ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 року м. Кривий Ріг

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 03 листопада 2025 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання Покровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням,-

в с т а н о в и л а :

ухвалою Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 03 листопада 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання Покровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області стосовно ОСОБА_7 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.

На зазначене рішення суду прокурором Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_8 подано апеляційну скаргу, в якій він просить ухвалу суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити клопотання начальника Покровського філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області про скасування звільнення від вiдбування покарання з випробуванням та направлення в мiсця позбавлення волi ОСОБА_7 , засудженого вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу вiд 09.12.2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України.

На обґрунтування своїх вимог вказує, що суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки. Зауважує, що систематичне вчинення адміністративних правопорушень є вчинення трьох і більше адміністративних правопорушень, що посягають на громадський порядок.

Звертає увагу, що ОСОБА_7 в період іспитового строку систематично вчиняв адміністративні правопорушення, за що неодноразово був притягнутий до адміністративної відповідальності, зокрема: 04.04.2025 року за ч. 1 ст. 154 КУпАП, 07.04.2025 року, 07.05.2025 року за ч. 1 ст. 160 КУпАП, 20.01.2025 року, 21.02.2025 року за ч. 1 ст. 164 КУпАП, 12.12.2024 року за ч. 1 ст. 187 КУпАП, 16.07.2025 року, 13.08.2025 року, 27.08.2025 року за ч. 2 ст. 187 КУпАП. При цьому, органом пробації ОСОБА_7 тричі виносились письмові попередження про можливе скасування звільнення від призначеного йому покарання в разі, якщо від буде продовжувати порушувати покладені на нього обов`язки. Однак, ОСОБА_7 належних висновків для себе не зробив та продовжував вчиняти адміністративні правопорушення.

Наголошує, що місцевий суд не взяв до уваги, що ОСОБА_7 в період іспитового строку на протязі тривалого часу систематично вчиняє адміністративні правопорушення, тим самим порушує умови звільнення від покарання з іспитовим строком, що свідчить про його небажання ставати на шлях виправлення.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_6 , який просив апеляційну скаргу задовольнити та задовольнити клопотання начальника органу пробації, засудженого ОСОБА_7 , який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, зазначив, що рішення місцевого суду є законним та обґрунтованим,перевіривши доводи апеляційних скарг та дослідивши наявні матеріали судового провадження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги прокурора, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказані вимоги закону, місцевим судом не дотримані.

Так, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання, окрім іншого, про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Із положень ст. 166 КВК України вбачається, що у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

У оскаржуваному рішенні, суд першої інстанції послався на вказані норми закону України, однак належним чином не врахував обставин викладених в клопотанні начальника органу пробації та особи засудженого, що значною мірою вплинуло на законність та обґрунтованість прийнятого рішення.

Як вбачається з матеріалів судового провадження вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 грудня 2024 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

Також апеляційним судом встановлено, що постановою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 18 грудня 2024 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 187 КУпАП, - рішення набрало чинності 30.12.2024 року (212/12123/24).

Постановою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 18 грудня 2024 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 187 КУпАП, - рішення набрало чинності 30.12.2024 року (212/12181/24).

Постановою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 19 грудня 2024 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, - рішення набрало чинності 30.12.2024 року (212/12121/24).

Постановою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу від 21 лютого 2025 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, - рішення набрало чинності 04.03.2025 року (214/1206/25).

Постановою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу від 07 травня 2025 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 160 КУпАП, - рішення набрало чинності 19.05.2025 року (214/3033/25).

Постановою Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 16 липня 2025 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП, - рішення набрало чинності 29.07.2025 року (212/8140/25).

Постановою Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 13 серпня 2025 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП, - рішення набрало чинності 26.08.2025 року (212/9307/25).

Постановою Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 27 серпня 2025 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП, - рішення набрало чинності 09.09.2025 року (212/9583/25).

Постановою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу від 11 вересня 2025 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164-5 КУпАП, - рішення набрало чинності 23.09.2025 року (211/9297/25).

Постановою Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 24 вересня 2025 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП, - рішення набрало чинності 07.10.2025 року (212/10950/25).

В клопотанні про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання органом пробації наведено обґрунтування, що ОСОБА_7 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених, зокрема ч. 1 ст. 187, ст. 164, ст. 152, ч. 1 ст. 160 КУпАП, у зв`язку з чим відносно засудженого тричі застосовувалися письмові попередження про скасування звільнення від відбування покарання. Зазначив, що згідно постанови днів явки на реєстрацію засуджений з`являється вчасно, адресу місця проживання не змінював, повторно до кримінальної відповідальності не притягувався.

Відмовляючи у задоволенні подання про скасування звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання місцевий суд мотивував своє рішення тим, що засуджений на час розгляду даного клопотання виконує обов`язки покладені на нього вироком суду.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком місцевого суду.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, згідно з ч. 2 ст. 78 КК, за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При розгляді питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Згідно з приписами глави 3 розділу IХ Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженогонаказом Міністерства юстиції України від 29 січня 2019 року № 272/5,встановлено, що у разі систематичного невиконання звільненим з випробуванням обов`язків, покладених на нього, систематичного вчинення адміністративних правопорушень уповноважений орган з питань пробації надсилає до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

При цьому систематичним невиконанням покладених на звільненого з випробуванням обов`язків є невиконання протягом іспитового строку три і більше разів одного або кількох обов`язків без поважних причин.

Систематичним вчиненням адміністративних правопорушень є вчинення трьох і більше адміністративних правопорушень, що посягають на громадський порядок.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Тобто законом України про кримінальну відповідальність встановлено систематичність будь яких правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення.

З урахуванням наведеного, колегія суддів доходить переконання, що твердження прокурора щодо наявності підстав для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_7 та направлення його для відбування призначеного судом покарання є обґрунтованими. Оскільки засуджений систематично вчиняв адміністративні правопорушення із притягненням до адміністративної відповідальності та накладенням адміністративного стягнення, з моменту ухвалення вироку суду яким встановлено іспитовий строк і до звернення із клопотанням органом пробації, в тому числі.

Крім того, до засудженого ОСОБА_7 тричі застосовувалися письмові попередження про скасування звільнення від відбування покарання.Однак, незважаючи на проведені профілактичні бесіди, вінпродовжив вчиняти чисельні протиправні діяння, які підлягають адміністративній відповідальності, в тому числі після направлення даного клопотання органом пробації до суду. Вказане свідчить про небажання ОСОБА_7 ставати на шлях виправлення, що є підставою для направленнязасудженого для відбування реального виду покарання.

Колегія суддів враховує, що порушення порядку та умов виконання покарання, вчинені ОСОБА_7 , є систематичними, свідчать про повне ігнорування ним вимог закону та його свідоме небажання стати на шлях виправлення, тому доходить висновку про наявність підстав для задоволення подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення в місця позбавлення волі.

Враховуючи те, що судом першої інстанції неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового судом апеляційної інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу прокурора Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_8 , задовольнити.

Ухвалу Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 03 листопада 2025 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання Покровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області стосовно ОСОБА_7 , про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, скасувати та постановити нову.

Клопотання Покровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області відносно ОСОБА_7 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, задовольнити.

Скасувати ОСОБА_7 звільнення від відбування покарання з випробуванням та направити засудженого для відбування покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, призначеного вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 грудня 2024 року.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту фактичного затримання засудженого ОСОБА_7 .

Ухвала набирає чинності негайно та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді