Справа № 149/460/15-к
Провадження №1-кп/149/65/15
Номер рядка звіту 28
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
26.02.2015р. Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Хмільнику кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В жовтні 2014 року біля 13-ї години ОСОБА_4 в с. Голодьки Хмільницького району, знайшовши в лісопосадці 23 патрони, які являються бойовими припасами для нарізної вогнепальної зброї цільовими гвинтівочними патронами калібру 7,62x53 мм, що придатні для стрільби та мають достатню вражаючу здатність (72,43 Дж/мм2), незаконно їх привласнив та в подальшому зберігав без передбаченого законом дозволу за місцем свого проживання.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ст. 263 ч.1 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та пояснив, що знайшовши в жовтні 2014 року в лісопосадці с. Голодьки Хмільницького району 23 патрони він вирішив їх привласнити, для чого поклав у свій автомобіль та перевіз додому де і зберігав, оскільки мав намір дізнатись, що із ними слід робити далі. Про те, що зберігає бойові набої незаконно, не знав.

17 лютого 2015 року між прокурором Хмільницької міжрайпрокуратури ОСОБА_3 та громадянином ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості, відповідно до вимог ст.472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 263 ч.1 КК України та істотних для даного кримінального провадження обставин. Обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначених діяннях.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст. 263 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. В силу статті 75 КК України погоджуються на звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, з покладенням обов`язків передбачених п.2, п.3 п.4 ч.1 ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор та обвинувачений просять суд затвердити угоду про визнання винуватості, вказавши на добровільність її укладення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч.1 КК України, який згідно ст. 12 КК України є кримінальним правопорушенням, злочином середнього ступеня тяжкості.

При цьому суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Прокурору та обвинуваченому зрозуміло, що наслідком затвердження угоди про визнання винуватості для прокурора, обвинуваченого є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394, 424 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам кримінального процесуального законодавства.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та громадянином ОСОБА_4 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

При призначенні обвинуваченому міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, який за місцем постійного проживання характеризується позитивно, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. Також суд приймає до уваги наявність обставини, що пом`якшує покарання, а саме щире каяття. Обставини, що обтяжують покарання відсутні. Судом враховано, що ОСОБА_4 раніше не судимий.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що угода може бути затверджена, а обвинуваченому належить призначити узгоджене сторонами угоди покарання.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду від 17 лютого 2015 року про визнання винуватості укладену між прокурором Хмільницької міжрайпрокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання, якщо він протягом 1 року шести місяців іспитового строку виконає покладені на нього згідно ст. 76 КК України обов`язки: не виїжджати за межі території України на постійне проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчій інспекції.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 737 (сімсот тридцять сім) гривень 10 копійок за проведення судово-балістичної експертизи №31-Б від 03.02.2015 року.

Речові докази по справі: 13 патронів які являються бойовими припасами для нарізної вогнепальної зброї цільовими гвинтівочними патронами калібру 7,62x53 мм та 10 гільз калібру 7,62x53 мм - знищити.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1