Справа № 545/955/15-к
Провадження № 1-в/545/199/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.04.2015 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2 ,
з участю прокурора: ОСОБА_3 ,
представника адміністрації: ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
В С Т А Н О В И В:
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
У судовому засіданні прокурор та представник адміністрації Крюковської виправної колонії №29 проти задоволення клопотання заперечували з тих підстав, що 27.01.2015 року рішенням спільного засідання комісії КВК-29 та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації по розгляду особових справ засуджених відмовлено ОСОБА_5 в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання з тих підстав, що він не довів своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці; вважають, що до нього не може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Суд, заслухавши пояснення представника адміністрації установи, думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Волочиського районного суду Хмельницької області від 21.01.2013 року за ч. 2 ст. 286 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.
Таким чином, на момент звернення до суду з клопотанням, ОСОБА_5 відбув більше, ніж 1/2 частини призначеного судом покарання, тобто формально має право на розгляд питання щодо умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Відповідно до частини 2 статті 81 КК України Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення .

Згідно з п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
Згідно з п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Як вбачається з довідки про заохочення та стягнення, за час перебування у КВК-29 засуджений ОСОБА_5 мав 7 стягнень, на момент звернення до суду 4 з них погашені.
Також щодо засудженого застосовано 1 заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці.
Аналіз динаміки поведінки засудженого ОСОБА_5 у період відбуття покарання не дає підстав вважати, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Більш того, на момент розгляду заяви до засудженого ОСОБА_5 застосовано ще 3 дисциплінарні стягнення:
· 03.04.2014 року - у вигляді поміщення до ДІЗО на 5 діб;
· 09.04.2015 року у вигляді догани;
· 14.04.2015 року - у вигляді поміщення до ДІЗО на 10 діб.
Як вбачається з характеристики засудженого від 27.03.2015 року, яка міститься в матеріалах особової справи (а.с.54), засуджений ОСОБА_5 не став на шлях виправлення. Крім того, згідно з протоколом № 6 від 27.03.2015 року спільного засідання комісії КВК-29 та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації було відмовлено ОСОБА_5 в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України як такому, що не досяг необхідного ступеня виправлення.
Зазначені обставини не дають підстав вважати, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення і до нього може бути застосована умовно-дострокове звільненні від відбування покарання.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.537, 539 КПК України,
У Х В А Л И В:
У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1