Справа № 462/46/14-к
У Х В А Л А
31 грудня 2014 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000617 відносно ОСОБА_5 про обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

встановив:
В провадженні Залізничного районного суду м.Львова перебував обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000617 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, та ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Ухвалою суду від 30.09.2014 року, в порядку ст.335 КПК України, оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_5 та зупинено судове провадження щодо цього обвинуваченого до його розшуку.

Згідно ухвали Залізничного районного суду м.Львова від 28.11.2014 року виділено матеріали в частині обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, в окреме провадження.

Ухвалою від 31.12.2014 року у зв`язку з прибуттям до суду ОСОБА_5 припинено його розшук і поновлено судове провадження щодо нього.

Між тим, прокурором 31.12.2014 року подано клопотання про заміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання на тримання під вартою, оскільки ОСОБА_5 переховувався від суду, а застосований до нього запобіжний захід виявився занадто м`яким і недостатнім.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, покликаючись на мотиви такого, та доповнив, що попередньо обраний щодо обвинуваченого запобіжних захід не забезпечив належної його процесуальної поведінки, покладені за особистим зобов`язанням обов`язки обвинуваений не виконав, зокрема, на неодноразові виклики до суду не з`являвся, причини неявки не повідомляв, чому був оголошений в розшук, не повідомляв також прокурора та суд про зміну свого місця перебування, тому вважає, що в подальшому ОСОБА_5 може переховуватись від суду.

Захисник та обвинувачений проти задоволення клопотання заперечили, зазначивши, що доводи сторони обвинувачення на підтвердження обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою є безпідставними, вважають, що обвинуваченому слід обрати більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт за адресою його проживання по АДРЕСА_1 . При цьому, обвинувачений відмітив, що не з`являвся до суду, оскільки тривалий час лікувався в м.Рівному і м.Львові.

У відповідності до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення абозахисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

При вирішенні клопотання суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, а також особу обвинуваченого, який раніше судимий, в тому числі за вчинення корисливих злочинів, не працює, не має місця реєстрації, постійного місця проживання, що свідчить про відсутність у нього соціально-стримуючих факторів. Також суд бере до уваги, що ОСОБА_5 не виконав покладених на нього обов`язків запобіжним заходом у вигляді особистого зобов`язання,в даному судовому провадженні про причини неявки до суду не повідомляв, також не повідомляв про зміну свого місця проживання чи перебування, клопотань щодо перенесення судових засідань не подавав, що судом розцінено як переховування від суду і обвинуваченого було оголошено в розшук.

Проаналізувавши наведене, суд вбачає в діях ОСОБА_5 навмисне ігнорування судових викликів, що сприяє необґрунтованому затягуванню розгляду даного провадження в розумні строки, порушення прав інших учасників кримінального провадження та явного ухилення обвинуваченого від суду.
При цьому суд не бере до уваги покликання сторони захисту на те, що обвинувачений проживає у квартирі по АДРЕСА_1 , оскільки така йому не належить, він в даній квартирі не зареєстрований, в матеріалах провадження відсутнє погодження власника цього житла на дозвіл обвинуваченому проживати в такому, не встановлено інших правових підстав користування житлом.

З положень до ч.2 ст.179 КПК України слідує, що у разі невиконання обвинуваченим обов`язків, передбачених ст.194 цього Кодексу, суд вправі застосувати більш жорсткий запобіжний захід.
Виходячи з наведеного та враховуючи, що хоча тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, проте жодний більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого та не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам, наявність яких доведена в судовому засіданні слідчим та прокурором.

Враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 в разі визнання його винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, для запобігання ризикам, які зазначені в клопотанні та доведені стороною обвинувачення в судовому засіданні, з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та процесуальної поведінки обвинуваченого, клопотання слід задовольнити і змінити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на тримання під вартою.

При вирішенні питання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на тримання під вартою, суд вважає за можливе, на підставі ч.4 ст.183 КПК України, не визначати розмір застави, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені злочину, який вчинений із застосуванням насильства.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 331 КПК України, суд -

ухвалив:
Клопотання прокурора задовольнити.
Змінити обвинуваченому у кримінальному провадженні №0000617 ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на тримання під вартою.

Строк дії ухвали рахувати з дня взяття під варту 31.12.2014 року по 28.02.2015 року включно.

Копії ухвали негайно після її проголошення вручити сторонам кримінального провадження.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: ОСОБА_1