Справа № 11-176, 2007
Головуючий в 1-й інстанції
Категорія: 286 ч.2 КК України Доповідач
УХВАЛА

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

13 березня 2007 року Колегія
суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Хмельницької
області у складі:

головуючого - судді Кульбаби
В.М., суддів Матущака М.С., Бойко Л.В., прокурора Леськіва В. О., захисника
ОСОБА_1.,

розглянула
у відкритому судовому засіданні справу за апеляціями захисника ОСОБА_1. в
інтересах засудженого ОСОБА_2., потерпілого ОСОБА_3. на вирок
Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 29 грудня 2006
року.

Цим вироком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець

м.
Старокостянтинова Хмельницької області, жительАДРЕСА_1, громадянин України,
українець, з середньою освітою, неодружений, відповідно до ст.89 КК України
несудимий,

засуджений
за ч.2 ст.286 КК України на 4
роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами
строком на три роки.

Запобіжний захід
засудженому залишено попередній -
підписка про невиїзд.

Стягнуто із
засудженого ОСОБА_2. на користь:

· ОСОБА_3.
- 11 121 грн.
матеріальної та 30 000 грн.
моральної шкоди,

· ОСОБА_4.
- 27 655,65 грн.
матеріальної та 2 000 грн.
моральної шкоди,

· ОСОБА_5.
- 19 246,35 грн.
матеріальної та 1 500 грн.
моральної шкоди,

· ОСОБА_6. - 1 500 грн. моральної
шкоди,

· Кам'янець-Подільської
міської лікарні №1 -
102,60 грн. витрат на лікування ОСОБА_3.

Питання про
речові докази вирішено згідно ст.81 КПК України.

За вироком суду ОСОБА_2. 24 вересня 2005
року біля 00 годин 40 хвилин на 296 км автодороги із двостороннім
рухом Житомир-Тереблече керував автомобілем „Деу Сенс", реєстраційний
номерний знак НОМЕР_1

Поблизу с
Колибаївка Кам'янець-Подільського району Хмельницької області він порушив
вимоги п.п.2.3 (б), 12.2
(в) Правил дорожнього руху України (ПДР), згідно яких для забезпечення
безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою
обстановкою, перед початком обгону повинен переконатися в тому, що смуга
зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на
достатній для обгону відстані.

Усупереч вказаним вимогам ПДР ОСОБА_2. проявив
неуважність при виконанні маневру обгону автомобілів „Ауді-80",
реєстраційний номерний знак НОМЕР_2,
під керуванням ОСОБА_6.
та „ЗАЗ Славута", реєстраційний номерний знак НОМЕР_3, під керуванням
ОСОБА_7., які рухались в попутному напрямку. Не впевнившись у безпечності
виконання цього маневру та не врахувавши дорожньої обстановки, він у темну пору
доби виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення із зустрічним
автомобілем „Форд Скорпіо", реєстраційний номерний знак НОМЕР_4, під
керуванням ОСОБА_4.

2

Унаслідок
зіткнення автомобіль під керуванням ОСОБА_4.
став некерованим, виїхав на зустрічну
смуху руху, де зіткнувся із автомобілями „ЗA3 Славута" та „Ауді -80". В останньому
знаходився пасажир ОСОБА_3.,
якому було спричинено
тяжке тілесне ушкодження,
небезпечне для життя в момент спричинення, яке стало причиною його смерті.

В апеляції захисник ОСОБА_1. в інтересах засудженого
ОСОБА_2. просить вирок суду скасувати. Посилається на неповноту та однобічність
досудового та судового слідства. Зазначає, що вирок грунтується на припущеннях,
суд допустив таку неповноту, що вплинула на правильність рішення і є безумовною
підставою для скасування вироку.

Захист указує, що досудове слідство у справі проведено
упереджено, не проведено всі необхідні експертизи, про що заявлялись
неодноразові клопотання на стадії досудового слідства та в судовому засіданні.
На думку апелянта, саме порушення правил дорожнього руху ОСОБА_4., який керував
автомобілем „Форд Скорпіо", і призвело до дорожньо-транспортної пригоди
(ДТП), бо він виїхав на зустрічну смугу руху. Також вказує, що смерть ОСОБА_8.
настала в результаті несвоєчасного та некваліфікованого надання медичної
допомоги.

У доповненнях до апеляції захисник ОСОБА_1., посилаючись на порушення
кримінально-процесуального закону на досудовому слідстві та необхідність
проведення ряду слідчих дій, просить повернути справу для проведення
додаткового розслідування.

Потерпілий ОСОБА_3., як випливає зі змісту його апеляції, просить вказану
справу переглянути, прийняти справедливе рішення і стягнути з винних осіб 111 121 грн. моральної
шкоди. Просить призначити у справі комісійну судово-медичну експертизу в
Головному бюро СМЕ України, бо вважає, що смерть його сина наступила в
результаті некваліфікованої медичної допомоги у Кам'янець-Подільській міській
лікарні №1.

Прокурор у запереченні на апеляцію захисника засудженого,
уважаючи вирок суду законним і обґрунтованим, просить його залишити без зміни,
а апеляцію захисника засудженого -
без задоволення. При цьому посилається на правильність кваліфікації дій
засудженого, відповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі
засудженого та безпідставність доводів, викладених в апеляції захисника
ОСОБА_1.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення
засудженого ОСОБА_2. та його захисника ОСОБА_1., які підтримали апеляцію
останнього і просили скасувати вирок з направленням справи на додаткове
розслідування, потерпілого ОСОБА_3., який підтримав апеляцію і просив повернути
справу на додаткове розслідування у зв'язку з тим, що не притягнуто до
відповідальності усіх винних осіб, міркування прокурора про законність і
обґрунтованість вироку, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
апеляцій, колегія суддів уважає, що вони підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст.374 КПК України апеляційний суд скасовує
вирок і повертає справу на додаткове розслідування, коли при апеляційному
розгляді справи встановлено таку однобічність або неповноту дізнання чи
досудового слідства, які не можуть бути усунуті в судовому засіданні шляхом
проведення судового слідства чи давання судових доручень у порядку, передбаченому
ст.315-1 або ст.358 КПК.

Досудове слідство визнається неповним, якщо під час його
провадження всупереч вимогам статей 22
і 64 КПК
України не були досліджені або були поверхово чи однобічно досліджені
обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Засуджений ОСОБА_2. на досудовому слідстві і в судовому
засіданні показав, що керував автомобілем „Деу Сенс" по своїй смузі руху,
не здійснював обгону, автомобілі „ЗАЗ Славута" та „Ауді" рухались
позаду нього на значній відстані. Раптово зустрічний автомобіль „Форд"
змінив напрям руху, виїхав на його смугу руху і своєю передньою лівою кутовою
частиною заїхав у переднє ліве крило його автомобіля. Після зіткнення його
автомобіль у результаті пошкодження лівого колеса розвернуло проти годинникової
стрілки, передньою частиною він виїхав на зустрічну смугу руху, звідки заднім
ходом повернувся на свою смугу

3

руху. У
результаті аналогічного пошкодження зустрічний автомобіль „Форд" також
повторно виїхав на його смугу руху, де зіткнувся з автомобілями „ЗA3 Славута" та
„Ауді".

Потерпілий ОСОБА_4. показав, що на автомобілі „Форд"
рухався посередині своєї смуги руху зі швидкістю 80-90 км/год. Назустріч йому рухалось біля 5-6 автомобілів,
тому він автомобілем змістився ближче до правого краю своєї смуги руху. Із
зустрічної смуги руху виїхав автомобіль „Деу Сенс" і лівим переднім боком
ударив його автомобіль в аналогічний бік. Зреагувати та загальмувати він не
встиг, бо цей автомобіль за 2-3 м від нього різко виїхав на його смугу руху і сталось
зіткнення, в результаті якого йому затиснуло ноги, а його автомобіль став
некерованим Унаслідок зіткнення ліве колесо його автомобіля зірвало з
кріплення, а сам автомобіль винесло на зустрічну смугу руху, де лівим боком по
дотичній він зіткнувся з лівим боком зустрічного автомобіля „ЗA3 Славута".
Після цього його автомобіль розвернуло поперек осьової смуги руху і він задньою
частиною зіткнувся з автомобілем „Ауді", а звідти перевернувся в кювет.

Потерпілий ОСОБА_7. показав,
що на автомобілі „ЗA3 Славута"
рухався зі швидкістю 70-80
км/год., його обігнав автомобіль „Деу Сенс", який рухався зі швидкістю
біля 80-100 км/год.
Після обгону автомобіль „Деу Сенс" смугу руху перед ним не займав.
Приблизно посередині дороги або на зустрічній смузі руху задні вогні автомобіля
„Деу Сенс" зустрілись з вогнями зустрічного автомобіля „Форд" і
останнього боком винесло на його смугу руху, де й сталось зіткнення з лівим
боком його автомобіля.

Потерпілий ОСОБА_6. показав, що керував автомобілем „Ауді", а
автомобіль „Деу Сенс" обігнав його автомобіль та автомобіль „ЗA3 Славута"
зі швидкістю 120-130 км/год.,
рухався посередині проїзної частини дороги і на свою смугу руху не повертався.

Потерпілий ОСОБА_9. (пасажир автомобіля „ЗA3 Славута") показав, що їхній автомобіль рухався зі швидкістю
80-90 км/год.
і його обігнав автомобіль „Деу Сенс" зі швидкістю 100-110 км/год. Не
встигнувши перестроїтись на свою смугу руху, він частиною автомобіля, що
знаходилась на смузі зустрічного руху, зіткнувся з зустрічним автомобілем
„Форд".

У вироку суд посилається на те, що у протоколі огляду
місця події та фототаблицях до нього зафіксовано слід „юзу", який
тягнеться з зустрічної смуги руху в бік руху автомобіля засудженого ОСОБА_2. і
він залишений заблокованим переднім лівим колесом автомобіля „Деу Сенс",
інших слідів „юзу" поблизу цього автомобіля не виявлено. На переконання
суду, ці обставини підтверджують, що зіткнення автомобілів сталось на смузі
руху автомобіля „Форд Скорпіо".

Разом з тим, дані протоколу огляду місця події судом
витлумачені довільно і не відповідають його змісту. Так, у протоколі огляду
місця події та схемі до нього в дійсності зафіксовано слід волочіння від значно
деформованого і без гуми лівого переднього колеса автомобіля „Деу Сенс",
який тягнеться в бік лівої смуги руху і там же закінчується, та паралельний
слід мастила з-під двигуна цього автомобіля (т.1, а.с.3-4). На фототаблицях же
до протоколу огляду місця події (т.1, а.с.25) зроблено вузловий знімок сліду
тертя об дорожнє покриття деталей пошкодженої ходової частини автомобіля „Деу
Сенс", що відповідає сліду волочіння.

Згідно протоколу огляду автомобіля „Форд Скорпіо"
(т.1, а.с.47), в ньому внаслідок ДТП виявлено сильну деформацію лівої передньої
сторони, деформацію лівої середньої сторони, повну деформацію кузова та зазначено
про неможливість перевірити стан рульового керування та гальмової системи.
Разом з тим, шляхом призначення відповідної експертизи не перевірено на
справність вузли і агрегати цього автомобіля, які впливають на безпеку
дорожнього руху, зокрема рульове керування, гальмову систему та ходову частину,
причини їх утворення та час виникнення (до ДТП чи внаслідок неї або після неї), а висновок про технічно
справний стан автомобіля зроблено на підставі показань самого потерпілого
ОСОБА_4.

4

Аналогічне порушення допущено і щодо автомобіля „Деу Сенс", яким
керував засуджений ОСОБА_2. При цьому також не дано жодної оцінки тому, що на
місці події на проїзній частині біля осьової лінії виявлено напівось цього
автомобіля.

Постановою органу досудового слідства від 12 грудня 2006 року (т.2, а. с. 3
6) відмовлено в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_2. про проведення
комплексної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи у зв'язку з
доведеністю його вини та призначенням останньої експертизи фахівцям НДЕКЦ при
УМВСУ в Хмельницькій області. У судовому засіданні експерт-автотехнік
Будніцький І.В. на роз'яснення висновку автотехнічної експертизи №264 пояснив,
що місце зіткнення автомобілів „Форд Скорпіо" та „Деу Сенс" визначив
на підставі вихідних даних, представлених слідчим, інших документів не
досліджував. Механізм же ДТП,
на його думку, залежить від багатьох вихідних даних та проведення великого
обсягу роботи, що взмозі зробити лише Київський НДІСЕ.

На думку колегії суддів, висновки вказаної автотехнічної експертизи не
можуть бути визнані повними та достовірними, бо слідчий до моменту її
призначення не усунув протиріччя у вихідних даних, а саме щодо швидкості
автомобілів „Деу Сенс" і „Форд Скорпіо" та щодо взаємного їх
розташування під час зіткнення. Як установлено, експерту ці вихідні дані
надавались лише за показаннями самих водіїв транспортних засобів. При цьому
органом досудового слідства, а відтак і експертизою, взагалі не досліджувалось
питання максимально припустимої швидкості транспортних засобів за умов
видимості дороги в темну пору доби та чи перевищення швидкості водієм
автомобіля „Форд Скорпіо" ОСОБА_4. не перебувало у причинному зв'язку з
отриманням пасажиром автомобіля „Ауді" тяжкого тілесного ушкодження, що
спричинило його смерть. До такого висновку колегію суддів приводить та
обставина, що від місця зіткнення з першим автомобілем, визначеного досудовим
слідством, та подальшого зіткнення ще з двома транспортними засобами, аж до
перевертання в кювет, автомобіль „Форд Скорпіо" пройшов відстань понад 100 м.

Досудовим слідством констатовано, що після зіткнення автомобіля „Форд
Скорпіо" з автомобілем „Деу Сенс" як наслідок відбулось його
зіткнення з автомобілями „ЗАЗ Славута" та „Ауді". При цьому слідством
не встановлено механізму пригоди останніх двох зіткнень та його елементів:
швидкості та траєкторії руху, віддалі, пройденої транспортними засобами за
певні проміжки часу та інших просторово-динамічних характеристик пригоди, що
впливає на правильність оцінки дій її учасників.

Усьому вищенаведеному ні на досудовому слідстві ні в
судовому засіданні не було дано належної правової оцінки. Це слід усунути в
ході додаткового розслідування, під час якого необхідно дати належну оцінку
автотехнічній експертизі, проведеній у справі, оцінити її в сукупності з іншими
доказами, при необхідності провести протоколи відтворення з усіма учасниками та
очевидцями ДТП. Крім цього, потрібно провести нові експертизи, зокрема
транспортно-трасологічні й комплексні, на вирішення яких поставити запитання з
урахуванням тих, що зазначені в клопотаннях засудженого протягом досудового
слідства, та залежно від установленого дати належну правову оцінку діям як
ОСОБА_2., так і інших учасників ДТП.

Постановою органу досудового слідства від 20 січня 2006
року (т.2, а.с.62) відмовлено в порушенні кримінальної справи за фактом цієї
ДТП стосовно ОСОБА_4., ОСОБА_7. та ОСОБА_6. за відсутністю в їх діях складу
злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України (т.2, а.с.62). Проте, колегія
суддів уважає її передчасною, бо вона винесена без ретельного з'ясування всіх
обставин справи.

Відповідно ж до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 2 від 11 лютого 2005 року „Про
практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення
кримінальних справ на додаткове розслідування" постанова органу дізнання,
слідчого, прокурора про відмову в порушенні справи щодо іншої особи не є
перешкодою для повернення її на додаткове розслідування.

5

Також у ході дослідування необхідно належним чином зібрати матеріали на
підтвердження цивільних позовів потерпілих та правильно визначити відповідачів
у них.

Оскільки допущено однобічність, неповноту досудового та
судового слідства, які не можуть бути усунуті в судовому засіданні, висновки
суду, викладені у вироку, не відповідають фактичним обставинам справи, вирок
суду підлягає скасуванню, а справа направленню на додаткове розслідування для
усунення вищезазначених недоліків.

Керуючись
ст.ст.365, 366 КПК
України, колегія суддів -

ухвалила:

Апеляцію
захисника ОСОБА_1. та потерпілого ОСОБА_3. задовольнити частково.

Вирок Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 29 грудня 2006 року стосовно
ОСОБА_2 скасувати, а справу повернути прокурору Кам'янець-Подільського району
для проведення додаткового розслідування.

Запобіжний захід ОСОБА_2 . залишити без зміни - підписку про
невиїзд.