Єдиний унікальний номер 728/200/15-к
номер провадження № 1-кп/728/27/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 лютого 2015 року місто Бахмач
Бахмацький районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого - судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченої - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмачі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000486 від 16.12.2014 року по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки та жительки АДРЕСА_1 , одруженої, не працююча, раніше не судима, -
у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 та ч. 4 ст. 358 КК України, -
в с т а н о в и в :
В середині листопада 2014 року обвинувачена ОСОБА_4 , перебуваючи на ринку «Колос», що знаходиться в м. Бахмач, Чернігівської області, знайшла посвідчення інваліда 2 групи № НОМЕР_1 видане 18.01.1997 року Бахмацьким УСЗН Чернігівської області на ім`я « ОСОБА_5 », яке привласнила собі та зберігала за місцем свого проживання.
15.12.2014 року обвинувачена ОСОБА_4 , перебуваючи у себе вдома за адресою АДРЕСА_1 , відірвала наявну у знайденому посвідченні інваліда 2 групи № НОМЕР_1 фотокартку та на її місце вклеїла свою, чим підробила посвідчення.
Згідно висновку експерта № 47 від 30.12.2014 року, в бланку пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 наявні ознаки переклейки фотокартки, ознаки зміни первинного змісту відсутні.
16.12.2014 року о 08 год 52 хв обвинувачена ОСОБА_4 , перебуваючи на залізничному вокзалі ст. Бахмач- Пасажирський Південно-Західної залізниці, що розташований по вулиці Дзержинського, 12 у м. Бахмач Чернігівської області, надала касиру вокзалу завідомо підроблене посвідчення інваліда 2 групи № НОМЕР_1 видане 18.01.1997 Бахмацьким УСЗН Чернігівської області на ім`я « ОСОБА_5 », в якому була переклеєна фотокартка, в результаті чого придбала пільговий безкоштовний квиток № НОМЕР_2 на приміський електропоїзд від ст. Бахмач- Пасажирський до ст. Чернігів Південно-Західної залізниці і у зворотному напрямку.
16.12.2014 року близько 09 год 35 хв під час відпрацювання приміського електропоїзду сполученням « Конотоп-Ніжин», на залізничному перегоні ст.Бахмач- Пасажирський з.п. Велика Загорівка обвинувачена ОСОБА_4 , для засвідчення своєї особи пред`явила завідомо підроблене посвідчення інваліда 2 групи № 121482 видане 18.01.1997 року Бахмацьким УСЗН Чернігівської області на ім`я « ОСОБА_5 », в якому була переклеєна її фотокартка.
Цього ж дня обвинувачена ОСОБА_6 була доставлена до чергової частини ЛВ на ст. Конотоп УМВС України на Південно-Західній залізниці, де у неї у присутності понятих вилучено вищезазначене підроблене посвідчення та придбаний квиток.
Згідно висновку експерту № 47 від 30.12.2014 року, в бланку пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 наявні ознаки переклейки фотокартки, ознаки зміни первинного змісту документу відсутні.
Обвинувачена ОСОБА_4 , допитана у судовому засіданні, вину у пред`явленому обвинуваченні визнала повністю погодившись з обсягом пред`явленого обвинувачення та пояснила, що дійсно підробила пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 видане 18.01.1997 року Бахмацьким УСНЗ Чернігівської області на ім`я « ОСОБА_5 », вклеївши до нього свою фотокартку та використовувала його для придбання пільгових безкоштовних квитків для проїзду в приміських поїздах. У скоєному щиро розкаялася, просила суворо не карати, зазначила, що не має коштів для сплати штрафу і просить суд обрати інше покарання не пов`язане з позбавленням волі.
З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до ч. 4 ст. 349 КПК України суд, вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які показали, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи свідчення обвинуваченої, співвіднісши їх з фактичними обставинами справи, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, суд знаходить, що дії обвинуваченої правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 358 КК України, як підроблення посвідчення або іншого офіційного документа ,я кий видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, приватним нотаріусом, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права та або звільняє від обов`язків, з метою його використання його підроблювачем. Вірною є і кваліфікація його дій за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа. Вина її у скоєному доведена у повному обсязі.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України відсутні.
Вирішуючи питання про міру покарання, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання і відповідно до ст. 65 КК України бере до уваги ступінь тяжкості вчинених злочинів, що відповідно до ст. 12 КК України є злочинами невеликої тяжкості, враховує наслідки та обставини вчинених злочинів (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності), особу винної її вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання та формально позитивної характеристики за таким, обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, відсутність попередніх судимостей, доходить висновку, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання за сукупністю злочинів на підставі ст. 70 КК України в межах санкції частини статті, якими передбачено покарання за вчинені злочини та вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без відбуття покарання, тобто її припустимо звільнити від відбуття покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, що є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.
У зв`язку зі звільненням ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням необхідно покласти на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Підстав для обрання більш м`яких або тяжких покарань суд не знаходить.
Процесуальні витрати по справі в розмірі 491 грн. 40 коп. (чотириста дев`яносто одну гривню 40 копійок) за проведення експертизи покладаються на ОСОБА_4 відповідно до ст. 124 КПК України.
Відповідно до ст. 100 КПК України речові докази: проїзні квитки на право безкоштовного проїзду та пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 вилучені у ОСОБА_4 , яке знаходиться в матеріалах справи залишити при справі.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 не обирався.
Керуючись ст. ст. 368, 370-371, 373-374, 376 КПК України, суд,
з а с у д и в :
ОСОБА_4 визнати винуватою за ч.1 ст.358 КК України та ч. 4 ст.358 України та призначити покарання:
за ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді обмеження волі строком на 1 ( один ) рік.
за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді обмеження волі строком на 2 (два ) роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_4 остаточно призначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді обмеження волі строком на 2 ( два ) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового злочину.
В силу ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Початок іспитового строку ОСОБА_6 слід рахувати з моменту проголошення вироку.
Стягнути з ОСОБА_4 491 грн. 40 коп. (чотириста дев`яносто одну гривню 90 копійок) процесуальних витрат на користь держави за проведення експертизи.
Речові докази: проїзні квитки на право безкоштовного проїзду та пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 вилучені у ОСОБА_4 , яке знаходиться в матеріалах справи залишити при справі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.
Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок можуть бути подані апеляції до Апеляційного суду Чернігівської області через Бахмацький районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1