Справа №1-205 2007р.
Вирок

ІМ"ЯМ України

19 липня
2007 p. Ніжинський
міськрайонний суд Чернігівської обл.

суд в складі
головуючого судді Триголової В.М., при секретарі Цирень О.С., з участю
прокурора Харлана П.А.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ніжині справу про
обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1р. народження, уродженця с Лосинівка
Ніжинського р-ну Чернігівської обл.,
громадянина України , маючого вищу освіту, головного бухгалтера
сільськогосподарського виробничого кооперативу ім. Фрунзе, одруженого,
маючого двоє дорослих дітей, не судимого по ст. ст. 222 ч.1 , 222 ч.2, 366 ч.1
КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. працюючи на
посаді головного бухгалтера сільськогосподарського виробничого кооперативу ім. Фрунзе м. Ніжина, в травні
і в липні 2006 р. вчинив шахрайство з грошовими ресурсами, а також вніс до
офіційних документів завідома не правдиві відомості., по ст. ст.222ч.1 ,222ч.2,
366ч. 1 КК України,

Так, для
отримання кредиту для кооперативу в Ніжинському відділенні Ощадбанку №204 ,
ОСОБА_1. сфальсифікував витяг з протоколу загальних зборів засновників
сільськогосподарського виробничого кооперативу ім. Фрунзе від 10 березня
2006р., яких насправді не було, про взяття кредиту в відділенні Ощадбанку №204
і для забезпечення кредиту надання в заставу молодняк великої рогатої худоби.
На підставі витягу з протоколу зборів 24 травня 2006р. був укладений між
відділенням ощадбанку і кооперативу договір застави , і між відділенням
збербанку і сільськогосподарським кооператтвом кредитний договір, згідно з яким
сільськогосподарський виробничий кооператив ім. Фрунзе одержав в банку кредит у розмірі 120000гр, під заставу.

30
червня 2006р. підсудним знов був сфальсифікований витяг з протоколу загальних
зборів засновників кооперативу про взяття кредиту в Ніжинському відділені
Ощадбанку під заставу. І цього разу на підставі вказаного витягу з протоколу
між кооперативом і відділенням Ощадбанку 26 липня 2006р.був укладений договір
застави, а також кредитний договір, на одержання кредиту кооперативом у розмірі
100 000гр.

При
виготовлені фальсифікованих витягів з протоколів зборів ОСОБА_1. сам
продиктував зміст цього витягу і заставив його надрукувати секретаря
кооперативу ОСОБА_2. В суді ОСОБА_1. винним себе в пред"явленому

йому
звинуваченні не визнав, проте, пояснив, що в 2006р. він працював на посаді
головного бухгалтера сільськогосподарського виробничого кооперативу ім. Фрунзе.
В зв"язку з відсутністю коштів для нормальної діяльності кооперативу в
2006р.на засіданні правління кооперативу було вирішено взяти в банку кредит.
Одним з документів, які потрібно було надати до банку, повинно було бути
рішення загальних зборів засновників кооперативу. Такі збори не проводились,
але тодішній голова кооперативу ОСОБА_3. заставив його виготовити такий протокол.
Він написав чорновик і дав віддрукувати витяг з протоколу загальних зборів,
яких не було, секретарю ОСОБА_2. Він віддав витяг з протоколу голові і той
підписав пакет документів- для оформлення кредиту. В цей пакет входив і витяг з
протоколу загальних зборів.

Пізніше
на підставі цих документів між кооперативом і відділенням Ощадбанку в м. Ніжині
були укладені в травні 2006р. договори застави і кредиту, на підставі яких
кооператив одержав гроші.

Через
деякий час потреба в грошах виникла знову. Голова кооперативу знову заставив
його сфальсифікувати протокол загальних зборів і він знову зробив це.

На
підставі цього сфальсифікованого протоколу 29 липня 2006р. знову між
кооперативом і відділенням Ощадбанку були укладені договори застави і кредиту,
за якими кооператив знову одержав кредит.

Допитаний
як свідок бувший голова правління кооперативу ОСОБА_3. пояснив в суді, що в
2006р. кооператив в Ніжинському відділені Ощадбанку двічі одержував кредит.
Документи в Ощадбанк підписував він, але він не пам"ятає, які саме були
документи. Вказівок виготовляти фіктивний протокол загальних зборів він
підсудному не давав.

Свідок
ОСОБА_2., яка в 2006р. працювала секретарем кооперативу, пояснила, що в 2006р.
ОСОБА_1. заставляв її надрукувати витяг з протоколу загальних зборів з вказаним
ним текстом, що вона і зробила. В витягу зазначалось, що секретарем зборів була
обрана вона, але таких зборів насправді не було.

З копії
договорів на а.с. 53-63 видно, що в 2006р. сільськогосподарським виробничим
кооперативом ім. Фрунзе двічі
укладались з Ніжинським відділенням Ощадбанку №204 договори застави і кредиту,
за яким кооператив одержував в кредит гроші.

На а.с.
10 і 11 розміщені витяги з протоколів загальних зборів кооперативу, на підставі
яких були укладені кредитні договори. Підсудний підтвердив, що ці витяги
фіктивні.

Аналізуючи
зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що
винуватість ОСОБА_1. в пред'явленому йому звинуваченні доведена повністю
матеріалами попереднього та судового слідств. Органами попереднього слідства
його дії кваліфіковані і по ч.1 ст.222 і по ч.2 ст.222 КК України, так як він
двічі в 2006р. як службова особа надав банку з метою одержання кредиту завідомо
неправдиву інформацію. Суд вважає непотрібною кваліфікацією кожного епізоду
злочину окремо. Дії ОСОБА_1. в цій частині повністю охвачуються диспозицією ч.2
ст.222 КК України, так як він,

будучи службовою особою,
повторно для одержання кредиту
підприємством надавав
банку завідомо неправдиву інформацію, а тому його дії і слід кваліфікувати по ст.222
ч.2 КК України.

По
ст.366 ч.1КК України дії ОСОБА_1. кваліфіковані правильно, так як він, будучи
службовою особою, склав і видав завідомо неправдивий документ, для надання його
в банк для одержання кредиту.

Обговорюючи
питання про міру покарання ОСОБА_1., суд враховує його особу, тяжкість і
суспільну небезпеку скоєного ним, а також пом"якшуючу відповідальність
обставину, якою суд визнав першу судимість.

З
врахуванням викладеного, суд вважає, що ОСОБА_1. слід обрати покарання у
вигляді позбавлення волі.

Прийнявши
до ухвали пенсійний вік ОСОБА_1. та його заяву про те, що він уже подав заяву
за місцем роботи про звільнення з займаної посади, суд вважає можливим
примінити ст.75 КК України і звільнити ОСОБА_1. від відбування покарання -в
частині основної міри покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням,
тобто, призначити йому іспитовий строк.

На підставі
викладеного та керуючись ст. ст.323 і 324 КПК України, суд

Приговорив:

ОСОБА_1
визнати винним по ст. ст.222 ч.2 і 366 ч.1 КК України і призначити покарання:
по ст.222 ч.2 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2(два) роки з
позбавленням права займати посади бухгалтерів, головних бухгалтерів і
керівників установ, організацій і підприємств всіх форм власності строком на 2
(два) роки ; по ст.366 ч.1 КК України до штрафу у розмірі 510 (п"ятсот
десять) гривень з позбавленням права займати посади бухгалтерів, головних
бухгалтерів і керівників установ, організацій і підприємств всіх форм власності
строком на 2 (два) роки.

На
підставі ст.70 КК України, примінивши принцип часткового складання покарань,
кінечно до відбуття призначити 2 (два) роки позбавлення волі і штрафу 510
(п"ятсот десять) гривень з позбавленням права займати посади бухгалтерів,
головних бухгалтерів і керівників установ, організацій і підприємств всіх форм
власності строком на 2 (два) роки і 6 (шість) місяців.

Примінити
ст.75 КК України і звільнити ОСОБА_1. від відбування покарання в частині
основного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він на протязі 3 ( трьох)
років не вчинить нового злочину.

До
набрання вироком законної сили міру запобіжного заходу ОСОБА_1. залишити у
вигляді підписки про невиїзд з постійного місця проживання.

На вирок
може бути подана апеляція прокурором, засудженим і іншими учасниками судового
розгляду на протязі п"ятнаддяти днів з дня його винесення.