КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/3117/2026
Категорія КК: ч. 1 ст. 121 Доповідач в апеляційній інстанції - ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 січня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 01 грудня 2025 року, -

У С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 01 грудня 2025 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 строк тримання під вартою до 29 січня 2026 року включно.

В апеляційній скарзі з доповненнями захисник ОСОБА_6 просить скасувати вказану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою.

Звертає увагу на те, що суд не взяв до уваги, що стороною обвинувачення не було доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та неможливістьзастосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.Суд не дослідив належним чином документи, подані стороною захисту на підтвердження необґрунтованості клопотання прокурора, і тим самим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та міжнародних стандартів справедливого судочинства, постановивши ухвалу виключно на підставі усних суб`єктивних тверджень прокурора, за відсутності жодних належних доказів.

Вказує, що суд першої інстанції жодним чином не перевірив можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 альтернативного запобіжного заходу, зокрема особистого зобов`язання чи домашнього арешту, не надав оцінки доводам сторони захисту про наявність обґрунтованих підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

В оскаржуваній ухвалі суд фактично дублює ті ж самі мотиви та висновки, які викладені в попередніх ухвалах про продовження строку тримання під варто ОСОБА_7 . Суд не надав жодної оцінки обставинам, які з`явилися чи змінилися з часу постановлення попередніх ухвал, зокрема поза увагою суду залишилась сталість та послідовність визнання ОСОБА_7 вини, можливість його окремого проживання від свідка, що вказує на зменшення ризиків.

Зазначає, що жодних доказів, які б свідчили про наявність реальної небезпеки переховування ОСОБА_7 прокурором надано не було, а дані, які б свідчили про спроби обвинуваченого переховуватися чи ухилятися відсутні. ОСОБА_7 тривалий час перебуває під вартою, протягом цього часу з його боку не було вчинено дій з метою уникнення участі в процесуальних діях чи перешкоджання правосуддю, що істотно зменшує імовірність настання ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також захисник наголошує на тому, що ОСОБА_7 є людиною з гарною репутацією, стабільними соціальними зв`язками, заслуговує на довіру. З метою запобігання заявленим ризикам достатнім буде застосування електронних засобів контролю. Щодо ризику незаконного впливу на свідків в даному кримінальному провадженні, то ОСОБА_7 не заперечує своєї вини, його показання узгоджуються з показаннями свідків, і у випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу обвинувачений може проживати окремо від свідка, з яким на момент події проживав за однією адресою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора, яка заперечила проти скасування ухвали суду, вивчивши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги з доповненнями, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Під час судового розгляду суд відповідно до положень ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Як убачається з наданих до апеляційного суду матеріалівпровадження, судом розглянуто письмове клопотання прокурора про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою, заслухано думку сторін кримінального провадження, вивчено матеріали судового провадження.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції дотримано вимоги кримінального процесуального закону в ході розгляду вказаного питання.

Так, судом враховано, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та, у разі визнання його винуватим,може бути засуджений до покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. Згідно даних, які характеризують особу ОСОБА_7 , вік та стан його здоров`я, сімейний стан, соціальні зв`язки, майновий стан, репутація, свідчать про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме переховування від суду, незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, з огляду на стадію судового розгляду кримінального провадження.

Всупереч доводам апеляційної скарги, при вирішенні питання про продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою, місцевим судом у повній мірі враховано фактичні обставини кримінального провадження в сукупності з даними про його особу та зроблено обґрунтований висновок, що застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу на даній стадії судового розгляду, буде недостатнім для запобігання встановленим ризикам.

Колегія суддів погоджується з мотивами прийнятого судом першої інстанції рішення. Дані про зменшення або зникнення ризиків, доведених прокурором під час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому, про які зазначає захисник в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду ухвали суду. Підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, колегія суддів також не вбачає.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для скасування ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 01 грудня 2025 року, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 407, ст. 422-1 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 01 грудня 2025 року, якою продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 строк тримання під вартою до 29 січня 2026 року включно, - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

С у д д і :

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 11-кп/824/3117/2026

№ 756/13420/25

Категорія КК: ч. 1 ст. 121 Доповідач в апеляційній інстанції - ОСОБА_1

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 січня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 01 грудня 2025 року, -

У С Т А Н О В И Л А:

Приймаючи до уваги те, що складання ухвали вимагає значного часу, колегія суддів вважає за можливе обмежитися складанням і оголошенням лише резолютивної її частини.

Керуючись ст. ст. 376, 407, ст. 422-1 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 01 грудня 2025 року, якою продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 строк тримання під вартою до 29 січня 2026 року включно, - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Повний текст проголосити 12 січня 2026 року о 15 годині.

С у д д і :

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3