Справа №635/3749/15-к
Провадження по справі № 1-в/635/290/2015
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2015 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

представника установи виконання покарань ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

секретар судових засідань ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області подання начальника Хролівського виправного центру Управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№140) підполковника внутрішньої служби ОСОБА_6 за погодженням зі спостережною комісією при Харківській районній державній адміністрації Харківської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Губарівка Богодухівського району Харківської області, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого: 1) 28 лютого 2005 року Богодухівським районним судом Харківської області за ч. 2 ст.296 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; 2)15 лютого 2008 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 4 ст. 187, ст. 71 КК України до 11 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 05 вересня 2014 року невідбуту частину покарання у виді 3 років 5 місяців 17 днів позбавлення волі замінено на обмеження волі на той же термін,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 засуджений 15 лютого 2008 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 4 ст. 187, ст. 71 КК України до 11 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 05 вересня 2014 року невідбуту частину покарання у виді 3 років 5 місяців 17 днів позбавлення волі замінено на обмеження волі на той же термін.

Початок строку відбування покарання 21 лютого 2007 року.

Кінець строку відбування покарання - 28 січня 2018 року.

Прибув до Хролівського виправного центру Управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№140) 29 вересня 2014 року.

Начальник Хролівського виправного центру Управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№140) підполковник внутрішньої служби ОСОБА_6 звернувся до суду із поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , призначеного вищезазначеним вироком суду посилаючись на те, що за період відбування покарання в Хролівському виправному центрі №140 засуджений характеризується позитивно, дотримувався правил поведінки та розпорядку дня установи, за сумлінну поведінку та ставлення до праці адміністрацією установи заохочувався два рази, працевлаштований різноробом на птахофабриці ФОП « ОСОБА_7 », до виконання поставлених завдань ставиться сумлінно, поставлені завдання виконує у повному обсязі та своєчасно, проявляє ініціативу.

Прокурор у судовому засідання проти задоволення подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_4 заперечував, посилаючись на те, що з моменту заміни невідбутої частини покарання засудженому більш м`яким не пройшов рік, що відповідно до ч. 8 ст. 154 КВК України є підставою для відмови у задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення, крім того засуджений не має достатніх підстав, які свідчать про його виправлення, засуджений був працевлаштований не постійно, мав невелике навантаження.

Засуджений та представник установи виконання покарань у судовому засіданні підтримали подання про умовно-дострокове звільнення.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали подання та оглянувши матеріали особової справи на засудженого, оглянувши щоденник індивідуальної роботи із засудженим ОСОБА_4 №300/П/08, вважає подання таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 засуджений за злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів. За час відбування покарання як у вигляді позбавлення волі так і у вигляді обмеження волі режиму відбування покарання мав одне стягнення 02 квітня 2009 року, яке погашене у встановленому законом порядку, характеризується позитивно, дотримувався правил поведінки та розпорядку дня установи, за сумлінну поведінку і ставлення до праці має десять заохочень, два з яких протягом останнього року за час відбування у Хролівському виправному центрі №140. Крім того, психологом Хролівського виправного центру №140 ОСОБА_8 засуджений характеризується позитивно. Згідно довідки про доходи, ОСОБА_4 був працевлаштований з жовтня 2014 року по березень 2015 року до майстерень виправного центру та птахофабрики ФОП « ОСОБА_7 » , за що отримував заробітну плату.

З пояснень представника установи виконання покарань в ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_4 характеризується позитивно, останнім часом виконує роботи на городі виправного центру, до зазначеної роботи ставиться сумлінно.

За вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 лютого 2008 року грошових стягнень не має.

З пояснень у судовому засідання допитаного у якості свідка начальника відділення соціально-виховної та психологічної роботи Хролівського виправного центру №140 ОСОБА_9 встановлено, що засуджений ОСОБА_4 за час відбування покарання у виправному центрі характеризується позитивно, дотримується розпорядку дня, виконує всі доручення адміністрації центру, проявляє ініціативу у виконанні робіт з благоустрою території, підтримує стосунки з особами позитивної спрямованості, має позитивні плани на майбутнє, останнім часом виконує роботи на городі виправного центру.

З аналізу змісту щоденника індивідуальної роботи із засудженим ОСОБА_4 №300/П/08 вбачається, що останній протягом усього часу відбування покарання характеризується позитивно, має добру оцінку ступеню виправлення засудженого.

Таким чином, суд вважає достатніми підстави, які свідчать про становлення засудженого на шлях виправлення. Той факт, що засуджений мав перерви у працевлаштуванні, а саме в січні 2015 року, а також те, що останнім часом він не працевлаштований не може бути підставою для відмови у застосуванні умовно-дострокового звільнення у відношенні нього, оскільки матеріали справи не мають відомості про відмову засудженого від праці, а його працевлаштування не залежить віл волі останнього. Крім того, як встановлено в ході судового розгляду з пояснень представника установи виконання покарань та свідка, засуджений постійно залучається до робіт з благоустрою території виправного центру.

Щодо заперечень прокурора з приводу неможливості умовно-дострокового звільнення ОСОБА_4 з підстав, передбачених ч. 8 ст. 154 КВК України, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 8 ст. 154 КВК України, особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням або в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, якщо вони були направлені у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом, можуть бути знову представлені до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким не раніше як через один рік з дня винесення ухвали про направлення у місця обмеження волі або позбавлення волі.
На відміну від інших видів звільнення особи від покарання та його відбування, при заміні покарання більш м`яким особа фактично не звільняється, а продовжує відбувати покарання, хоча й іншого виду, і не втрачає статус засудженого. Крім того, замінити можна лише те покарання, яке раніше вже було призначене обвинувальним вироком суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 82 КК України, до осіб, яким покарання замінене більш м`яким, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення за правилами, передбаченими статтею 81 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання в тому числі у виді обмеження волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно роз`яснень, які містяться у п. 6 Пленуму Верховного Суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», особи, яким покарання було замінено більш м`яким, можуть бути умовно-достроково звільнені і від цього більш м`якого покарання за правилами, передбаченими ст. 81 КК України.
З аналізу вищевказаних норм вбачається, що стаття 81 КК України не має обмежень щодо застосування умовно-дострокового звільнення у разі попереднього застосування заміни покарання більш м`яким, якщо особа сумлінною поведінкою та ставленням до праці доводить своє виправлення.
Разом з тим, як вбачається зі змісту ч. 8 ст. 154 КВК України, однорічний строк встановлений цією статтею для представлення особи, у відношення якої було замінено покарання більш м`яким, до умовно-дострокового звільнення рахується з дня винесення ухвали про направлення у місця обмеження волі, така ухвала в матеріалах особової справи засудженого відсутня. Зазначена норма поширюється тільки на осіб, які звільнені від відбування покарання з випробовуванням або в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, якщо вони були направлені у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом.
За таких обставин, застосування до засудженого, який став на шлях виправлення, заміни покарання більш м`яким, не може, у разі доведення останнім сумлінною поведінкою та ставленням до праці свого виправлення, закривати йому перспективу умовно-дострокового звільнення від відбування покарання при настанні умов, передбачених ст. 81 КК України.
Враховуючи викладене, суд вважає, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, на момент розгляду подання відбув понад 3/4 фактичного строку покарання, а тому підлягає звільненню від відбування покарання умовно-достроково.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, ст. 154 КВК України, -суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Хролівського виправного центру Управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№140) підполковника внутрішньої служби ОСОБА_6 про умовно дострокове звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання задовольнити повністю.

ОСОБА_4 звільнити від відбування основного покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 лютого 2008 року, умовно достроково на невідбутий строк два роки сім місяців двадцять чотири дні.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області.

Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1