Справа № 360/135/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2015 року Бородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

засудженої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в смт.Бородянка Київської області клопотання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Бровари Київської області, громадянки України, яка проживає в АДРЕСА_1 ,

про звільнення її від відбування додаткового покарання внаслідок акта амністії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулася в суд з клопотанням і просила звільнити її від відбування додаткового покарання, призначеного за вироком Голосіївського районного суду м.Києва від 07 червня 2010 року, у виді позбавлення права займати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядних та адміністративно-господарських обов`язків, строком на три роки, на підставі ст.2, 14 Закону України "Про амністію у 2014 році".

Своє клопотання ОСОБА_4 обґрунтовувала тим, що 19 червня 2014 року Комінтернівський районний суд м.Харкова звільнив її від відбування основного покарання у виді позбавлення волі на підставі ст.2 Закону України "Про амністію у 2014 році", але від додаткового покарання суд її не звільнив.

В судовому засіданні ОСОБА_4 своє клопотання підтримала.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення клопотання.

Представник Бородянського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, повідомив про можливість розгляду клопотання за його відсутності.

Вислухавши пояснення засудженої ОСОБА_4 , дослідивши документи, вислухавши думку прокурора ОСОБА_3 , суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що за вироком Голосіївського районного суду м.Києва від 07 червня 2010 року ОСОБА_4 була засуджена: за ч.2 ст.15 і ч.5 ст.191 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно-розпорядчих функцій, строком на 3 роки та з конфіскацією майна; за ч.4 ст.190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією майна; за ч.2 ст.366 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно-розпорядчих функцій, строком на 3 роки.

На підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 було визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно-розпорядчих функцій, строком на 3 роки та з конфіскацією майна.

Відповідно до вироку Апеляційного суду м.Києва від 19 жовтня 2010 року вирок Голосіївського районного суду м.Києва від 07 червня 2010 року в частині призначеного додаткового покарання скасований і ОСОБА_4 призначено покарання: за ч.2 ст.15 і ч.5 ст.191 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно-господарських функцій, на 3 роки та з конфіскацією всього належного їй на праві власності майна; за ч.4 ст.190 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією всього належного їй на праві приватної власності майна; за ч.2 ст.366 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки з позбавленням права виконувати адміністративно-господарські функції на 3 роки.

На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 було призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців, з конфіскацією всього належного їй на праві приватної власності майна та з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно-господарських функцій, на 3 роки.

За ухвалою Комінтернівського районного суду м.Харкова від 19 червня 2014 року, відповідно до ст.2 Закону України "Про амністію у 2014 році", ОСОБА_4 була звільнена від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, призначеного за вироком Голосіївського районного суду м.Києва від 07 червня 2010 року. В звільненні від додаткового покарання було відмовлено.

Відповідно до ст.9 Закону України "Про амністію у 2014 році" від 08 квітня 2014 року з подальшими змінами, питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарання, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Оскільки засуджена ОСОБА_4 заявила клопотання про звільнення її від відбування додаткового покарання, призначеного за вироком Голосіївського районного суду м.Києва від 07 червня 2010 року, а зазначений вирок в частині призначення додаткового покарання скасований, і додаткове покарання у виді позбавлення права займати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядних та адміністративно-господарських обов`язків їй не призначалось, то підстав для задоволення клопотання ОСОБА_4 не має.

Керуючись ст.370, 372, 537, 539 КПК України, Законом України "Про амністію у 2014 році" від 08 квітня 2014 року, суд

УХВАЛИВ :

В задоволенні клопотання ОСОБА_4 про звільнення її від відбування додаткового покарання, призначеного за вироком Голосіївського районного суду м.Києва від 07 червня 2010 року, внаслідок акта амністії відмовити.

На ухвалу суду протягом семи діб з дня її оголошення прокурор, засуджена вправі подати апеляційні скарги до Апеляційного суду Київської області через Бородянський районний суд.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Головуючий суддя ОСОБА_5