Кримінальне провадження № 1-кп/489/44/2015 р.
В И Р О К
ІМ`ЯМ УКРАЇНИ
26 лютого 2015 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участю прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

представників потерпілого ОСОБА_8 , ОСОБА_9

захисника ОСОБА_10

обвинуваченого ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження на підставі обвинувального акту за обвинуваченням:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Василівка, Корестенського району Житомирської область, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого водієм ДП "НВКГ "Зоря"-Машпроект", не судимого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.190 ч.2, 358 ч.4 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_11 , обвинувачується в тому, що працюючи на посаді водія цеху № 60 ДП "НВКГ "Зоря"-"Машпроект", перебуваючи у відряджені у м. Києві з 30.06.11 по 02.07.11 р., маючи намір на заволодіння грошовими коштами ДП "НВКГ "Зоря"- "Машпроект", отримавши під звіт за платіжною відомістю № 1363 грошові кошти в сумі 1050 грн., за невстановлених обставин підшукав завідомо підроблені офіційні документи, які нібито видані готелем "Адрія" ТОВ "Єврхотелсістем" та підтверджують факт його проживання в номері № 617 готелю "Адрія" за адресою: м. Київ, вул. Р. Окіпної, 2 з 30.06 по 02.07.2011 р. та оплату за проживання в сумі 1344 грн., а саме номер рахунку №1043/2011 та фіскальний чек № 1043 від 30.06.11 р., які в один з днів з 30.06.2011 р. по 02.07.2011 р., в приміщенні бухгалтерії ДП "НВКГ "Зоря"-"Машпроект", разом із "Звітом про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт" № 68, в якому зазначив неправдиві відомості про витрачення у відряджені грошових коштів в сумі 1564 грн., з яких 1344 грн., на оплату проживання в готелі "Адрія", надав бухгалтеру ОСОБА_12 , ввівши її в оману, та 04.07.2011 р., на підставі використаних завідомо підроблених документів, отримав в касі підприємства 564 грн. у вигляді компенсації за витрачені у відряджені кошти, заволодівши таким чином грошовими коштами ДП "НВКГ "Зоря"-"Машпроект" в сумі 1344 грн.

Діючи повторно, перебуваючи у відряджені у м. Києві з 12.07.11 по 14.07.11 р., маючи намір на заволодіння грошовими коштами ДП "НВКГ "Зоря"- "Машпроект", отримавши під звіт за платіжною відомістю № 1470 грошові кошти в сумі 1000 грн., за невстановлених обставин підшукав завідомо підроблені офіційні документи, які нібито видані готелем "Адрія" ТОВ "Єврхотелсістем" та підтверджують факт його проживання в номері № 625 готелю "Адрія" за адресою: м. Київ, вул. Р. Окіпної, 2 з 12.07 по 14.07.2011 р. та оплату за проживання в сумі 1344 грн., а саме номер рахунку № 1777/2011 від та фіскальний чек № 1777 від 12.07.2011 р., які в один з днів з 12.07.2011 р. по 14.07.2011 р., в приміщенні бухгалтерії ДП "НВКГ "Зоря"-"Машпроект", разом із "Звітом про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт" № 241, в якому зазначив неправдиві відомості про витрачення у відряджені грошових коштів в сумі 1494 грн., з яких 1344 грн., на оплату проживання в готелі "Адрія", надав бухгалтеру ОСОБА_12 , ввівши її в оману, та 15.07.2011 р., на підставі використаних завідомо підроблених документів, отримав в касі підприємства 494 грн. у вигляді компенсації за витрачені у відряджені кошти, заволодівши таким чином грошовими коштами ДП "НВКГ "Зоря"-"Машпроект" в сумі 1344 грн.

Вказані обвинувачення ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.190 ч.2 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно; ст.358 ч.4 КК України, тобто у використанні завідомо підробленого документу, суд знаходить недоведеними, враховуючи досліджені судом докази.

Так, обвинувачений не визнав себе винним і показав, що у липні 2011 року, як водій підприємства "Зоря-Машпроект", декілька разів був направлений у відрядження до ТОВ "Єврохім" в м. Київі, отримував гроші для відрядження. В відрядженні він проживав в готелі "Адрія", сплачував за проживання, про що надав до бухгалтерії підприємства квитанції та касовий чек про проживання у готелі, які не вважав підробленими. В касі міг додатково отримати гроші, або повернути надлишок грошей.

При цьому в ході, досудового розслідування, 23.06.2014 р., слідчий не повідомляв йому про підозру та, 26.06.2014 р., не відкривав матеріали досудового розслідування, вказуючи лише що всі доказі наявні і вимагаючи, щось підписати посилаючись на докази стосовно іншої особи. Право на захист йому також не роз`яснювалося. Такі ж дії слідчий вчинив і відносно інших осіб, що притягалися до відповідальності у вказаній справі. Для фіксування факту відмови від підписання підозри 23.06.2014 р. слідчий запросив двох понятих, 26.06.2014 р. поняті були відсутні.

Свідок ОСОБА_13 показав, що працює директором готелю "Адрія" з 1999 року. На запит правоохоронних органів він встановив, що ОСОБА_11 в готелі "Адрія" не проживав. Облік осіб, які проживають в готелі, ведеться у електронному вигляді, їм видається фіскальний чек. Чек без розрахунку за проживання не видається. Суми коштів, сплачених за проживання в готелі, вносяться до бухгалтерського обліку. Фактів подвійного касового обліку або проживання людей без реєстрації не встановлено. Факту невидачі чеків не встановлено.

Згідно посвідчення про відрядження ОСОБА_11 був відряджений до м. Києва з 30.06.2011 р. по 02.07.2011 р.

Згідно рахунку № 1043/2011 та фіскального чеку від 30.06.2011 р., ОСОБА_14 оплатив 1344 грн. за проживання у готелі "Adria" з 30.06.2011 р. по 02.07.2011 р.

Згідно платіжних відомостей № 1363 від 29.06.2011 р. та № 1410 від 04.07.2011 р., ОСОБА_11 , на відшкодування витрат у відрядженні, отримав у ДП НВКГ "Зоря"-"Машпроект" відповідно 1050 грн. та 564 грн.

Згідно посвідчення про відрядження ОСОБА_11 був відряджений до м. Києва з 12.07.2014 р. по 14.07.2014 р.

Згідно рахунку № 1777/2011 та фіскального чеку від 12.07.2011 р., Ходаківський оплатив 1344 грн. за проживання у готелі "Adria" з 12.07.2011 р. по 14.07.2011 р.

Згідно платіжних відомостей № 1470 від 11.07.2011 р. та № 1508 від 15.07.2011 р., ОСОБА_11 на відшкодування витрат у відрядженні отримав у ДП НВКГ "Зоря"-"Машпроект" відповідно 1000 грн. та 494 грн.

Згідно висновку експерта № 29 від 19.06.2014 р., відбитки прямокутного штампу ТОВ "Єврохотелсістем" у номерах рахунку на ім`я ОСОБА_11 № НОМЕР_1 від 30.06.2011 р. та номер рахунку № 1777/2011 від 12.07.2011 р., нанесені не штампом ТОВ "Єврохотелсістем", експериментальні зразки відбитків якого надані на експертизу, а іншим штампом.

Зображення друкованого тексту у фіскальних чеках № 1043/2011 від 30.06.2011 та № 1777/2011 від 12.07.2011 р. готелю "Адрія" ТОВ "Єврохотелсистем", отримані за допомогою друкувального пристрою-матрично-голчастого принтера.

Зображення друкованого тексту у фіскальних чеках № 1043/2011 від 30.06.2011 та № 1777/2011 від 12.07.2011 р. готелю "Адрія" ТОВ "Єврохотелсистем" та зображення друкованого тексту у фіскальних чеках за 12.07.2011 р., що містились у наданому рулоні касової стрічки реєстратора розрахункових операцій готелю "Адрія" ТОВ "Єврохотелсістем" за період часу з 05.07.2011 р. по 14.07.2011 р., отримані за допомогою різних друкувальних пристроїв: матрично-голчастого принтера та термопринтера.

Аналізуючи дослідженні докази суд приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст.62 Конституції України, ст.17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в порядку, передбаченому цим Кодексом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.91, 92 КПК України, обов`язок доказування події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення покладається на прокурора.

Згідно ст.370 КПК України, судове рішення ухвалюється судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Згідно ст.86 КПК України, на недопустимий доказ не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

При цьому, суд вважає, що відомості в наданому суду в якості доказу висновку експерта № 29 від 19.06.2014 р., який на думку сторони обвинувачення вказує на підробку рахунків та чеків, на оплату ОСОБА_11 проживання в готелі "Адрія" від 30.06.2011 р. і 12.07.2011 р., неможливо допустити, як доказ.

Так, відповідно до вимог ст.290 КПК України, прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язані надати стороні захисту доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, про що сторона захисту зобов`язана письмово підтвердити протилежній стороні факт надання доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів.

Якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.

При цьому, суд вважає, що, відповідно до вимог ст.290 КПК України, вказані докази стороні захисту не відкривалися.

На це вказав сам обвинувачений, зазначаючи, що слідчий замість надання доступу до матеріалів досудового розслідування, вимагав від нього лише підписання процесуальних документів, а також це підтвердили допитані судом свідки захисту.

Свідок ОСОБА_15 показав, що 23.06.2014 р. його разом з іншими працівниками цеху № 60 заводу "Зоря", зокрема з ОСОБА_16 і ОСОБА_14 , викликали до слідчого, який повідомив, що вони вчинили якісь злочин, що їх вина доведена, посилаючись на докази стосовно іншої особи і вимагав щось підписати. Коли вони відмовилися підписувати, запросили хлопця і дівчину, в присутності яких вони також відмовилися підписувати. Аналогічно слідчий вимагав, щось підписати і 26.06.2014 р. При вказаних діях слідчий їм нічого не вручав. Повідомлення про підозру їм не вручалося.

Свідок ОСОБА_17 показав, що 23.06.2014 р., його разом з іншими працівниками заводу "Зоря", зокрема з ОСОБА_18 і ОСОБА_14 , викликали до слідчого, який сказав, що він у чомусь підозрюється вимагав щось підписати. В присутності понятих вони відмовилися, підписувати документи. При цьому, їх права їм не роз`яснювали, ніяких документів не вручали, як і повідомлення про підозру, посилаючись лише на те, що їх вина доведена і на експертизу документів. Слідчого цікавила лише їх згода на підпис. 26.06.2014 р. його знову викликали до слідчого, де вже був ОСОБА_19 , та слідчий з`ясувавши, що він відмовляється підписувати, ніяких дій більше не вчиняв, вказавши лише, що обвинувальний акт вручать вже на підприємстві.

Згідно протоколу надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 26.06.2014 р., ОСОБА_14 надавався доступ до матеріалів досудового розслідування на 164 аркушах, найменування яких відповідно до вимог ст.290 КПК України не зазначено, а зазначено, що ОСОБА_11 відкривалися лише посвідчення про відрядження, платіжні відомості та фіскальні чеки.

При цьому, не зазначено, що обвинуваченому відкривалися будь-які інші матеріали, зокрема висновок експерта № 29 від 19.06.2014 р., а враховуючи покази самого обвинуваченого, свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_15 , суд вважає, що матеріали досудового розслідування не відкривалися обвинуваченому, та відомості зазначені в них неможливо допустити, як доказ.

Враховуючи, що відомості у висновку експерта, які повинні бути єдиним об`єктивним доказом можливої підробки наданих обвинуваченим документів за допомогою яких, згідно обвинувачення ним і було вчинено шахрайство, суд не може допустити, як доказ, у суду виникають сумніви в доведеності вини обвинуваченого у наданні підроблених документів та заволодінні за допомогою цих документів грошовими коштами.

Зважаючи на це, суд відкидає, як доказ і покази свідка ОСОБА_13 , оскільки в цьому випадку вони жодним іншим допустимим доказом не підтверджені.

Не спростовані обставини, ненадання доступу обвинуваченому до матеріалів досудового розслідування, показами свідків ОСОБА_20 і ОСОБА_21 , які вказали, що вони як поняті засвідчували факт відмови обвинуваченого від ознайомлення з матеріали справи, враховуючи відсутність в протоколі від 26.06.2014 р., підписів вказаних осіб, якими б засвідчувалися такі обставини.

Зазначення ж слідчим у вказаному протоколі обставин відмови обвинуваченого від його підписання, зроблено слідчим самостійно без об`єктивного підтвердження, того, що обвинуваченому дійсно відкривалися матеріали розслідування і він відмовився від підпису протоколу, ознайомившись з матеріалами розслідування, щоб давало підстави стверджувати про дотримання слідчим вимог закону та відмову обвинуваченого від реалізації свого права на доступ до матеріалів провадження.

З врахуванням вказаних обставин, суд вважає, що було порушено право обвинуваченого, передбачене ст.42 КПК України, на відкриття матеріалів згідно ст.290 КПК України, а так відповідно він позбавлений був повною мірою захищатися від пред`явленого обвинувачення, не будучи обізнаним про наявні у сторони обвинувачення докази.

Більш того, суд вважає, що було порушено і право обвинуваченого, передбачене ст.42 КПК України, знати у вчиненні якого кримінального правопорушення, його підозрюють обвинувачують та бути чітко і своєчасно повідомленим про свої права, передбачені цим Кодексом, а також отримати їх роз`яснення.

Відповідно до вимог ст.276 КПК України, повідомлення про підозру здійснюється обов`язково при наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно ст.278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складання слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення, у спосіб передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

При цьому, згідно ст.277 КПК України, повідомлення про підозру повинно містити відомості про права підозрюваного.

Як зазначалося, з показів обвинуваченого, свідків ОСОБА_22 та ОСОБА_15 , встановлено, що обвинуваченому, як і іншим особам, що притягалися до відповідальності у вказаному кримінальному провадженні не повідомлялося про підозру у встановлений законом спосіб, тобто повідомлення про підозру не вручалося.

В повідомленні про підозру ОСОБА_11 від 23.06.2014 р., зазначено, що від вручення такого повідомлення з роз`ясненням відповідних прав, обвинувачений відмовився та така відмова засвідчена підписами понятих ОСОБА_20 і ОСОБА_21 .

Прокурором не надано доказів, що обвинуваченому вручено повідомлення про підозру з відомостями про його права, відповідно до вимог ст.276 КПК України та у спосіб, передбачений ст.278 КПК України, що свідчить про те, що повідомлення про підозру не вручалося обвинуваченому взагалі, на що він і вказав в ході судового розгляду.

Вказані обставини не спростовані показами свідків ОСОБА_20 і ОСОБА_21 , які зазначили, що обвинуваченому 23.06.2014 р. повідомлено про підозру, оскільки вони не повідомляли обставин, вручення ОСОБА_11 такого повідомлення у передбачений законом спосіб, навіть за умови відмови обвинуваченого від вручення цього повідомлення у день його складання, що жодним чином не позбавляло сторону обвинувачення вручити повідомлення про підозру у спосіб, передбачений ст.278 КПК України та виконати вимоги ст.276 Кодексу, щодо обов`язковості повідомлення про підозру.

Також, у суду виникають обґрунтовані сумніви, щодо показів свідків ОСОБА_20 і ОСОБА_21 , відносно того, що вони засвідчили факт відмови обвинуваченого від вручення повідомлення про підозру та відповідно у тому, чи існували в дійсності такі обставини.

Так, захиснику обвинуваченого, 02.09.2014 р., судом була надана можливість ознайомитися з матеріалами досудового розслідування, внаслідок того, що захисник в цей день був залучений обвинуваченим.

Після ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, в ході судового розгляду, захисником надані фотокопії повідомлення про підозру ОСОБА_11 з відомостями про права підозрюваного, які не містили підписів понятих, хоча їх прізвища, як таких, що засвідчили факт відмови обвинуваченого від вручення повідомлення про підозру і відомостей про його права, в цих процесуальних документах наявні.

Проте, прокурором надані оригінали вказаних документів вже з підписами понятих, що свідчить про те, що підписи понятих, щодо засвідчення факту відмови обвинуваченого від вручення повідомлення про підозру та відомостей про його права, були залишені понятими вже після ознайомлення захисника з матеріалами досудового розслідування, тобто після закінчення досудового розслідування направлення до суду обвинувального акту.

Такі обставини на думку суду, вказують на штучне створення стороною обвинувачення доказів дотримання вимог закону, в частині забезпечення невід`ємних прав обвинуваченого, що на думку суду є неприпустимим.

Встановлені судом обставини, не дотримання стороною обвинувачення вимог Кримінального процесуального Кодексу України щодо повідомлення обвинуваченому про підозру, роз`яснення його прав в ході досудового розслідування, відкриття обвинуваченому матеріалів досудового розслідування, свідчать про позбавлення обвинуваченого можливості здійснювати свій захист на стадії досудового розслідування, за відсутності та допустимості можливості виправити такі порушення в стадії судового розгляду та вказують на порушення процедури доведення вини обвинуваченого.

Враховуючи вказане, суд усі сумніви щодо доведеності вини обвинуваченого тлумачить на його користь, та вважає необхідним ОСОБА_11 виправдати в зв`язку з недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення.

В зв`язку з прийняттям судом рішення, щодо виправдання обвинуваченого, суд вважає необхідним позов ДП НВКГ "Зоря"-"Машпроект" про стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди, заподіяної злочином в розмірі 2688 грн., залишити без задоволення.

Керуючись ст.374, 375 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_11 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.190 ч.2, 358 ч.4 КК України та виправдати за недоведеністю вчинення ним кримінальних правопорушень.

Позов ДП НВКГ "Зоря"-"Машпроект" про відшкодування матеріальної шкоди, в розмірі 2688 грн., - залишити без задоволення.

Речові докази: посвідчення про відрядження від 29.06.2011 р. та від 11.07.2011 р., платіжні відомості № 1363 від 29.06.2011 р., № 1410 від 04.07.2011 р., № 1470 від 11.07.2011 р., № 1508 від 15.07.2011 р., - повернути ДП НВКГ "Зоря"-"Машпроект".

Процесуальні витрати на проведення експертизи в сумі 393 грн. 12 коп. покласти на рахунок держави.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий: