Номер провадження: 11-сс/813/131/26
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

представника власника майна адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Маяківської сілької ради Одеського району Одеської області ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 19.11.2025 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000233 від 16.04.2020 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 364 КК України,

установив

Зміст оскаржуваного судового рішення

Ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання органу досудового розслідування про арешт майна у кримінальному провадженні №0000233 від 16.04.2020 року та накладено арешт на речі та документи вилучені 13.11.2025 в ході проведення обшуку в приміщеннях будівлі Маяківської сільської ради Одеського району Одеської області (ЄДРПОУ - 04377747) за адресою: Одеська область. Одеський район, с. Маяки, вул. Європейська, буд. 99 та які перелічені в резолютивній частині ухвали.

Зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, представник Маяківської сілької ради - ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій вважає ухвалу слідчого судді незаконною та такою, що підлягає скасуванню, посилаючись на наступне.

-клопотання слідчого розглянуто без належного сповіщення та участі власника майна;

-ухвала слідчого судді не містить обґрунтувань накладення арешту на перелічене в ухвалі майно;

-постанова слідчого про визнання речовими доказами є формальною та не доводить того, що вилучене майно підпадає під вимоги ст.98 КПК України;

-слідчий суддя не прийняв до уваги, що внаслідок вилучення електронних засобів заблокована робота Управління містобудування, архітектури, землевпорядкування, екології, житлово-комунального господарства та комунальної власності Маяківської сільської ради.

На підставі цього просить скасувати ухвалу слідчого судді про арешт майна та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судовому засіданні апеляційного суду представник Маяківської сільської ради Одеського району Одеської області ОСОБА_7 підтримав доводи апеляційної скарги, просив задовольнити, натомість, прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Приписами ч. 1 ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності.

За вимогами ст.16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно ст. 131, ч. 1 ст. 170 КПК України засобом забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали слідчого судді, колегія суддів встановила, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000233 від 16.04.2020 за ознаками скоєння кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 364 КК України.

Згідно клопотання про арешт майна, досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи Маяківської сільської ради Одеського району Одеської області, за попередньої змовою з наразі невстановленими особами, розробили злочинний план із заволодіння правами на землю комунальної власності під виглядом її безоплатної приватизації громадянами.

За інформацією УСБУ в Одеській області з комунальної власності у порушеннями містобудівного та земельного законодавства, незаконно вибули наступні земельні ділянки, а саме з кадастровим номерами:

:01:003:0538 (1,9104га); :01:003:0541 (1,8994га); :01:003:0540 (1,9088га); :01:003:0533 (1,9008га); :01:003:0532 (1,9058га); :01:003:0562 (1,9932га); :01:003:0558 (1,9943га); :01:003:0543 (1,9085га); :01:003:0544 (1,9151га); :01:003:0542 (1,9000га); :01:003:0539 (1,8393га); :01:003:0545 (1,9047га); :01:003:0551 (1,7180га); :01:003:0550 (1,7242га); :01:003:0549 (1,7237га); :01:003:0548 (1,7197га); :01:003:0547 (1,7237га); :01:003:0557 (1,9955га); :01:003:0556 (1,9941га); :01:003:0555 (1,9838га); :01:003:0560 (1,9823га); :01:003:0561 (1,9915га); :01:003:0559 (1,9799га); :01:003:0554 (1,9848га); :01:003:0553 (1,9785га); :01:003:0552 (1,9873га); :01:003:0546 (1,8713га); :01:003:0537 (1,8712га); :01:003:0536 (1,8821га); :01:003:0535 (1,8676га); :01:003:0534 (1,8676га); :02:002:1066 (0,0857га); :01:002:0105 (0,500га); :01:002:0106 (0,2001га).

Так, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 10.11.2025 (справа №947/42421/25, провадження №1-кс/947/17233/25), 13 листопада 2025 року в період з 08 години 26 хвилини по 16 годин 27 хвилину проведено обшук в усіх приміщеннях будівлі Маяківської сільської ради Одеського району Одеської області (ЄДРПОУ - 04377747) за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Маяки, вул. Європейська, буд. 99 в ході якого виявлено та вилучено документи та електронні носії інформації, перелік яких зазначений у клопотанні слідчого, зокрема, протоколи пленарного засідання Маяківської сільської ради; рішення Маяківської сільської ради; пояснювальна записка до Звіту про виконання бюджету на 31 арк; довідка про виконання місцевого бюджету на 2 арк; перелік програм, проектів та заходів на 2022 рік на 24 арк; структура апарату та виконавчих органів Маяківської сільсьокї ради на 2022 рік на 2 арк; пояснювальна записка на 10 арк; доходи місцевого бюджету на 12 арк; список депутатів на засіданні 23 сесії 8 скликання на 2 арк.; протоколи пленарних засідань Маяківської сільської ради; протокол №10 постійної комісії сільської ради з питань земельних відносин, природокористування, планування території, будівництва, архітектури, охорони пам`яток, історичного середовища та благоустрою від 18.08.2021 не підписаний на 36 арк.; проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_9 на 33 арк; роздруківку з кабінету секретаря щодо повідомлення про порядок денний та земельні питання на 9 арк.; рішення Виконавчого комітету Маяківської сільської ради; листи Служби у справах дітей Маяківської сільської ради із додатками; Рішення №1/2- VIII від 20.11.2020 Про початок повноважень Маяківського сільського голови на 1 арк; постанова №95 від 06.11.2020 на 1 арк; рішення Про постійні комісії Маяківської сільської ради із додатками; копію посадових інструкцій начальника, заступника начальника та головного спеціаліста Управління містобудування, архітектури, землевпорядкування, екології, житлово-комунального господарства та комунальної власності Маяківської сільської ради; посадову інструкцію сільського голови Маяківської сільської ради на 4 арк; положення про відділ землевпорядкування; копії розпоряджень про надання відпусток та переведення на 106 арк.; заяви громадян про державну реєстрацію прав із додатками; клопотання громадян про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; копії довідок та інших документів на ім`я ОСОБА_10 на 1 арк; копію виписки з рішення 23 сесії 8 скликання на 1 арк; клопотання громадян про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; документи містобудівної документації (генеральний план с. Маяки,) у тому числі внесення до нього змін та доповнень на 947 арк а також графічні зображення у картонній папці; журнал реєстрації заяв, скарг і пропозицій(вхідна кореспонденція) з 13.01.2022 по 22.06.2023 НЕ прошитий та не пронумерований; ноутбук в корпусі чорного кольору моделі MS-17F3, із наліпкою на зворотньому боці з написом 01112 2023 2024 2025 ИТСА т. із зарядним пристроєм, (робочий ноутбук Москаленко пароль доступу вході обшуку не надався); три блокноти (коричневого, темно зеленого та світло зеленого кольору) із чорновими записами (один темно зелений належить ОСОБА_11 , а коричневий і світло зелений належить ОСОБА_12 ); системний блок чорного кольору марки Vinga із наліпкою з надписом 10146102; системний блок чорного кольору марки Frime із наліпкою з надписом «власне майно ОСОБА_13 »; системний блок чорного кольору марки1STRLAYER пароль 67654 із наліпкою з надписом «10146002»; флеш-носій чорного кольору 32 Гб; журнали реєстрації заяв, скарг і пропозицій (вхідна кореспонденція) за певні періоди.

Перевіряючи рішення слідчого судді та доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з того, що відповідно до вимог чинного кримінального процесуального закону, арешт майна - це один із заходів забезпечення кримінального провадження, який є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження (п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України).

Отже, використане законодавцем формулювання «існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості» вказує на те, що для застосування такого заходу забезпечення провадження як арешт майна достатньо, щоб сторона обвинувачення довела не факт повідомлення певній особі про підозру, а лише наявність відомостей, котрі можуть свідчити про сам факт вчинення кримінального правопорушення.

Постановою слідчого вищевказане майно було визнано речовими доказами в рамках даного кримінального провадження.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Норма-дефініція речових доказів (стаття 98 КПК) щодо критеріїв (умов) визнання матеріальних об`єктів речовими доказами (були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин) з одного боку дійсно, сформульована в категоричній формі, і вказані умови мають бути дотримані для визнання тих, чи інших речей речовими доказами. У той же час слід зважати на стадію кримінального провадження. Так, на стадії досудового розслідування не всі обставини, що підлягають з`ясуванню у кримінальному провадженні, можуть бути достовірно встановлені одразу ж, оскільки розслідування це процес пізнання обставин подій минулого, пов`язаний з пошуком, виявленням та фіксацією відповідних слідів злочинного діяння.

Системний аналіз норм КПК та практики ЄСПЛ дозволяє прийти до висновку, що КПК оперує поняттями, які відповідають декільком різним стандартам доказування (переконання) стандарт «обґрунтованої підозри», переконання (доведення) «поза розумним сумнівом» та стандарти «достатніх підстав (доказів)» тощо. Стандарти «достатніх підстав (доказів)» використовуються в широкому колі різноманітних ситуацій, що виникають в ході кримінального провадження, тому вони не є сталими, а залежать від конкретної ситуації, цілі прийняття тих чи інших рішень (вчинення дій) та їх правових наслідків. При цьому вони застосовуються як для прийняття процесуальних рішень слідчими суддями (судом) (статті 157, 163, частина 5 статті 234, 260 та інші статті КПК), так і слідчими, прокурорами (статті 134, 271, 276 КПК та інші).

З огляду на положення частини 3 статті 170 КПК арешт майна на підставі пункту 1 частини 2 статті 170 КПК (тобто з метою забезпечення збереження речових доказів) передбачає дотримання стандарту «достатніх підстав» вважати, що майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК.

Стандарт «достатніх підстав (доказів)» для цілей арешту з метою забезпечення збереження речових доказів передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують певну річ з кримінальним правопорушенням (демонструють можливу приналежність до його вчинення в якості знаряддя або матеріального об`єкту, що містить певне відображення або інформацію про злочин), тобто наділяють її саму можливістю виконувати функцію доказу у кримінальному провадженні, і вони є достатніми, щоб виправдати її тимчасове обтяження у вигляді арешту для можливого використання в процесі доказування стороною обвинувачення у подальшому.

Повертаючись до обставин справи, апеляційний суд звертає увагу, що предметом досудового розслідування зазначеного кримінального провадження є ймовірна неправомірна діяльність посадових осіб Маяківської сільської ради Одеського району Одеської області, які за попередньої змовою з наразі невстановленими особами, розробили злочинний план із заволодіння правами на землю комунальної власності під виглядом її безоплатної приватизації громадянами.

Апеляційний суд вважає правильним висновок слідчого судді про те, що наразі існує необхідність в дослідженні вилучених документів, які є речовими доказами у даному кримінальному провадженні, оскільки можуть бути предметами експертного дослідження, за допомогою яких є можливість встановити усі обставини вчиненого злочину, зокрема вказані документи можуть містити відомості щодо можливого зловживання службовими особами Маяківської сільської ради Одеського району Одеської області своїм службовим становищем.

З огляду на викладене є правильним висновок слідчого судді про те, що накладення арешту на вилучені під час обшуку електронні носії інформації та документи необхідно для проведення їх детального огляду, з метою підтвердження або спростування факту здійснення протиправної діяльність посадових осіб Маяківської сільської ради, спілкування між фігурантами та з метою призначення ряду судових експертиз, які неможливо провести без наявності у органу досудового розслідування вилученого майна, з метою встановлення наявності доказів, що можуть мати суттєве значення для кримінального провадження.

Відтак, потреба у накладенні арешту на майно обумовлена необхідністю проведення їх огляду та вивчення, за наслідком чого буде встановлена необхідність або його подальшого утримання як доказу у провадженні, або можливість повернення власнику як такого, що не містить на собі відомостей, важливих для з`ясування обставин вчинення злочину.

Також є необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що клопотання слідчого розглядалось слідчим суддею без участі власника майна, без його належного повідомлення, з огляду на таке.

Згідно ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Представник власника майна ОСОБА_14 в судове засідання не з`явилась, розгляд клопотання слідчого фактично відбувся 19.11.2025 року та представник Маяківської сільської ради був повідомлений про дату та час розгляду клопотання за допомогою інтернет месенджеру, що підтверджується довідкою про доставку СМС повідомлення (а.с. 108).

Натомість, довідка про доставлення повідомлення формується в автоматичному режимі, у зв`язку з чим доводи про неотримання представником сільради повідомлення не можуть бути визнані обґрунтованими та враховані під час апеляційного розгляду.

Водночас, апеляційний суд зауважує, що доступ до правосуддя власника майна забезпечений шляхом перегляду ухвали слідчого судді в апеляційному порядку за його безпосередньої участі.

При цьому, відхиляючи доводи апеляційної скарги про те, що в ході обшуку було вилучено технікута електронні засоби, які можуть негативно вплинути на роботу Маяківської сільської ради, апеляційний суд враховує, що вилучена техніка, документи та електронні носії не впливають на здійснення діяльності установи.

Вилучена комп`ютерна техніка та електронні засоби/носії можуть містити відомості про обставини вчинення кримінальних правопорушень, у тому числі зв`язки (листування) посадових осіб Маяківської сільської ради.

Апеляційний суд наголошує, що накладення арешту необхідне для проведення огляду техніки з метою, зокрема, встановлення наявності електронних доказів, що можуть мати суттєве значення для кримінального провадження.

Колегія суддів звертає увагу, що на даній стадії кримінального провадження ні слідчим суддею, ні судом апеляційної інстанції, не дається оцінка допустимості та належності доказів, а лише вирішується питання про правомірність накладення арешту на вищевказане майно, тому не можуть бути прийняті до уваги доводи апеляційної скарги про те, що вилучені документи та техніка не мають жодного відношення до кримінального провадження.

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу, що обставини кримінального провадження, доведеність факту події та обставин кримінальних правопорушень, з наявністю всіх їх складових елементів, чи їх не доведення, має бути перевірена в ході досудового розслідування, з урахуванням всіх доказів в їх сукупності.

Доводи представника власника майна про безпідставність накладеного арешту на майно не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, оскільки спростовуються матеріалами провадження, в зв`язку з чим апеляційний суд вважає їх необґрунтованими.

Водночас, апеляційний суд звертає увагу апелянта, що арешт може бути накладений не лише на майно підозрюваного, але і у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 КПК України, на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, слідчим суддею на підставі долучених до клопотання матеріалів встановлено, що вилучені під час огляду речі відповідають критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки можливо зберегли у собі сліди вчинення кримінальних правопорушень, а також можуть містити в собі відомості щодо обставин їх вчинення.

Зважаючи на вищевикладене у сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно, діяв у спосіб та в межах чинного законодавства, відповідно до ст.132, 170, 173 КПК України дотримався принципів розумності та співрозмірності обмеження права власності осіб завданням кримінального провадження та врахувала наслідки від вжиття такого тимчасового заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб. Доказів негативних наслідків обраного заходу забезпечення для осіб, в інтересах яких подані апеляційні скарга, не надано та під час їх розгляду не встановлено.

Крім того, накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, хоча власники і обмежуються у реалізації всіх правомочностей права власності, такий захід є тимчасовим, відповідні обмеження за вищевказаних фактичних обставин є розумними і співрозмірними з огляду на завдання кримінального провадження, з урахуванням чого колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи осіб з метою виконання завдань кримінального провадження.

При цьому, апеляційний суд акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлена особа в порядку ст. 174 КПК України має процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

Під час постановлення оскаржуваної ухвали слідчим суддею дотримано вимоги кримінального процесуального закону, порушень норм КПК, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, в тому числі за вимогами та обставинами, викладеними в апеляційній скарзі, колегією суддів не встановлено, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає залишенню без змін, а вимоги апеляційної скарги - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 171-174, 370, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив

Апеляційну скаргу представника Маяківської сілької ради Одеського району Одеської області ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 19.11.2025 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000233 від 16.04.2020 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 364 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4