Справа № 11 - 409 /07 Головуючий у 1 інстанції
ст. 142ч.2 КК України Доповідач Хлапук Л.І.
УХВАЛА

іменем України

м. Луцьк 13
липня 2007 року

Колегія суддів
судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Волинської області в
складі: головуючого-судді Хлапук Л.І.,
суддів Бешти Г.Б., Лозовського
А.О.

3 участю прокурора Смолюка Б.С. ,

адвоката
ОСОБА_1,

засудженого
ОСОБА_2,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Луцьку кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок
Луцького міськрайонного суду від 26 квітня 2007 року, яким ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м.
Луцька, раніше не судимий, -

засуджений
за ч.2 ст. 142 КК України / в ред. 1960 р./ до 5 років
позбавлення волі з конфіскацією всього,
належного йому майна, за ч.2 ст.
17. ч.3 ст. 215-3 КК України / в ред. 1960 p./ - до 6 років
позбавлення волі, за ч. 1 ст.
145 КК України / в ред. 1960 p./ - до 1 року
позбавлення волі.

На
підставі ч. 1 ст. 42 КК України / в ред.
1960 р./ за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених
покарань ОСОБА_2 призначено покарання 7 років позбавлення волі з конфіскацією
всього, належного йому майна.

На
підставі ч.3 ст. 42 КК України / в ред. 1960 p./ шляхом
поглинання даним покаранням покарання,
призначеного за вироком Львівського апеляційного суду від 5 серпня 2000
року остаточно ОСОБА_2 призначено покарання 7 років позбавлення волі з
конфіскацією всього, належного йому
майна, з зарахуванням в строк покарання
відбуте ним за вироком Львівського апеляційного суду від 5.08.2002 року у
вигляді 3 років

4 місяців і 2 днів позбавлення волі.

Стягнено
з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 1 тисячу грн. в відшкодування моральної шкоди -

встановила:

ОСОБА_2
визнаний винним у вчиненні замаху на угон автотранспортних засобів повторно з
застосуванням небезпечного для життя і здоров'я насилля та погрозами
застосувати таке насилля.

Так, біля 2 год.
9 лютого 2000 року в с. Гаразджа Луцького району
він за змовою з двома іншими особами,
кримінальна справа щодо яких виділена в
окреме провадження, знаходячись в
автомашині „Мерседес -
200"

2

реєстраційний
НОМЕР_1, під управлінням ОСОБА_4,
намагався угнати дану автомашину. Для чого злочинці вчинили напад на
водія. Висловлюючи погрози вбивством,
демонстрували ніж і пістолет,
приставляючи ніж до горла, а
пістолет невстановленого зразка - до скроні потерпілого. Корпусом пістолета
нанесли удари по голові, лезом ножа - по
шиї і руках ОСОБА_4. , заподіявши йому
легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров'я. Однак злочин до
кінця довести не змогли, так як даний
потерпілий вчинив опір та втік від них на автомашині.

Біля 5 год. 7 серпня 2000
року, знаходячись в автомашині „Фольксваген - Гольф"
реєстраційний НОМЕР_2, належній
ОСОБА_5, під керуванням ОСОБА_6 і,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, ОСОБА_2 за зговором з раніше засудженим за
аналогічні дії ОСОБА_7 намагався угнати дану автомашину. Для чого вони вчинили
напад на водія. Погрожуючи позбавити життя, здушували його шию руками, демонстрували пістолет невстановленого
зразка. Однак заволодіти автомашиною не змогли,
оскільки ОСОБА_7 забрав ключі від неї і втік, через що злочинці автомашину завести не
змогли.

Тоді ж
вони умисне пошкодили цю автомашину та знищили у ній радіостанцію, чим заподіяли ОСОБА_5 збитки на 4141 грн. 62
коп.

Крім
того, біля 2 год. 7 серпня 2000
року в барі „Фламінго" с
Струмівка Луцького району ОСОБА_2 за попереднім зговором з ОСОБА_7, знаходячись в стані алкогольного сп'яніння, з метою заволодіння належним ОСОБА_3
майном, вчинив розбійний напад на
бармена ОСОБА_8. Погрожуючи застосувати небезпечне для життя і здоров'я
насильство, демонструючи перед ОСОБА_8
револьвер невстановленого зразка, вони
заволоділи торгівельним виторгом в 50 грн.,
пляшкою вина „Мускат", 3
пачками цигарок: 1- „Парламент" та 2 - „Мальборо", заподіявши
їх власнику ОСОБА_3 збитки на 92 грн. 10 коп.

Не
оспорюючи вирок в частині доведеності вчиненого та кваліфікації його дій, засуджений ОСОБА_2 посилається на незаконне
оголошення його розшуку в ході досудового слідств та на відсутність в справі
частини даних ним показань. Просить не позбавляти його волі, врахувавши відсутність тяжких наслідків від
злочинів, те, що з часу їх вчинення пройшло майже 7 років, у скоєному він признався, з'явившись із зізнанням, збитки відшкодував, позитивно характеризується за місцем
проживання, хворіє туберкульозом та має
на утриманні 2 малолітніх дітей.

Заслухавши
доповідача, який доповів суть вироку та
доводи апеляції, пояснення засудженого
ОСОБА_2, його захисника, які підтримали її, міркування прокурора про залишення вироку без
зміни, дослідивши матеріли справи, колега суддів вважає, що апеляція до задоволення не підлягає.

Вчинення
ОСОБА_2 повторно замаху на угон транспортних засобів без мети їх крадіжки
поєднаному з застосуванням небезпечного для життя і здоров'я потерпілих насилля
та погрозами застосувати таке насилля,
умисного знищення і пошкодження майна громадян та скоєння ним розбою за
попередньою змовою групою осіб стверджено сукупністю зібраних і

3

досліджених
доказів та не оспорюється апелянтом.
Його дії правильно кваліфіковані судом за ч. 2 ст.
142, ч.2 ст. 17. ч.3
ст. 215 - 3, ч.1 ст.
145 КК України / в редакції 1960 p./.

Як
вбачається з матеріалів кримінальної справи,
після притягнення ОСОБА_2 в якості обвинуваченого слідство по ній
зупинялось в зв'язку з оголошенням розшуку на даного обвинуваченого. Той в цей
час відбував покарання за пізніше скоєні злочини і його місце перебування не було
відоме слідчому. Тому вважати його розшук незаконним немає підстав.

Обставини
вчинення даним засудженим злочинів в ході досудового та судового слідства
вияснені повно і об'єктивно, тому
ймовірна відсутність одного з протоколів його допиту на досудовому
слідстві, на що посилається
ОСОБА_2, не є підставою для скасування
вироку щодо нього.

Що
стосується покарання, то воно призначено
ОСОБА_2 з врахуванням того, що ним
скоєно кілька тяжких злочинів, ролі
даного засудженого в них. Судом вірно враховано як обтяжуючу покарання
обставину - вчинення засудженим злочинів в стані алкогольного сп'яніння. Взято
до уваги особу ОСОБА_2, який після
вищевказаних злочинів не припинив злочинної діяльності. Враховано і ряд пом'якшуючих
обставин, в тім числі і ті, на які посилається ОСОБА_2: розкаяння, часткове відшкодування засудженим збитків.

Разом з
тим колегія суддів не враховує як такі обставини хворобу засудженого
туберкульозом, оскільки дані про
наявність такого захворювання на час розгляду справи відсутні та з'явлення його
із зізнанням вже після встановлення особи злочинців і їх затримання. З
врахуванням цього не вбачає підстав для застосування щодо ОСОБА_2 ст. 69 КК України.

Тому
підстав для зміни чи скасування вироку щодо даного засудженого не знайдено.

Керуючись ст.
365-366 КПК України, колегія
суддів -

ухвалила:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення,
а вирок Луцького міськрайонного суду від 26 квітня 2007 року щодо нього
- без зміни.