Справа № 1-643/12
Провадження № 1/1015/385/2012
В И Р О К

іменем України

11.10.2012 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Омельченко М.М.

при секретарі Калиновській Н.В.

за участю прокурора Чимириса О.В.

захисника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1, українця, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, не працюючого, не одруженого, раніше судимого останній раз вироком Бородянського районного суду Київської області від 30.07.2010 року за ч. 1 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, 29.02.2012 року умовно-достроково звільненого постановою від 21.02.2012 року Бориспільського міськрайонного суду Київської області на невідбуту частину покарання 1 рік 4 дні, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

-у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, -

встановив:

ОСОБА_2, будучи умовно-достроково звільненим постановою від 21.02.2012 року Бориспільського міськрайонного суду Київської області від відбування покарання, призначеного вироком від 30.07.2010 року Бородянського районного суду Київської області за ч. 1 ст. 185, ст. 71 КК України у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі, маючи не зняту та не погашену судимість за умисний корисливий злочин, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний корисливий злочин за наступних обставин.

23.06.2012 року близько 14 години ОСОБА_2, знаходячись з дозволу власника помешкання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, у дворі домоволодіння в АДРЕСА_1, та маючи злочинний умисел на напад з метою заволодіння чужим майном із застосуванням насильства щодо ОСОБА_3, відкрито викрав належні їй грошові кошти в сумі 1200 гривень із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя і здоровя потерпілої, що виразилося у поштовху рукою останньої, від чого ОСОБА_3, вдарившись головою об металеву бочку, втратила свідомість, після чого ОСОБА_2 з місця вчинення злочину з викраденими грошима втік, проте не встиг розпорядитися ними, оскільки був затриманий особами, котрі його викрили у вчиненні злочину, на перехресті лінії № 22 та вул. Магістральної м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області. До затримання викрадені грошові кошти він намагався сховати в кущах, в подальшому їх вилучили працівники міліції.

Своїми діями ОСОБА_2 завдав потерпілій ОСОБА_3 матеріального збитку на загальну суму 1200 гривень та спричинив тілесні ушкодження у виді забійної рани лівої тімяної ділянки та двох синців лівої верхньої кінцівки, які, відповідно до висновку експерта № 181 (осв) від 26.06-29.06.2012 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень та легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, визнав, повністю підтвердив обставини його вчинення та суду пояснив, що вранці 23.06.2012 року він приїхав в м. Боярка до свого діда. В ході розмови попросив у діда гроші на цигарки та пиво, на що дід сказав, що у нього є кілька металевих труб, які можна здати на металобрухт, а за отримані гроші купити пиво та цигарки. ОСОБА_2 взяв три металеві труби довжиною по 1,7 м кожна, пішов з ними до пункту металоприйому, який знаходиться поблизу місця проживання його діда. Жінці похилого віку, яка купувала метал, він продав металеві труби за 17 грн. Отримавши від неї гроші, він помітив, що жінка поклала пакетик, в якому зберігала всі гроші, на стіл, а сама знаходилася поряд. Він вирішив викрасти у жінки пакетик з грошима. Для цього ОСОБА_2 підійшов до столу, схопив пакетик з грошима та намагався втекти, але жінка схопила його за руку. Щоб вирватися, він штовхнув її долонею правої руки, від чого та впала, та вибіг за межі пункту прийому металобрухту та побіг в напрямку АЗС. Втекти йому не вдалося, бо його наздогнав та затримав незнайомий чоловік. За якийсь час приїхали працівники міліції.

У вчиненому підсудний щиро розкаявся, просив його суворо не карати, зазначив, що готовий нести кримінальну відповідальність за вчинене.

Крім визнання підсудним вини у предявленому йому обвинуваченні, вина ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, підтверджується також іншими доказами, які були досліджені в ході судового слідства, а саме:

- оголошеними в судовому засіданні, відповідно до ст.ст. 306, 308, 314 КПК України показами потерпілої ОСОБА_3, яка, будучи допитаною на досудовому слідстві показала, що близько трьох років займається за місцем проживання прийомом металобрухту. 23.06.2012 року близько 12 години до її подвіря прийшов невідомий хлопець віком близько 20-25 років на вигляд, який здав металеві труби та пішов. Далі, приблизно через одну годину він повернувся та знову приніс металеві труби. Близько 14 години він знову прийшов з металевими трубами, після здачі яких, вона почала з ним розраховуватися. В цей момент, коли він помітив, що вона сама вдома, хлопець схопив гроші, які вона тримала в руках, відштовхнув її, із-за чого вона впала та розбила голову об металеву бочку, яка стояла на подвірї, а хлопець побіг в напрямку лінії №21 м. Боярка. Вона почала кричати, щоб його затримали, але злочинець втік. Загальна сума викраденого складає 1200 гривень. Після цього вона пішла до другої половини будинку, де проживає її донька ОСОБА_4 для того, щоб попросити її про допомогу. Але відійшовши кілька метрів, втратила свідомість. Далі донька та її знайома надали ОСОБА_3 медичну допомогу, а сусіди повідомили, що почувши, що її пограбували, побігли за хлопцем, щоб зловити його. Повернувшись сусід повідомив, що злочинця впіймали, і вони викликали працівників міліції. Грошові кошти в сумі 1200 гривень належали їй особисто, були купюрами: одна по 200 грн., по 50 грн., 20 грн., 10 грн., 5 грн. та 1 грн., з яких купюри номіналом 5 грн. та 1 грн. були обмотані банківськими стрічками Боярського відділення «ОСОБА_5 ОСОБА_6». Свідомість вона втратила від сильного удару об металеву бочку внаслідок поштовху злочинця. Коли вона зайшла до половини будинку доньки, погано почувала себе від удару та через 2-3 хвилини після цього втратила свідомість. До медичних закладів не зверталась, оскільки її сусідка ОСОБА_6 надала їй медичну допомогу, обробивши рану на голові перекисом водню. Незнайомого хлопця вона сама впустила на подвіря для здачі металобрухту (а.с. 11-13). Під час проведення досудового слідства потерпіла звернулася з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування на її користь 1200 гривень матеріальної шкоди, завданої злочином. Під час розгляду справи в суді надала заяву, в якій цивільний позов, заявлений до ОСОБА_2 підтримала в повному обсязі (а.с. 108);

- постановою від 23.06.2012 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 187 КК України (а.с. 1); заявою ОСОБА_3 на імя начальника Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області про притягнення до відповідальності невідомого хлопця віком приблизно 20-25 років на вигляд, який 23.06.2012 року близько 14 години за місцем її проживання в ІНФОРМАЦІЯ_5, відкрито викрав із застосуванням щодо неї фізичного насильства належні їй грошові кошти в сумі 1200 грн., завдавши їй збитки на вказану суму (а.с. 3); протоколом огляду місця події від 23.06.2012 року, під час якого в присутності двох понятих, за участю спеціаліста при огляді ділянку № 33 лінії № 22 Садового товариства «Теплоенерго проект» в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області було виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 320 грн. (а.с. 4-5); протоколом огляду місця події від 23.06.2012 року, під час якого в присутності двох понятих, за участю спеціаліста, було оглянуто подвіря за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 6-8); протоколом явки з повинною ОСОБА_2 (а.с. 9); постановою від 23.06.2012 року про приєднання речових доказів до справи (а.с. 16); актом амбулаторної комісійної судово-психіатричної експертизи № 610 ОСОБА_2 від 23.08.2012 року, відповідно до висновку якого ОСОБА_2 під час скоєння інкримінованих йому дій і в даний час страждав та страждає на легку розумову відсталість в ступені легко вираженої дебільності, проте ступінь виразності даних вад психічного розвитку у ОСОБА_2 такий, що він при здійсненні інкримінованих йому дій і в даний час міг та може усвідомлювати свої дії та керувати ними; застосування примусових заходів медичного характеру він не потребує; ОСОБА_2 страждає на хронічний алкоголізм, F-10.21, потребує лікування від цього захворювання, протипоказань до такого лікування у нього не виявлено, клінічних ознак наркоманії у ОСОБА_2 не виявлено (а.с. 56-57); висновком експерта № 181(осв) від 26.06-29.06.2012 року, відповідно до якого у ОСОБА_7 були виявлені: забійна рана лівої тімяної ділянки, 2 синці лівої верхньої кінцівки, які могли утворитись при падінні з положення стоячи та ударі об тупі предмети (металева бочка, тверда плоска поверхня); синці відносяться до легких тілесних ушкоджень, забійна рана відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткостроковий розлад здоровя; виникнення забійної рани голови може супроводжуватись втратою свідомості (а.с. 62); рапортом від 27.06.2012 року оперуповноваженого СКР Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області щодо неможливості встановлення місця знаходження іншої частини викрадених коштів (а.с. 65); постановою від 18.09.2012 року про виділення матеріалів з кримінальної справи в окреме провадження для проведення додаткової перевірки (а.с. 86).

Суд визнає, що підсудний ОСОБА_2 під час розгляду справи в суді, а також потерпіла ОСОБА_3 на досудовому слідстві, давали правдиві покази, які підтверджуються сукупністю досліджених в ході судового слідства письмових доказів.

Таким чином, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд визнає, що вина підсудного у вчинені злочину доведена повністю, дії ОСОБА_2, кваліфікуються судом за ч. 1 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоровя особи, яка зазнала нападу (розбій).

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу підсудного.

Призначаючи покарання підсудному, суд враховує, що злочин, передбачений ч. 1 ст. 187 КК України, відноситься до тяжких злочинів, особу підсудного ОСОБА_2, який задовільно характеризується за місцем проживання, раніше неодноразово судимий за умисні корисливі злочини, вчинив злочин будучи умовно-достроково звільненим від відбування покарання, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, перебуває на «К»-обліку у лікаря психіатра з приводу хронічного нервово-психічного захворювання. Обставиною, що помякшує покарання, суд визнає щире каяття, яке полягає у критичній оцінці ОСОБА_2 своєї протиправної поведінки, щирому осуді цієї поведінки, готовності нести кримінальну відповідальність за вчинене, обставинами, що обтяжують покарання, суд визнає рецидив злочинів, оскільки ОСОБА_2 вчинив новий умисний злочин, маючи судимість за ч. ч. 3 ст. 185 КК України (засуджений вироком Бородянського районного суду Київської області від 30.07.2010 року за ч. 1 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі) та вчинення злочину щодо особи похилого віку, так як потерпілій ОСОБА_3 на момент вчинення злочину було 80 років.

Тому, з урахуванням ставлення підсудного до вчиненого, враховуючи встановлені судом обтяжуючі та помякшуючу обставини, зважаючи на психічний стан підсудного, суд приходить до переконання про необхідність призначення підсудному ОСОБА_2 покарання за ч. 1 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції статті, оскільки приходить до переконання, що виправлення та перевиховання підсудного можливі лише в умовах ізоляції від суспільства.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 КПК України постановляючи вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

З огляду на вказане, цивільний позов потерпілої ОСОБА_3 щодо стягнення з ОСОБА_2 на її користь 1 200 грн. спричиненої матеріальної шкоди суд вважає таким, що був доведений в ході судового розгляду, та підлягає частковому задоволенню в сумі 880 грн. з огляду на повернення потерпілій 320 грн., які були вилучені під час досудового слідства та повернуті потерпілій під розписку.

Долю речових доказів суд вирішує згідно ст.ст. 81, 330 КПК України.

Судові витрати у справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323-324, 328 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного ОСОБА_2 покарання, частково приєднати невідбуту частину покарання у виді 1 (одного) місяця позбавлення волі за вироком Бородянського районного суду Київської області від 30.07.2010 року, та остаточно ОСОБА_2 призначити покарання у виді 3 (трьох) років 7 (семи) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_2 рахувати з моменту затримання з 23.06.2012 року.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_2 у виді взяття та тримання під вартою в Київському СІЗО Управління ДПС України в м. Києві та Київській області, до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 (Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Капітальна, 23) 880 (вісімсот вісімдесят) гривень матеріальної шкоди. В решті позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

Речові докази у справі: грошові кошти в сумі 320 гривень, які передані під розписку ОСОБА_3 (а.с. 16, 17) залишити у її розпорядженні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом пятнадцяти діб з дня його проголошення прокурором, потерпілою та захисником, а засудженим в той же строк, з часу отримання ним копії вироку.

Суддя Омельченко М.М.