Справа № 301/691/15-к
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" квітня 2015 р.
Іршавський районний суд
Закарпатської області
в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , розлученого, пенсіонера
за ч.1 ст. 309 КК України

з участю:
прокурора - ОСОБА_4
На початку грудня 2014 року ОСОБА_3 незаконно придбав для власних потреб збуту 73,15 грам макової соломки, яку зберігав без мети у власному дворогосподарстві АДРЕСА_1 по 16 лютого 2015 року.
Дії підсудного кваліфіковано за ч.1 ст. 309 КК України за ознаками: незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Перевіривши угоду про визнання винуватості на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що вона у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 472 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, передбачені ст.ст. 389-1, 476 КПК України.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений підтвердив суду, що угода про визнання винуватості ним укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості.
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийняті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно п.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути затверджена угода про визнання винуватості.
Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державі чи суспільним інтересам.
Судом у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст.309 КК України, який згідно ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Укладена між прокурором та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.1 ст. 309 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного, і обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, та те, що обставини, що обтяжують покарання, відсутні.
З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що укладена угода про визнання винуватості ОСОБА_3 підлягає затвердженню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 472, 474,475 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у вигляді три роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку, який суд визначає в два роки, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.
Речові докази: речовину рослинного походження коричневого кольору макову соломку, яка в перерахунку на суху речовину становить 73,15 грами знищити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 245 (двісті сорок п`ять) гривень 70 копійок.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана в апеляційний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий: ОСОБА_1