Справа
№ 11 - 46 2007 р.
Головуючий суду 1
інстанції судця Кологрива Т.М.
Доповідач суду апеляційної інстанції суддя Гребенюк Б.І.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2007 р. Колегія суддів судової паїати з
кримінальних

справ апеляційного суду Миколаївської області в складі:

Головуючого -
судді Погорєлової Г.М.
Суддів
Салтовської І.Б.

Гребенюк В.І. За участю прокурора Брек Г.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві
кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Арбузинського
районного суду Миколаївської області від 15
листопада 2006 року,
яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с. Іванівка
Арбузинського району Миколаївської області, громадянина України, з неповною
середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого по АДРЕСА_1,
раніше судимого Южноукраїнським міським судом Миколаївської області:

1) 06.08.2002 року за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року 6 місяців
позбавлення волі, звільнився 29.11.2003
року по закінченню строку покарання;

2) 27.04.2004 року за ч. 1 ст. 186 КК України до 2 років
позбавлення волі, звільнився 03.11.2005
року умовно - достроково
на 4 місяці 6 днів;-

- засуджено
за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років 6 місяців
позбавлення волі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь науково - дослідницького
експертно - криміналістичного
центру при УМВС України в Миколаївській області витрати на проведення
експертизи в розмірі 41 грн. 32 коп.

2

Згідно з вироком ОСОБА_1 визнано винним та засуджено за
те, що він 23 липня 2006 року в башті с. Іванівка
Арбузинського району Миколаївської області виявив дикоростучі рослини конопель,
зірвав їх та приніс до себе додому по АДРЕСА_1, де поклав в сараї для
просушування і незаконно зберігав з метою особистого вживання. 25 липня 2006
року ОСОБА_1 частину листя конопель подрібнив і, склавши його в два паперові
пакети в кишені шортів, взяв з собою до м. Южноукраїнська з метою особистого вживання,
а частину залишив зберігати вдома. Загальна маса канабісу у висушеному стані
складає 405, 7 грама.

В апеляції засуджений ОСОБА_1, не заперечуючи
винності у вчиненні злочину, просить про пом'якшення покарання, взявши до уваги
стан його здоров'я (що він є ВІЛ -
інфікованим) та направити його на примусове лікування від наркотичної
залежності.

В запереченнях на апеляцію помічник прокурора
Арбузинського району Миколаївської області просить апеляцію ОСОБА_1 залишити, а
вирок відносно нього - без
зміни. Вважає, що призначене покарання є необхідним і достатнім для виправлення
засудженого та попередження нових злочинів, а також, що бажання ОСОБА_1
лікуватися від наркотичної залежності не є добровільним, оскільки він у такий
спосіб намагається ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений
злочин.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора Брек Г.С. про
залишення апеляції без задоволення, а вироку без змін, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція не
підлягає задоволенню.

Суд вірно встановив фактичні обставини вчиненого ОСОБА_1
злочину і його дії судом правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України як
незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети
збуту повторно.

Вина ОСОБА_1
у вчиненні злочину, за який його засуджено, підтверджується доказами,
викладеними у вироку, що не оспорюється апелянтом.

3

Призначаючи покарання ОСОБА_1 суд врахував ступінь
тяжкості вчиненого злочину, особу винного, яким має дві непогашені судимості,
за місцем проживання характеризується позитивно, а також обставину, що
пом'якшує його покарання -
щире каяття.

Доводи засудженого про захворювання на ВІЛ - інфекцію
безпідставні, оскільки матеріали справи таких даних не містять.

Твердження апелянта про його намір лікуватися від
наркотичної залежності неспроможні, оскільки з моменту порушення відносно нього
зазначеної кримінальної справи 01.08.2006
року до постановления
15.11.2006 року вироку, ОСОБА_1, перебуваючи на волі (на підставі
обраного відносно нього запобіжного заходу у виді підписки про невиїзд), не
звертався до лікувальних закладів з метою лікування від наркотичної залежності.

З урахуванням викладеного, призначене ОСОБА_1 покарання є
справедливим, оскільки призначено практично в мінімальних межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України і
вважати його надмірно суворим колегія суддів підстав не знаходить.

Керуючись ст. ст. 365,
366 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а
вирок Арбузинського районного суду Миколаївської області від 15 листопада 2006 року відносно
ОСОБА_1 - без
змін.

Головуючий: