Провадження № 1-КП/243/302/2015
Справа № 243/3539/15-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Слов`янська Донецької області кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, одруженого, з вищою освітою, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 . раніше не судимого,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 368 КК України, -
В провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області знаходиться кримінальне провадженні відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України.
До суду дане кримінальне провадження надійшло із обвинувальним актом складеним 20 квітня 2015 року, та угодою про визнання винуватості, укладеною 16 квітня 2015 року.
У судовому засіданні прокурор підтримав угоду, а також висловив клопотання про уточнення умов угоди в частині визначення додаткового покарання, та застосування спеціальної конфіскації, зокрема зазначивши, що обвинуваченому слід призначити основне покарання у виді штрафу у розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права обіймати посади пов`язані з викладацькою діяльністю на строк три роки. Щодо застосування спеціальної конфіскації просить застосувати спеціальну конфіскацію грошей у розмірі 600 грн, що були предметом кримінального правопорушення., які були вилучені у обвинуваченого при проведенні обшуку, та які слід передати у власність держави, оскільки особи, які передавали гроші обвинуваченому, можливо також будуть притягнуті до кримінальної відповідальності.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні винуватим у скоєнні кримінального правопорушення визнав себе повністю, дав суду пояснення, якими підтвердив обставини, викладені у обвинувальному акті у повному обсязі, щиро розкаявся, свої права, передбачені ст. 474 КПК України розуміє. Зазначив, що він працював на посаді заступника директора технікуму з господарської діяльності, а також мав години з предмету «Основи правознавства», і саме як викладач вчинив кримінальне правопорушення.
Обвинувачений ОСОБА_5 та прокурор в судовому засіданні заявили, що вони цілком розуміють наслідки угоди, укладення угоди є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж передбачені в угоді.
Захисник ОСОБА_4 , який діє на підставі постанови про залучення захисника від 19 березня 2015 року, у судовому засіданні підтвердив, що ініціювання угоди було здійснене за його участі.
У відповідності до ст. 472 КПК України, в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини.
Як вбачається із обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 368 КК України, у період часу з 12 грудня 2014 року по 16 лютого 2015 року. На виконання вимог ст. 291 КПК України, при викладі фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими, неодноразово зазначено, що обвинувачений діяв з власних корисливих мотивів, направлених на отримання хабара та отримав хабар. Так, при викладі фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення зазначено, що ОСОБА_5 отримав суму хабара у розмірі 800 грн. від ОСОБА_6 , 12 січня 2015 року ОСОБА_5 діяв з корисливих мотивів направлених на одержання хабара та в ході розмови із ОСОБА_7 запропонував надати йому незаконну грошову винагороду, 16 лютого 2015 року, ОСОБА_5 отримав від студентів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 хабар у розмірі 600 грн., та від студента ОСОБА_6 хабар у розмірі 800 грн.
Наведені обставини зазначені також в угоді про визнання винуватості у викладі істотних обставин формулювання підозри.
Так, згідно з частиною другою статті 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час вчинення цього діяння.
Відповідно до частини першої статті 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, який скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.
Початкова редакція статті 368 КК України від 5 квітня 2001 року кілька разів змінювалася.
Так, Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відповідальності за корупційні правопорушення» від 7 квітня 2011 року № 3207-VI статтю 368 КК було доповнено частиною другою, яка встановила відповідальність за одержання хабара у значному розмірі. Цей Закон набирав чинності одночасно із Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції" з 01 липня 2011 року.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо приведення національного законодавства у відповідність із стандартами Кримінальної конвенції про боротьбу з корупцією» від 18 квітня 2013 року N 221-VII статтю 368 КК України було викладено у новій редакції, з тексту Кримінального кодексу України були виключені слова «хабар» та «хабарництво».
Отже в угоді про визнання винуватості при формулюванні підозри викладені істотні обставини які не відповідають правовій кваліфікації, зазначеній у ч.1 ст. 368 КК України, яка діяла на час скоєння кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 ..
У відповідності до вимог ст. 472 КПК України в угоді про визнання винуватості, зокрема зазначається, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням.
З огляду на викладене, в угоді про визнання винуватості відсутня домовленість сторін щодо додаткового покарання, призначення якого є обов`язковим у відповідності до санкції ч.1 ст. 368 КК України, а також не узгоджено питання щодо застосування спеціальної конфіскації згідно вимог ст. 96-1, 96-2 КК України та вимог ст. 100 КПК України.
Заявлені прокурором у судовому засіданні уточнення угоди в частині визначення додаткового покарання, суд відхиляє та визнає їх несприйнятними, оскільки вони не передбачені чинним законодавством.
У відповідності до ч.7 ст. 474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:
1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;
2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;
3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;
4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;
5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;
6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
З врахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, суд відмовляє у затвердженні угоди від 16 квітня 2015 року, на підставі п. п. 1, 3 ч.7 ст. 474 КПК України, у зв`язку з тим, що умови угоди суперечать вимогам КК України та КПК України, а також умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб.
У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 КПК України.
З врахуванням викладених обставин, виходячи з наданих у судовому засіданні матеріалів кримінального провадження, щодо особи обвинуваченого, змісту угоди, а також оскільки у відповідності до норм чинного кримінально-процесуального законодавства, суд повинен негайно розглянути угоду, суд відмовляє у затверджені угоди та повертає кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 314, 474 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Запобіжний захід у виді домашнього арешту, обраний під час досудового розслідування, відносно ОСОБА_5 , у відповідності до ухвали суду від 26 березня 2015 року, строком на 60 діб, вважається продовженим.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Слов`янського
міськрайонного суду ОСОБА_1