АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/167/15 Справа № 712/3036/15-к Категорія: ст. 183, 193 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддів при секретарі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 березня 2015 року, якою застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів з визначенням розміру застави у межах не менше 20 мінімальних заробітних плат в сумі 20 000 грн. відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцям. Черкаси, громадянина України, українця, освіта середня, не працює, неодружений, на утриманні дітей не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, -

в с т а н о в и л а :
ОСОБА_7 підозрюється у тому, що він вранці 05.03.2015 року, перебуваючи біля кальян-бару «1000 і одна ніч» за адресою м. Черкаси, вул. Г. Сталінграда, 25, незаконно, умисно, збув ОСОБА_10 , 1988 року народження, за кошти в сумі 100 грн. фольговий згорток з порошкоподібною речовиною білого кольору, який в цей же день остання добровільно видала працівникам міліції. Згідно з висновком експерта № 2/418 від 17.03.2015 року вказана порошкоподібна речовина містить в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено, амфетамін. Маса амфетаміну в наданій на експертизу речовині складає 0,072 г.

Відомості про злочин внесено до ЄРДР за № 0000775 від 05.03.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

17 березня 2015 року ОСОБА_7 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

19 березня 2015 року слідчий СВ Придніпровського РВ в м. Черкаси УМВС України в Черкаській області лейтенант міліції ОСОБА_11 за погодженням з прокурором м. Черкаси ОСОБА_12 звернувся до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси з клопотанням про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді вказаного суду від 20 березня 2015 року клопотання слідчого задоволене. До підозрюваного ОСОБА_7 був обраний вказаний у клопотанні запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 15 травня 2015 року.

Визначено розмір застави у межах не менше 20 мінімальних заробітних плат в сумі 20 000 грн. з покладенням на підозрюваного обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення такої.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що підозрюваний ОСОБА_7 вчинив умисний, тяжкий злочин, санкція якого згідно з ч. 1 ст. 307 КК України передбачає покарання, пов`язане з позбавленням волі, на строк від 4 до 8 років, а також те, що, знаходячись на волі, підозрюваний може знищити, сховати речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні шляхом умовлянь, погроз, підкупу; перешкоджати кримінальному провадженню, користуючись своїми злочинними зв`язками, а також може скоїти нові умисні тяжкі злочини.

Не погодившись з ухвалою, захисник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу про застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, додатково дослідивши матеріали справи, що не були належно досліджені слідчим суддею місцевого суду, та допитати в суді як свідка ОСОБА_7 .

Свою апеляційну скаргу захисник мотивує тим, що постановлена слідчим суддею Соснівського районним суду міста Черкаси ухвала від 20 березня 2015 року у справі № 712/3036/15-к не відповідає вимогам ст. ст. 370, 194, 196, 206, 183, ч. 3 ст.176 КПК України, ґрунтується лише на безпідставному і формальному, надуманому клопотанні слідчого про застосування до ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу - тримання під вартою.

Вказує, що слідчий суддя, розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою не врахував дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 , його соціальні зв`язки, наявність вищої освіти та постійного місця проживання, репутацію підозрюваного, його позитивну характеристику; те, що до кримінальної відповідальності він притягується вперше, й належним чином не вмотивував висновок про застосування відносно останнього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що більш м`який запобіжний захід не може запобігти ризикам, передбаченим у ст. 177 КПК України.

Вказує, що слідчий суддя, ухвалюючи оскаржуване рішення, не дотримався вимог кримінально-процесуального законодавства та не звернув уваги на відсутність обставин, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України щодо підозрюваного, та відсутність доказів, які б підтверджували лише слова та припущення прокурора і слідчого в цій частині, а тому постановив неправосудне рішення. В порушення вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчим суддею немотивована недостатність застосування відносно ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів.

Захисник вказує на необґрунтованість висунутої ОСОБА_7 підозри; на те, що захисник і підозрюваний не були ознайомлені з доповненнями прокурора до клопотання про застосування запобіжного заходу; на те, що підозрюваний в порушення вимог ч. 2 ст. 184 КПК України не був ознайомлений з клопотанням про застосування запобіжного заходу і з доданими до нього матеріалами; на те, що ОСОБА_7 в порушення вимог ст. 208 КПК України був затриманий без ухвали слідчого судді; на те, що затримання ОСОБА_7 згідно зі змістом протоколу про затримання відбувалося без понятих, які в протоколі затримання не вказані; на те, що у ОСОБА_7 є бабуся і дідусь похилого віку, з якими він проживає, тобто він має сталі соціальні зв`язки; до того ж бабуся потребує постійного догляду через хворобу; на те, що слідчим суддею було допущено порушення таємниці нарадчої кімнати, оскільки після оголошення про вихід суду до нарадчої кімнати слідчий суддя окремо спілкувалася зі слідчим ОСОБА_11 .

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_9 апеляційну скаргу підтримали з мотивів, які в ній наведені.

Прокурор заперечив проти апеляційної скарги та просив її відхилити. Вказав, що існує надто великий ризик того, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, може зникнути з метою ухилення від відповідальності, вчинити нові злочини та впливати на інших учасників кримінального провадження.

Заслухавши доповідача, підозрюваного, захисника, прокурора, вивчивши матеріли кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. При цьому підставою для застосування такого запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 вказаної вище статті.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до п. п. 4, 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років; до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Колегія суддів вбачає, що слідчий суддя не мав достатніх підстав для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, й мотивувальна частина ухвали слідчого судді є недостатньо деталізованою.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, пов`язаного зі збутом психотропних речовин, який попередньо кваліфікований за ч. 1 ст. 307 КК України. Колегія суддів погоджується з тим, що вказана підозра є достатньо обґрунтованою, оскільки підтверджується матеріалами негласної слідчої дії щодо контролю за вчиненням злочину. Однак, тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа не може бути єдиною підставою для обрання такого виключного запобіжного заходу як тримання під вартою.

Дані матеріалів кримінального провадження щодо особи підозрюваного вказують на достатньо сталі соціальні зв`язки останнього за місцем проживання. Зокрема, він має постійне місце проживання, проживає з дідусем і бабусею, які потребують стороннього догляду за станом здоров`я. Таким чином, колегія суддів не може погодитися з думкою слідчого судді про те, що існує висока ймовірність зникнення підозрюваного з метою ухилення від відповідальності за вчинене.

Стосовно ймовірності ризику щодо незаконного впливу на інших учасників кримінального провадження чи знищення речових доказів, які мають значення для провадження, колегія суддів не вбачає, що такий ризик є достатньо ймовірним, оскільки за змістом підозри злочин, у вчиненні якого ОСОБА_7 підозрюється, не передбачає наявності потерпілих; безпосередніх свідків факту контрольної закупки, крім самого покупця, не було; особа покупця була прихованою; речові докази вже вилучені.

Стосовно доводів захисника про окремі процесуальні порушення в ході досудового розслідування та судового розгляду клопотання слідчим суддею, колегія суддів вважає наступне.

Щодо доводів захисника про відсутність у протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, вказівки на понятих, які були присутні під час затримання, колегія суддів не може погодитися з їх обґрунтованістю, оскільки наявність понятих при затриманні є обов`язковою лише тоді, коли під час затримання вчиняються й інші слідчі (процесуальні) дії, вчинення яких вимагає присутності понятих (наприклад, обшук затриманої особи). Згідно з протоколом затримання ОСОБА_7 його обшук в ході затримання не проводився. Він проводився в інший час у присутності понятих, про що вказано у протоколі обшуку особи (а.м.к.п. 10-11).

Втім, захисник слушно вказує на те, що в матеріалах кримінального провадження відсутнє підтвердження того, що ОСОБА_7 був ознайомлений зі змістом клопотання про обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою відповідно до положень ч. 2 ст. 184 КПК України. В самому клопотанні (а.м.к.п. 3) така відмітка відсутня.

Стосовно доводів захисника з приводу незаконного, з порушенням вимог ст. 208 КПК України затримання ОСОБА_7 без ухвали слідчого судді про це, колегія суддів також вбачає ці доводи достатньо обґрунтованими. Таке затримання згідно з протоколом затримання (а.м.к.п. 14-15) відбулося 17 березня 2015 року о 20 год. 20 хв., тоді як за змістом підозри (а.м.к.п. 5) ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину щодо збуту психотропної речовини 05 березня 2015 року. Відповідно до вимог ст. 208 КПК України, через такий значний проміжок часу після дати злочину, у вчинення якого особа підозрюється, ОСОБА_7 міг бути затриманий виключно на підставі відповідної ухвали слідчого судді, якої у матеріалах кримінального провадження немає.

Також незрозумілим залишається співвідношення часу обшуку особи відповідно до наявного у матеріалах кримінального провадження протоколу обшуку особи від 17 березня 2015 року (13 год. 00 хв.) з часом затримання особи, якого затримали 17 березня 2015 року о 20 год. 00 хв. Це вказує на те, що ОСОБА_7 спочатку вдень обшукали, а потім вечором затримали.

Прокурор вказав, що зазначені вище неточності є технічними помилками слідчого. Колегія суддів не може з цим погодитися. Відсутність підтвердження того, що ОСОБА_7 був ознайомлений зі змістом клопотання про обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, цілком може вказувати на порушення його права на захист. Недотримання вимог КПК України щодо затримання особи може поставити під сумнів допустимість доказів, здобутих в ході або після такого затримання, зокрема результатів обшуку особи.

Тому за указаних вище підстав ухвала слідчого судді не може залишатися чинною і має бути скасована з постановленням нової ухвали.

Постановляючи нову ухвалу, колегія суддів вбачає, що для запобігання передбаченим ст. 177 КПК України ризикам буде достатньо обрання до підозрюваного запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зокрема домашнього арешту. Колегія суддів виходить з того, що ОСОБА_7 раніше не судимий, має позитивну характеристику з місця проживання, підозрюється у вчиненні одного епізоду злочину, проживає з літніми дідусем і бабусею, які потребують стороннього догляду; має постійне місце проживання.

Крім цього, колегія суддів бере до уваги, що прокурором у судовому засіданні жодним чином не обґрунтовано необхідність застосування до ОСОБА_7 саме виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на чому слушно наголошував захисник.

Враховуючи указане вище та керуючись ст. ст. 193, 194, 396, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 березня 2015 року, якою застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів відносно ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою подання слідчого СВ Придніпровського РВ в м. Черкаси УМВС України в Черкаській області ОСОБА_11 задовольнити частково.

Обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 60 днів, а саме до 28 травня 2015 року включно.

Заборонити ОСОБА_7 залишати своє місце проживання у АДРЕСА_1 , у період з 19 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин кожного дня.

Зобов`язати ОСОБА_7 :

- з`являтися за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, а також інші документи, які дають право на виїзд з України;

- носити електронний засіб контролю.

Звільнити ОСОБА_7 з-під варти в залі суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :