Справа № 1-33/2007р.
Вирок

ім'ям України

5 квітня 2007 року Корюківський районний суд Чернігівської області

у складі:

головуючого - судді Крапивного В.1., при секретарі - Осипенко Л.1., з участю
прокурора - Кузюри А.І., адвоката - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Корюківці у приміщенні суду кримінальну справу по обвинуваченню - ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Братськ Іркутської області Росії, мешканця АДРЕСА_1,
українця, освіта базова вища, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню
дитину, військовозобов"язаного, технічного консультанта ТОВ „Шенкель
Баутехнік (Україна)" м. Вишгород Київської області, раніше не судимого,
громадянина України;

за ст.ст. 286 ч.3,135 ч.1 КК України, -

встановив:

ІНФОРМАЦІЯ_2
близько 21 год. 30 хв.
вечора підсудний, керуючи автомобілем марки „ВАЗ-2101", державний номерний
знак НОМЕР_1,
порушив пп. 2.3. б), 2.9. а), 12.1., 12.2., 12.3. Правил дорожнього руху і,
перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння та рухаючись по вул. Б.Хмельницького в м. Семенівка, у темну пору доби не
врахував дорожню обстановку та наявність калюж на дорозі, не вибрав
безпечної швидкості для руху керованого ним
автомобіля в умовах обмеженої видимості, у зв"язку з чим не зміг
відповідно зреагувати шляхом екстренного гальмування на появу пішоходів,
не вжив заходів для об"їзду перешкоди,
внаслідок чого здійснив наїзд на пішоходів ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які
рухались з велосипедом у попутному напрямку, заподіявши ОСОБА_3 тяжкі тілесні
ушкодження, від яких вона померла на місці події, а ОСОБА_4 померла від
отриманих тяжких тілесних ушкоджень і
травматичного шоку в реанімаційному відділенні Семенівської районної
лікарні.

Здійснивши наїзд
на пішоходів, підсудний всупереч вимогам п. 2.10. Правил дорожнього руху,
усвідомлюючи необхідність в наданні невідкладної допомоги потерпілим, не зупинився на місці події та зник з місця
пригоди, залишивши ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в небезпечному для життя
становищі, в яке сам їх і поставив, а лише через деякий час був затриманий
працівниками міліції вдома у своєї тещі.

У ході
досудового слідства підсудний вину свою визнавав частково, давав суперечливі
покази, неодноразово їх змінював, а в судовому засіданні вину свою він визнав повністю, у скоєному розкаявся і від дачі
будь-яких показів по справі відмовився. При цьому просить врахувати, що
ще під час досудового слідства він намагався відшкодувати потерпілим витрати на
поховання ОСОБА_3 і ОСОБА_4, але їх рідні відмовилися отримати гроші, тому він
змушений був направити на їх адресу кошти в сумі по 1500 грн. поштовим переказом. У ході судового розгляду справи обом
потерпілим він сплатив ще по 15000 грн. у відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, тому цивільний потерпілого ОСОБА_5 в

2

частині відшкодування матеріальної шкоди він визнає повністю на суму близько
4 тис. грн., а решту позовних вимог обох потерпілих про відшкодування моральної
шкоди він не визнає і вважає їх занадто завищеними і безпідставними.

Окрім повного
визнання своєї вини самим підсудним, його вина підтверджується наступними
доказами.

Так, потерпілий
ОСОБА_5 показав, що його усиновлена дочка ОСОБА_4 працювала у школі вчителем
фізкультури, проживала разом із своєю 11-річною дочкою. ІНФОРМАЦІЯ_2 був поминальний день і вони ходили на кладовище.
Ввечері ОСОБА_4 пішла додому і через деякий час йому повідомили, що її
та ОСОБА_3 збив якийсь автомобіль, який з місця пригоди зник. В реанімаційному
відділенні лікарні його дочка померла. На її поховання, поминки та облаштування
місця поховання було затрачено кошти в сумі 8900 грн. Після її похорон підсудний
поштовим переказом присилав гроші в сумі 1500 грн., але ОСОБА_5відмовився
отримувати ці гроші і повернув на пошту. Моральну шкоду, заподіяну смертю своєї
прийомної дочки ОСОБА_5оцінює на суму 104298 грн., виходячи із середнього її
заробітку за 20 років, оскільки потрібно навчати і виховувати її неповнолітню
дочку, яка залишилась сиротою. В ході судового розгляду справи підсудний
сплатив йому 5000 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 10000 грн. у
відшкодування моральної шкоди. Залишились невідшкодованими матеріальна шкода в
розмірі 3900 грн. та 94298 грн. моральної шкоди. Ці суми він і просить стягнути
з підсудного. При цьому потерпілий категорично наполягає на тому, що підсудний
керував автомобілем у нетверезому стані, неодноразово змінював свої покази в
ході досудового слідства, тому потерпілий просить позбавити його волі на досить
тривалий строк.

Потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що
після відвідання кладовища ІНФОРМАЦІЯ_2 її мати ОСОБА_3 зайшла до неї погостювати. Ввечері до них прийшла і ОСОБА_4
Близько 21-ї год.
вечора вони вдвох пішли додому, мати вела в руках велосипед. Через деякий
час ОСОБА_6 повідомили, що їх обох на вул. Б.Хмельницького збив автомобіль і з
місця пригоди зник. Мати загинула на місці події, а ОСОБА_4 померла в лікарні.
На похорони матері ОСОБА_6
витратила кошти в сумі 5000 грн. У ході досудового слідства вона отримала
від підсудного поштовим переказом гроші в сумі 1500 грн., а в ході судового
розгляду справи підсудний сплатив їй ще 3500 грн. у відшкодування матеріальної
шкоди і 10000 грн. у відшкодування моральної шкоди. На даний час претензій
матеріального характеру до підсудного вона не має, а у відшкодування моральної
шкоди просить стягнути з підсудного на її користь 50000 грн., покарання ж
підсудному просить призначити у виді позбавлення волі, хоч і не на досить
тривалий строк.

Свідок ОСОБА_7
показав, що близько 21-ї год.
вечора ІНФОРМАЦІЯ_2 він своїм мікроавтобусом проїжджав по вул.
Б.Хмельницького з ближнім світлом фар, бо вже стемніло. Асфальт був мокрий і
накрапував дощ. Назустріч йому по правому краю асфальту йшли дві жінки, одна з яких вела в руках велосипед. Також назустріч
йому рухався легковий автомобіль з ближнім світлом фар. Коли він проїхав
повз жінок і розминувся з зустрічним автомобілем, то чисто машинально поглянув
у дзеркало заднього виду і в цей час почув сильний удар. Він одразу ж прийняв
вправо, зупинився, вийшов з салона
і побіг у тому напрямку. Зустрічний автомобіль, не зупиняючись, поїхав далі
і звернув на іншу вулицю. Коли ОСОБА_7 підбіг до місця ДТП, то на узбіччі
побачив одну жінку, яка вже була мертва, а друга молодша жінка ще дихала.
Почали сходитися на місце події місцеві жителі і хтось із них викликав „швидку
допомогу" і міліцію. Він залишався на місці події до їх приїзду.

Свідок ОСОБА_8
пояснив, що після 21-ї год.
він перебував поряд із своїм будинком, коли помітив як з 2-го пров.
Б.Хмельницького на великій швидкості виїхав автомобіль ВАЗ і різко повернув на
вул. Б.Хмельницького. При цьому він в"їхав у калюжу, його відкинуло на
інший бік дороги, автомобіль ледь розминувся з електроопорою і він поїхав у
напрямку центра міста, набираючи швидкість.
ОСОБА_8 ледве встиг відскочити в бік. Коли ж автомобіль зник за
пагорбом, ОСОБА_8 почув сильний удар і зрозумів, що автомобіль ВАЗ зіткнувся з
якоюсь перешкодою.

Аналогічні показання дала свідок
ОСОБА_9.

Свідок ОСОБА_10
показала, що близько 21-ї год.
30 хв. вона почула сильний гул двигуна автомобіля, який навпроти її будинку
вдарився у якусь перешкоду, було чутно тріск

3

скла.
Вийшовши на вулицю, вона побачила, що стоїть мікроавтобус білого кольору, а на узбіччі на протилежному боці вулиці лежала жінка, яка ще
була живою, а на дорозі лежала інша жінка, яка на її думку, була
вже мертвою. Автомобіль, який здійснив наїзд на пішоходів, з місця пригоди зник, не зупинившись. ОСОБА_10по телефону
викликала „швидку допомогу" і міліцію.

Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 пояснили, що близько 21-ї год. 30 хв. до відділення „швидкої допомоги" Семенівської ЦРЛ від ОСОБА_10 надійшло повідомлення
про ДТП
на вул. Б.Хмельницького, при якій постраждали двоє
людей. ОСОБА_11 виїжджала на місце події. Одна жінка загинула на місці події, а другу жінку доставили в реанімаційне
відділення, де вона й померла. Хвилин через 30-40
після доставления потерпілої до лікарні, по телефону „03" подзвонила жінка, яка назвалась тещею водія, що
збив пішоходів, і цікавилась здоров"ям постраждалої.

Свідки ОСОБА_13, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 стверджують, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ні
вдень, ні ввечері підсудний спиртних напоїв не вживав і в нетверезому стані за
кермом автомобіля не їздив. Суд критично оцінює їх показання,
оскільки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 є друзями підсудного, а ОСОБА_15- теща підсудного, тому вони зацікавлені у справі на
користь підсудного.

Свідок ОСОБА_16 стверджує, що вдень ІНФОРМАЦІЯ_2 він, як працівник міліції,
робив зауваження підсудному за швидку їзду поміж людьми,
які йшли на кладовище, і телефонував про це працівникам ДАІ.

Також вина підсудного підтверджується рапортом працівника міліції про ДТП, при якій постраждали ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.3), протоколами
огляду місця дорожньо-транспортної події, схемою та фототаблицею до них про те, що на вулиці Б.Хмельницького в м. Семенівка
по правому узбіччі на проїздній частині шириною 7 метрів знаходяться осколки скла жовтого і прозорого кольору, шматок декоративної
решітки радіатора легкового автомобіля, два тапки, два жіночих
черевики, дві господарські сумки, на місці події виявлений труп жінки (а.с.4-6), протоколом виявлення, огляду і вилучення
велосипеда „Мінськ" на місці ДТП з механічними пошкодженнями (а.с.7), протоколами огляду і
перевірки технічного стану велосипеда про те, що у
ньому деформовані задній щиток, обод заднього колеса, задній багажник,
рама, задній щиток, лівий шатун педалів та зірочка (а.с.8-9), а в автомобілі
ВАЗ-2101, державний номер НОМЕР_1, - деформовані передній капот, декоративна решітка, праве переднє крило, передня панель
з лівого боку, є вм"ятина правої передньої стойки та вм"ятина на даху автомобіля в передній частині по
центру (а.с.10-11), протоколом медичного освідування та аналізом крові підсудного
про те, що він перебував у стані алкогольного сп"яніння і
в його крові виявлено алкоголь у кількості 1,92%о (а.с.13,14), лікарськими свідоцтвами про смерть ОСОБА_3 та ОСОБА_4
(а.с.32, 33), дорученням на право керування підсудним автомобілем ВАЗ-2101,
державний номер НОМЕР_1, технічним паспортом на цей автомобіль та посвідченням водія (а.с.34-36), письмовими
покаяннями підсудного перед рідними загиблих (а.с.51-53, 89), протоколами
відтворення обстановки та обставин події за участю
підсудного, свідка ОСОБА_7 та потерпілого ОСОБА_5 і схемами до них (а.с.65-67, 98-100,167-168), висновком експерта № 064
про те, що у підсудного тілесних ушкоджень не виявлено, а
концентрація алкоголю 1,92%о в крові стосовно живої людини звичайно відповідає
середньому ступеню алкогольного сп"яніння і можливе було утворення такої
концентрації алкоголю в крові підсудного при вживанні ним алкоголю близько 21 год. 30 хв. ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.101), висновками №№ 116-А та
118-А автотехнічних експертиз та фототаблицею про те, що в процесі
дослідження технічного стану автомобіля ВАЗ-2101, держ. номер НОМЕР_1, яких-небудь несправностей,
існуючих до моменту ДТП, які призвели б до втрати керованості автомобіля, не виявлено, тому технічний
стан автомобіля не знаходиться у причинному зв"язку з виниклою ДТП
(а.с.120-121), а у тій дорожно-транспортній ситуації водій повинен був керуватися п.12.3. ПДР і не мав
технічної можливості при зустрічному роз'їзді
попередити наїзд на пішоходів шляхом екстреного гальмування чи об'їзду пішоходів (а.с.148-151, 201-206), висновком
імунологічної експертизи про те, що об"єкти,
вилучені з лобового скла автомобіля ВАЗ-2101, д/н НОМЕР_1, являються волоссям, належать людині і походять з
голови; при зрівняльному дослідженні між собою і із зразками
волосся з голови трупа ОСОБА_3 виявлена їх схожість по більшості морфологічних ознак і могли походити з голови
потерпілої ОСОБА_3; походження його з голови ОСОБА_4
виключається (а.с.124-128), висновками експерта №№
037 та 038 (експертизи трупів) про те, що смерть ОСОБА_4 настала внаслідок травматичного шоку, який виник в результаті отриманих
ІНФОРМАЦІЯ_2 численних та важких травм тіла та кінцівок -
крововиливів під ММО та у лівий шлуночок головного мозку, множинних закритих переломів кісток тазу та кісток лівої гомілки, відкритого
перелому лівої стегнової кістки, які відносяться
до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, всі вони
в сукупності і виявилися смертельними, решта ушкоджень не є смертельними (а.с.130-136), а смерть ОСОБА_3
настала внаслідок закритого перелому хребта
в області 1 шийного хребця та повного розриву спинного мозку на цім рівні;
решта ушкоджень не є смертельними,
однак є характерними для ДТП і могли утворитися під час ДТП від дії бампера та переднього краю капота легкового
автомобіля в момент первинного контакту з транспортним засобом,
при падінні тіла на капот автомобіля та при ударі об нього, ударах об передню стінку салона автомобіля та при послідуючому
падінні на дорожнє покриття і ударах об нього, а також
при різких та сильних згинаннях хребта під час падінь; давність настання смерті відповідає терміну ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.138-144),
висновком комплексної медико-автотехнічної
експертизи № 103/210 про те, що в момент первинного контакту пішоходи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були розташовані по відношенню до автомобіля ВАЗ-2101, держ. номер НОМЕР_1, задньою частиною тіла, ймовірно первинний контакт ОСОБА_3 з автомобілем відбувся при взаємодії
задніх поверхонь голінок обох ніг з переднім реєстраційним номером, переднім
бампером, нижньою та верхньою частинами передньої панелі кузову та капотом,
первинний контакт ОСОБА_4 з автомобілем відбувся при взаємодії задньої поверхні гомілки лівої ноги, яка не була сильно фіксована
по відношенню до дорожного покриття, з правою частиною переднього бамперу (а.с.195-197), витягом з Правил дорожнього руху України (а.с.209), протоколом
очної ставки між підсудним та свідком ОСОБА_14 (а.с.56).

Таким чином, підсудний порушив правила безпеки дорожнього руху, керуючи транспортним засобом, що спричинило смерть двох осіб, і
його дії органом досудового слідства вірно кваліфіковані за ст. 286 ч.3 КК України.

Окрім того, підсудний завідомо залишив без допомоги двох осіб - пішоходів
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які перебували в небезпечному для життя стані і були
позбавлені можливості вжити заходів до самозбереження, яких він сам поставив в небезпечний для життя стан, мав змогу надати таку
допомогу, але цього не зробив, тому його дії також
вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ст. 135 ч.1 КК України.

Призначаючи підсудному покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєних злочинів, конкретні обставини їх вчинення,
особливо тяжкі наслідки від його вчинення - загибель двох людей,
особу підсудного, який раніше не був судимий, але притягувався до кримінальної відповідальності у 1994 році, до
адміністративної відповідальності не притягувався,
вперше скоїв особливо тяжкий злочин з необережності та злочин невеликої тяжкості, працездатний і має постійне місце роботи, за
місцем проживання та місцем роботи характеризується
виключно з позитивного боку, має на своєму утриманні одну неповнолітню дитину
та непрацездатного батька-інваліда 2-ї групи, підсудний є постраждалим від Чорнобильської катастрофи категорії 4, обтяжуючу його вину
обставину -вчинення злочину в стані
алкогольного сп"яніння, пом'якшуючі його вину обставини - щире каяття та добровільне відшкодування потерпілим завданої
злочином шкоди, прохання потерпілих позбавити підсудного
волі, а також інші обставини, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що підсудному слід призначити покарання в межах
санкцій ч.3 ст. 286 та ч.1 ст. 135 КК України - у
виді позбавлення волі на мінімальний строк за санкціями обох статей з позбавленням його права керування транспортними засобами на
досить тривалий термін. Підстав для
застосування ст. 69 КК України суд не знаходить.

При цьому суд враховує, що підсудний з 11.05.2005р. по 19.05.2005р.
протягом 9 днів та з 15.06.2005р. по 18.08.2005р.
протягом 65 днів у ході досудового слідства перебував під вартою, а потім з
30.05.2006р. по 13.03.2007р. відбував покарання у виді обмеження волі в Домницькому ВЦ № 135 Менського району
Чернігівської області за вироком Корюківського райсуду від 12 квітня 2006 року протягом 288 днів. 13 березня 2007 року підсудний
був звільнений від відбування покарання у виді обмеження
волі і йому судом був обраний

5

запобіжний
захід у вигляді взяття під варту, з того часу він перебуває під вартою. Таким
чином, у строк відбутого покарання підсудному слід зарахувати весь час,
проведений ним під вартою в ході досудового слідства
- 74 дні, а також 144 дні відбування покарання у виді обмеження волі із розрахунку: одному дню позбавлення волі відповідають два
дні обмеження волі, всього ж у строк відбутого
покарання підсудному слід зарахувати - 218 днів, а початок відбування покарання слід відраховувати з часу взяття його
під варту в залі суду 13.03.2007р. Запобіжний захід
підсудному за таких обставин до набрання вироком чинності слід
залишити той же - тримання під вартою.

По справі потерпілим ОСОБА_5 заявлений цивільний позов про стягнення з підсудного моральної шкоди на суму 94298 грн. та
матеріальної шкоди по відшкодуванню витрат на поховання, поминання та
облаштування місця поховання його дочки ОСОБА_4 на суму 3900 грн., оскільки в ході досудового слідства та судового розгляду
справи підсудний добровільно відшкодував 10 тис. грн. моральної шкоди та 5 тис.
грн. матеріальної шкоди (а.с.295, 433-34), чого не
заперечують всі учасники процесу, тому матеріальні витрати підлягають відшкодуванню підсудним на користь ОСОБА_5 у
повному розмірі - 3900 грн., бо позов підтверджений відповідними письмовими
доказами (а.с.273 - 293), однак моральну шкоду, заподіяну потерпілому смертю
його дочки, суд вважає недостатньо обґрунтованою, безпідставно завищеною, такою, що не відповідає тяжкості злочину та його
наслідкам, і оцінює розмір відшкодування
моральної шкоди у розмірі 25000 грн., з урахуванням вимог розумності та
справедливості, тому ця сума й підлягає стягненню з підсудного на користь потерпілого
ОСОБА_5.

Потерпілою ОСОБА_6 заявлений цивільний позов про стягнення з підсудного 50
тис. грн. у відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю її матері ОСОБА_3,
оскільки в ході досудового слідства та судового розгляду справи підсудний
добровільно повністю відшкодував їй матеріальну
шкоду в розмірі 5 тис. грн. та моральну шкоду в сумі 10 тис. грн. (а.с.294, 296, 435-437), тому суд вважає позов про
відшкодування моральної шкоди в розмірі 50 тис. грн. також
недостатньо обгрунтованим, безпідставно завищеним, таким, що не відповідає
тяжкості скоєного злочину та його наслідкам, тому з урахуванням вимог розумності і справедливості суд оцінює моральну
шкоду в розмірі 25000 грн., яка й підлягає стягненню з підсудного на користь
потерпілої ОСОБА_6.

Судові витрати державних експертних установ (НДЕКЦ при УМВС України в Чернігівській області) за проведення по справі ряду
експертиз складають 758,88 грн. (а.с.119, 147,200). Оскільки підсудний
визнається винним у вчиненні злочину, з приводу якого й були проведені експертизи, тому ці витрати підлягають
стягненню з підсудного на користь держави.

Речові докази по справі ще за вироком Корюківського райсуду від 12.04.2006р. в ході його виконання були повернуті
власникам, чого не заперечують учасники процесу, тому їх слід залишити в
користуванні власників, а зразки волосся з трупів ОСОБА_3та ОСОБА_4були знищені
працівниками міліції в ході виконання вироку суду (а.с.459).

Керуючись ст.ст. 323-324 КПК
України, суд -

засудив:

Визнати ОСОБА_2 винним за ст.ст. 286 ч.3 та 135 ч.1 КК України
і призначити йому:

за ст. 286 ч.3 КК України - 7 (сім) років позбавлення волі з позбавленням
його права керувати транспортними засобами на строк - 2 (два) роки;

за ст. 135 ч.1 КК України - 1
(один) рік позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим остаточно до
відбування засудженому ОСОБА_2 призначити - 7 (сім) років
позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на
строк - 2 (два) роки.

Початок відбування покарання засудженому ОСОБА_2 відраховувати з часу взяття
його під варту в залі суду, тобто - з 13 березня 2007 року.

Зарахувати засудженому ОСОБА_2
у строк відбутого
покарання час,

6

проведений ним під вартою у ході
досудового слідства протягом - 74 днів, а також - 144 дні відбування покарання
у виді обмеження волі, а всього зарахувати засудженому ОСОБА_2 у строк відбутого ним покарання - 218 (двісті
вісімнадцять) днів позбавлення волі.

Стягнути з засудженого ОСОБА_2 на користь потерпілого ОСОБА_5 - 25000 грн.
у відшкодування моральної шкоди, 3900 грн. у відшкодування матеріальної шкоди,
заподіяних злочином, а всього - 28900 (двадцять вісім тисяч
дев"ятсот) грн.

Стягнути з засудженого ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 - 25000 (двадцять п"ять тисяч) грн. у відшкодування моральної шкоди, заподіяної
злочином.

Стягнути з засудженого ОСОБА_2 на користь держави - 758 (сімсот п'ятдесят вісім) грн. 88 коп. у відшкодування витрат за проведення по справі експертиз
НДЕКЦ при УМВС України в Чернігівській області.

Речові докази по справі залишити в
користуванні їх власників.

Виконавчі листи Корюківського райсуду № 1-59/2006р. від 12.04.2006р. в
кількості З шт. відкликати з відділу ДВС у Семенівському районі - без
подальшого виконання

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_2 до набрання вироком чинності залишити
той же - тримання під вартою.

На вирок суду протягом 15 діб з часу його проголошення може бути подана
апеляція, а засудженим ОСОБА_2, який
перебуває під вартою, - у той же строк з моменту вручення копії
вироку.