У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у
кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

доповідача Мороза М.А.,суддів
Колесниченка В.М., Наставного В.В.,за
участю: прокурораКравченко Є.С.,при
секретарі Гладкіх Л.М.розглянула в
судовому засіданні 3 липня 2014 року в м.
Києві кримінальне провадження за
касаційною скаргою засудженого ОСОБА_6
на вирок Апеляційного суду Одеської
області від 3 грудня 2013 року.

Вироком Великомихайлівського
районного суду Одеської області від
13 вересня 2013 року

ОСОБА_6,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Одеси,

мешканця АДРЕСА_1, неодноразово
судимого,

востаннє 30.04.2010 р. за ч. 2 ст. 185 КК України
на

3 роки 3 місяці позбавлення волі,
звільненого

27.06.2012 р. умовно-достроково на 1 рік 10
днів,

засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України на 3
роки позбавлення волі.

Вироком Апеляційного суду Одеської
області від 3 грудня 2013 року зазначений
вирок скасовано у частині призначеного
ОСОБА_6 покарання. Призначено покарання
за ч. 2 ст. 185 КК України 3 роки
позбавлення волі, а на підставі ст. 71 КК
України за сукупністю вироків частково
приєднано невідбуте покарання за
попереднім вироком та остаточно
визначено 3 роки 6 місяців
позбавлення волі.

ОСОБА_6 визнано винним і засуджено за
те, що він 25 жовтня 2012 року о 15 год. у сел.
Новоборисівка повторно таємно викрав
належні ОСОБА_7 три листи металу
загальною вартістю 163 грн. 40 коп.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_6
посилається на суворість призначеного
покарання. Указує, що вину визнав
повністю, розкаявся та сприяв
розкриттю злочину, відшкодував
заподіяну шкоду. Зазначає, що судом не
враховано думку потерпілої, яка
просила строго не карати його. Вважає,
що строк невідбутого покарання
нарахований неправильно, насправді
складає 1 рік 10 місяців. Просить змінити
вирок та пом'якшити йому покарання,
застосувавши ст. 69 КК України.

Заслухавши доповідача, думку
прокурора, який просив залишити скаргу
без задоволення, а вирок без зміни,
перевіривши матеріали кримінального
провадження та обговоривши доводи
касаційної скарги, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає.

Висновок суду про доведеність
винуватості ОСОБА_6 та правильність
кваліфікації його дій у касаційній
скарзі не оскаржуються.

Як видно з вироку суду першої
інстанції, при призначенні покарання
ОСОБА_6 суд відповідно до вимог ст. 65 КК
України врахував ступінь тяжкості
вчиненого злочину, особу винного та
обставини, що пом'якшують та обтяжують
покарання, зокрема, те, що ОСОБА_6 вину
визнав повністю, розкаявся та сприяв
розкриттю злочину, за місцем
проживання характеризується
посередньо, не працює, раніше
неодноразово судимий, на шлях
виправлення не став, злочин вчинив в
період умовно-дострокового звільнення.
Тому суд дійшов правильного висновку
про те, що виправлення ОСОБА_6
можливо лише в умовах ізоляції від
суспільства. Обране ОСОБА_6 покарання
за ч. 2 ст. 185 КК України у межах санкції
цієї статті є обґрунтованим,
необхідним і достатнім для виправлення
засудженого й попередження нових
злочинів.

Разом із тим, при призначенні покарання
ОСОБА_6 суд першої інстанції допустився
помилки, не призначивши йому
остаточного покарання на підставі ст. 71
КК України за сукупністю вироків.

Апеляційний суд, призначаючи ОСОБА_6
остаточне покарання на підставі ст. 71
КК України, правильно керувався
постановою Малиновського районного
суду м. Одеси від 19 червня 2012 року,
згідно з якою невідбута частина
покарання складає 1 рік 10 днів.

Підстав для пом'якшення ОСОБА_6
покарання у межах санкції ч. 2 ст. 185 КК
України або застосування ст. 69 КК
України не вбачається.

Керуючись ст.ст. 433, 434, 436 КПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Апеляційного суду Одеської
області від 3 грудня 2013 року щодо
ОСОБА_6 залишити без зміни, його
касаційну скаргу - без задоволення.

Ухвала суду касаційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення та оскарженню не
підлягає.

С у д д і :

М.А. Мороз В.М. Колесниченко В.В.
Наставний