копія/Справа № 689/1952/13-к
ВИРОК

Іменем України

18 грудня 2013 року
смт.
Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд
Хмельницької області -

головуючий-суддя
Баськов М.М.

за участю:

секретаря
Кочмарської О.М.

прокурора
Луценка О.П.

потерпілих
ОСОБА_1

ОСОБА_2

представника потерпілих
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Ярмолинці матеріали
кримінального провадження, внесеного
до Єдиного реєстру досудових
розслідувань 29.05.2013 р. за №0000282,
яке надійшло до суду з обвинувальним
актом, про обвинувачення ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України,
уродженця м. Хмельницького, жителя
АДРЕСА_1, з середньою освітою,
одруженого, на утриманні одна
малолітня дитина, приватного
підприємця, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1
ст. 286 КК України;

встановив:

28 травня 2013 року близько 23 години
50 хвилин ОСОБА_4, перебуваючи в стані
алкогольного сп'янння за кермом
автомобіля ВАЗ 2102 реєстраційний номер
НОМЕР_3, приїхав з с. Соколівка
Ярмолинецького району Хмельницької
області на автозаправочну станцію
мережі АЗС "ОККО" по вул. Пушкіна, 153, в
смт. Ярмолинці. Крім ОСОБА_4 в машині
також перебували ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Після того як ОСОБА_4 заправив
пальним свій транспортний засіб, він
виїхав з автозаправочної станції та
повертався додому в с. Соколівку по
автомобільній дорозі Н 03 Житомир -
Чернівці.

На 215 км + 500 м вказаної
автомобільної дороги в напрямку м.
Дунаївці Хмельницької області поблизу
с. Соколівка, ОСОБА_4, в порушення п.п. 2.9
(а), 10.1., 11.1., п.1 розділу 34 Правил
дорожнього руху (затв. Постановою
Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р.
№1306) в місці, де межі смуг руху поділені
вузькою суцільною лінією, перетинати
яку заборонено, виїхав на смугу
зустрічного руху та допустив зіткнення
з рухавшимся в зустрічному напрямку
автомобілем ЗАЗ 110307-42 реєстраційний
номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1

Внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди пасажир автомобіля ЗАЗ
ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження,
які відносяться до середнього ступеня
тяжкості.

В діях ОСОБА_4 вбачаються
порушення вимог п.п. 2.9. (а), 10.1., 11.1., п.1
розділу 34 Правил дорожнього руху,
згідно яких:

- п. 2.9. (а): водієві забороняється
керувати транспортним засобом у
стані алкогольного сп'яніння або
перебуваючи під впливом наркотичних
чи токсичних речовин;

- 10.1.: перед початком руху,
перестроюванням та будь-якою зміною
напрямку руху, водій повинен
переконатися, що це буде безпечним і не
створить перешкод або небезпеки іншим
учасникам руху;

- 11.1.: кількість смуг на проїзній
частині для руху нерейкових
транспортних засобів визначається
дорожньою розміткою або дорожніми
знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності
- самими водіями з урахуванням ширини
проїзної частини відповідного
напрямку руху, габаритів транспортних
засобів і безпечних інтервалів між
ними;

- п.п. 1.1 п. 1 розділу 34. Дорожня розмітка,
згідно якого вузька суцільна лінія
поділяє транспортні потоки
протилежних напрямків і позначає межі
смуг руху на дорогах; позначає межі
проїзної частини, на які в'їзд
заборонено; позначає межі місць
стоянки транспортних засобів,
майданчиків для паркування і край
проїзної частини доріг, не віднесених
за умовами руху до автомагістралей;
лінію 1.1 перетинати забороняється.

Вказані порушення Правил
дорожнього руху ОСОБА_4 знаходяться в
прямому причинному зв'язку з
дорожньо-транспортною пригодою та її
наслідками - спричиненням тілесних
ушкоджень середнього ступеня тяжкості
ОСОБА_2

Таким чином, дії ОСОБА_4 слід
кваліфікувати за ч. 1 ст. 286 КК України як
порушення правил безпеки дорожнього
руху особою, яка керує транспортним
засобом, що спричинили потерпілому
тілесні ушкодження середнього ступеня
тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_4 по суті
обвинувачення винним себе визнав
повністю, не заперечував факт
порушення правил безпеки дорожнього
руху та вчинення дорожньо-транспортної
пригоди за обставин, як про це вище
вказано, щиро розкаявся та показав, що 28
травня 2013 року близько 20 години до
нього додому, а проживає він в с.
Соколівка Ярмолинецького району,
прийшли ОСОБА_5 та ОСОБА_6, і вони втрьох
розпивали спиртні напої. Потім він
вирішив поїхати на автозаправочну
станцію "ОККО", яка знаходиться при
в'їзді в смт. Ярмолинці зі сторони с.
Соколівка, щоб заправити автомобіль,
так як ранком йому треба було їхати по
роботі. Разом з ним також поїхали
ОСОБА_5 і ОСОБА_6. Після того, як він
заправив автомобіль, він поїхав в
напрямку с. Соколівка, при цьому
їхав він з невеликою швидкістю.
Проїхавши біля 200 м від автозаправочної
станції по дорозі в напрямку с.
Соколівка він раптом побачив перед
собою світло фар зустрічного
транспортного засобу, після чого
відбулося зіткнення автомобілів. Як
пізніше він з'ясував зіткнення
відбулося на смузі руху зустрічного
автомобіля під керуванням ОСОБА_1 Чому
він виїхав на смугу зустрічного руху,
він пояснити не може.

Крім визнання ОСОБА_4 своєї вини, його
винуватість у вчиненні злочину
підтверджується зібраними у справі та
дослідженими в ході судового розгляду
доказами.

Потерпіла ОСОБА_2 показала, що 28.05.2013
року вечором вона з чоловіком
поверталися з с. Зіньків
Віньковецького району Хмельницької
області, де вони придбали пташеня
свійської птиці для подальшого їх
продажу. Так як вони везли вказаний
вантаж, то чоловік їхав дуже акуратно.
По дорозі вона заснула, а коли прийшла
до тями, то, зі слів чоловіка, їй стало
відомо, що на смугу руху їхнього
транспортного засобу виїхав
автомобіль і відбулося зіткнення
транспортних засобів. Через деякий час
на місце дорожньо-транспортної пригоди
приїхала машина швидкої медичної
допомоги і її відвезли в Ярмолинецьку
ЦРЛ, де їй була надана медична допомога.
Під час дорожньо-транспортної пригоди
вона отримала переломи ребер та інші
тілесні ушкодження, які відносяться до
тілесних ушкоджень середнього ступеня
тяжкості, через що тривалий час
лікувалася і ще потребує оперативного
втручання.

ОСОБА_1, який був визнаний потерпілим по
справі показав, що 28 квітня 2013 року
близько 22 години вони з дружиною
виїхали з с. Зіньків та їхали в
м. Хмельницький. В автомобілі були
ящики з курчатами та каченятами, які
вони придбали в с. Зіньків для
подальшої реалізації. Проїхавши с.
Соколівку він побачив як на його смугу
руху, на відстані біля 80 м від його
автомобіля, раптом виїхав транспортний
засіб, який рухався в зустрічному
напрямку. Так як відстань до
зустрічного автомобіля була малою, він
намагався уникнути зіткнення,
спрямовуючи свій автомобіль ближче до
роздільної смуги, проте він не встиг
обминути зутрічний автомобіль,
відбулося зіткнення і він втратив
свідомість.

Під час огляду місця події було
встановлено, що місцем
дорожньо-транспортної пригоди є
ділянка автомобільної дороги Н 03
Житомир - Чернівці, 215 км + 500 м, де між
смт. Ярмолинці та с. Соколівка
відбулося зіткнення автомобіля ВАЗ 2102
реєстраційний номер НОМЕР_3 під
керуванням ОСОБА_4 з автомобілем ЗАЗ
110307-42 реєстраційний номер НОМЕР_2 під
керуванням ОСОБА_1, що підтверджується
даними протоколу огляду місця події
від 29.05.2013 р., планом-схемою до нього та
фототаблицями дорожньо-транспортної
пригоди. Під час огляду місцевості, де
відбулося зіткнення транспортних
засобів, були зафіксовані сліди
зіткнення - уламки транспортних
засобів та сліди на дорозі (а.к.п. 8 - 13).

Висновком експерта №133А від 15.07.2013
року за результатами комплексної
автотехнічної
транспортно-трасологічної експертизи
стверджується, що відповідно до
локалізації слідів транспортних
засобів, які були залишені ними під час
ДТП - зіткнення транспортних засобів
ЗАЗ 110307-42 реєстраційний номер НОМЕР_2 та
ВАЗ 2102 реєстраційний номер НОМЕР_3
могло відбутися на лівій смузі руху з
огляду в напрямку м. Дунаївці.

В заданій дорожній обстановці
водій автомобіля ВАЗ 2102 реєстраційний
номер НОМЕР_3 ОСОБА_4 повинен був діяти
відповідно до вимог п.п. 10.1., 12.2., 12.6. (г),
та вимог дорожньої розмітки 1.1. Правил
дорожнього руху, а за умови
експлуатації технічно несправного
автомобіля (несправності рульового
керування), то і вимог п.п. 12.1., 31.4.2. (а)
Правил дорожнього руху (а.к.п. 85).

Згідно висновку експерта №939 від
01.06.2013 року за результатами
судово-токсилогічної експертизи
зразків крові ОСОБА_4 виявлено
наявність етилового (винного) алкоголю
в кількості в крові - 2,5% (проміле) (а.к.п.
48).

Висновком експерта №955 від 05.08.2013
р. за результатами судово-медичної
експертизи ОСОБА_2 стверджується, що у
неї виявлені тілесні ушкодження у
вигляді рани м'яких тканин правого
плеча, відкритого багатоуламкового
перелому проксимального епіметафіза
правої плечової кістки зі зміщенням
уламків, закритих переломів 1-7 ребер
правої половини грудної клітки зі
зміщенням уламків, пошкодженням тканин
легені та накопиченням в правій
плевральній порожнині крові, які за
своїм характером відносяться до
тілесних ушкоджень середнього ступеня
тяжкості, що спричинили тривалий
розлад здоров'я.

Вказані тілесні ушкодження могли
утворитись як від дії тупих твердих
предметів, якими могли бути виступаючі
конструкційні частини салону
автомобіля, так і від удару
перерахованими ділянками тіла
потерпілої об тупі тверді предмети
(частини салону), по механізму "удар"
(крововилив), "удар-тертя" чи "тертя"
(садна шкіри), "удар-розтягнення-розрив"
(рана), "удар-деформація" (переломи).

Виявлені у ОСОБА_2 тілесні
ушкодження могли утворитися під час
дорожньо-транспортної пригоди, за
обставин, викладених в постанові про
призначення судово-медичної
експертизи (а.к.п. 112).

Висновком експерта №118 від 26.06.2013
року за результатами судово-медичної
експертизи ОСОБА_1 стверджується, що у
нього виявлені наступні тілесні
ушкодження: синець в лобній ділянці
голови справа із поширенням на верхню
повіку правої очної ділянки, праву
підочно-виличну ділянку, синець на носі
із поширенням на прилеглі ділянки,
забійна рана в лобній ділянці голови
справа на межі переходу у волосяну
частину голови, забійна рана в правій
бровній ділянці в середній частині,
крововилив під кон'юктиву правого
очного яблука на 12 годину за
циферблатом годинника. Вказані тілесні
ушкодження могли утворитись від
травматичної дії тупих твердих
предметів, могли виникнути від
співудару головою ОСОБА_1 до тупих
твердих предметів, якими могли бути
частини і деталі салону автомобіля, по
своєму характеру відносяться до легких
тілесних ушкоджень, що спричинили
короткочасний розлад здоров'я (а.к.п. 55).

У відповідності до вимог п. 3
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 23.12.2005 року №14 "Про
практику застосування судами України
законодавства у справах про деякі
злочини проти безпеки дорожнього руху
та експлуатації транспорту, а також про
адміністративні правопорушення на
транспорті" при розгляді справ про
злочини, відповідальність за які
встановлено статтями 286 - 288, 415 КК, слід
мати на увазі, що диспозиції
сформульованих у них норм - банкетні. У
зв'язку з цим суди повинні ретельно
з'ясовувати і зазначати у вироках, у
чому саме полягали названі у
перелічених статтях порушення; норми
яких правил, інструкцій, інших
нормативних актів не додержано; чи є
причинний зв'язок між цими порушеннями
та передбаченими законом суспільно
небезпечними наслідками.

В зв'язку із цим суд приходить до
висновку, що із обвинувачення ОСОБА_4
слід виключити порушення ним пунктів
п.п. 1.3., 1.5, 2.3(б), 12.1., 12.2., 31.4., 31.4.1., 31.4.2.
Правил дорожнього руху, які не
знаходяться у безпосередньому
причинному зв'язку з
дорожньо-транспортною пригодою.

Призначаючи покарання, суд
враховує ступінь тяжкості вчиненого
злочину, особу винного та обставини, що
пом'якшують та обтяжують його
покарання.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України
обставинами, які пом'якшують покарання
Кушніра суд вважає його щире каяття, а
також добровільне часткове
відшкодування потерпілим завданого
збитку.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 67 КК
України обставиною, яка обтяжує
покарання Кушніра суд вважає вчинення
злочину особою, що перебуває у стані
алкогольного сп'яніння.

Суд враховує, що ОСОБА_4 щиро
розкаявся у вчиненні злочину,
позитивно характеризується за місцем
проживання, раніше до кримінальної
відповідальності не притягувався,
злочин вчинив з необережності.

Враховуючи характер і ступінь
тяжкості злочину, конкретні обставини
справи, дані про особу обвинуваченого,
часткове відшкодування ним завданої
потерпілим шкоди, суд приходить до
висновку, що ОСОБА_4 слід призначити
покарання у виді обмеження волі та
застосувати ст. 75 КК України,
звільнивши його від відбування
покарання з випробовуванням, без
покладення на нього обов'язків,
передбачених ст. 76 КК України.

Вирішуючи питання про
необхідність призначення
обвинуваченому додаткового покарання
у виді позбавлення права керування
транспортними засобами, суд приходить
до висновку про доцільність його
застосування, в зв'язку із тим, що
ОСОБА_4 є водієм, має відповідне
посвідчення, а також і те, що даний
злочин було вчинено у результаті
грубого порушення вимог Правил
дорожнього руху, а ОСОБА_4 при цьому
перебував у стані алкогольного
сп'яніння.

По даній кримінальній справі
потерпілою ОСОБА_2 був пред'явлений
цивільний позов про відшкодування
завданої злочином матеріальної та
моральної (немайнової) шкоди.

ОСОБА_2, з урахуванням уточнених
позовних вимог, просила стягнути з
ОСОБА_4 на її користь в рахунок
відшкодування моральної шкоди,
завданої злочином, 20700 грн.

Також ОСОБА_2 просила стягнути з
ПрАТ "Страхова компанія "Україна" на її
користь в рахунок відшкодування
матеріальної шкоди, завданої злочином,
36976,72 грн., з яких 19226,27 грн. - шкода,
пов'язана з пошкодженням транспортного
засобу ЗАЗ 110307-42 реєстраційний номер
НОМЕР_2, 6250,45 грн. - витрати, пов'язані з
лікуванням та придбанням лікарських
засобів, та 11500,00 грн. - вартість птахів
свійської птиці, які загинули
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди.

В ході судового розгляду ОСОБА_2
звернулася до суду з заявою про
залишення без розгляду позову в
частині вимог до ПрАТ "Страхова
компанія "Україна" про відшкодування
матеріальної шкоди.

ОСОБА_4 позов ОСОБА_2 про
відшкодування моральної шкоди визнав в
повному обсязі.

Заслухавши учасників судового
провадження, дослідивши докази по
справі, суд прийшов до наступного.

Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України
шкода, завдана особі чи майну фізичної
або юридичної особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її завдала. Обов'язок відшкодувати
завдану шкоду виникає у її завдавача за
умови, що дії останнього були
неправомірними, між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи, а коли це було
наслідком дії джерела підвищеної
небезпеки, - незалежно від наявності
вини.

З урахуванням заяви потерпілої,
суд вважає, що її позов до ПрАТ
"Страхова компанія "Україна" про
відшкодування матеріальної шкоди
підлягає залишенню без розгляду.

При визначенні розміру
відшкодування моральної шкоди суд
враховує, що відповідно до п. 5
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди"
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
справ про відшкодування моральної
шкоди підлягають: наявність такої
шкоди, протиправність діяння її
заподіювача, наявність причинного
зв'язку між шкодою та протиправними
діяннями її заподіювача та вина
останнього в її заподіянні.
Зокрема, суд повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин та якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі позивач оцінює
заподіяну шкоду та з чого він виходив
при цьому.

Відповідно до п. 9 вказаної
постанови розмір відшкодування
моральної (немайнової) шкоди суд
визначає в межах заявлених вимог
залежно від характеру та обсягу
заподіяних позивачеві моральних і
фізичних страждань, з урахуванням у
кожному конкретному випадку вини
відповідача та інших обставин. Зокрема,
враховується характер і тривалість
страждань, стан здоров'я потерпілого,
тяжкість завданої травми, наслідки
тілесних ушкоджень, істотних вимушених
змін у його життєвих та виробничих
стосунках.

Виходячи з вищенаведеного,
враховуючи конкретні обставини справи,
беручи до уваги визнання обвинуваченим
пред'явлених до нього вимог про
відшкодування моральної шкоди в
повному обсязі, а також виходячі із
засад розумності, виваженості та
справедливості, суд вважає, що з ОСОБА_4
на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню
20700,00 грн. в рахунок відшкодування
завданої їй моральної шкоди.

Питання про речові докази
необхідно вирішити відповідно до вимог
ст. 100 КПК України. Процесуальні
витрати, пов'язані із залученням
експертів, відповідно до ст.ст. 122,
124 КПК України підлягають стягненню з
обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України,
суд, -

засудив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у
вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.
286 КК України, та призначити йому
покарання у виді обмеження волі на
строк 2 (два) роки з позбавленням права
керування транспортними засобами
строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України
ОСОБА_4 від відбування покарання у виді
обмеження волі звільнити з
випробуванням з іспитовим строком 1
(один) рік.

Задовольнити цивільний позов
ОСОБА_2 до ОСОБА_4 та стягнути з
останнього на користь ОСОБА_2 20700,00
(двадцять тисяч сімсот) грн. в рахунок
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди, завданої злочином.

Цивільний позов ОСОБА_2 до ПрАТ
"Страхова компанія "Україна" про
відшкодування матеріальної шкоди -
залишити без розгляду.

Речові докази по справі:

- автомобіль ЗАЗ 110307-42
реєстраційний номер НОМЕР_2, який
належить ОСОБА_1 і який знаходиться на
зберіганні на майданчику для
зберігання транспортних засобів
Ярмолинецького РВ УМВС України в
Хмельницькій області - повернути
ОСОБА_1;

- автомобіль ВАЗ 2102 реєстраційний
номер НОМЕР_3, який належить ОСОБА_4 і
який знаходиться на зберіганні на
майданчику для зберігання
транспортних засобів Ярмолинецького
РВ УМВС України в Хмельницькій області
- повернути ОСОБА_4

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
держави процесуальні витрати на
залучення експертів (за проведення
комплексної автотехнічної
транспортно-трасологічної експертизи
№133А від 15.07.2013 р. - 704,16 грн., за
проведення експертизи технічного
стану транспортного засобу №165А від
31.07.2013 р. - 1174,66 грн.) в сумі 1878,82 грн.

Вирок, якщо інше не передбачено
цим Кодексом, набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, встановленого цим
Кодексом, якщо таку скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги вирок, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після ухвалення
рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до
Апеляційного суду Хмельницької
області через Ярмолинецький районний
суд протягом тридцяти днів з дня його
проголошення.

Учасники судового провадження
мають право отримати в суді копію
вироку. Копія вироку негайно після його
проголошення вручається
обвинуваченому та прокурору.

Суддя
підпис

Копія вірна:

Суддя
М.М.Баськов