміщення), не було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, і розслідування за даним фактом не було розпочато, а перевірку цієї заяви щодо наявності в описаних діяннях ознак кримінального правопорушення було здійснено ДІМ ОСОБА_3 .

В силу ч.1 ст.110 КПК України висновок ДІМ ОСОБА_3 від 19.01.2015 року, винесений за результатами перевірки заяви ОСОБА_2 , не є процесуальним рішенням, віднесеним до рішень органів досудового розслідування.

При цьому, дільничний інспектор міліції, що випливає зі змісту ст.214 КПК України, не відноситься до службових осіб рішення, дії та бездіяльність яких можуть бути оскаржені до слідчого судді на стадії досудового розслідування, тому з огляду на положення ч.1 ст.24, п.п.1-8 ч.1 ст.303 КПК України дії ДІМ ОСОБА_3 з винесення висновку від 19.01.2015 року про припинення перевірки заяви ОСОБА_2 не можуть бути предметом оскарження до слідчого судді, що є підставою для відмови у відкритті провадження за даною скаргою.

Керуючись ст.ст.7, 214, 303 КПК України,
У х в а л и л а :

У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на неправомірні дії дільничного інспектора Казанківського РВ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_3 з винесення висновку про припинення перевірки від 19 січня 2015 року та скасування даного висновку, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя