Справа №: 398/6908/25
провадження №: 1-кп/398/262/26
УХВАЛА

Іменем України

"31" березня 2026 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрія кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001503 від 07 вересня 2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду знаходиться кримінальне провадження, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується, у тому, що діючи умисно, з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, усвідомлюючи свої протиправні дії, не маючи права на відстрочку, будучи визнаним придатним до військової служби відмовився від отримання мобілізаційного розпорядження та повістки, після чого не з`явився на 02 годину 00 хвилин 25.07.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 для відправки за повісткою до війська для проходження військової служби за загальною мобілізацією до команди № НОМЕР_1 та в подальшому для відправки для проходження військової служби під час мобілізації ОСОБА_4 не звертався, чим допустив ухилення від призову на військову службу до команди № НОМЕР_1 під час мобілізації на особливий період.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ст. 336 КК України, як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Обвинувачений ОСОБА_4 подав клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обстановки. Клопотання обґрунтовано тим, що його відмова від отримання мобілізаційного розпорядження була продиктована не умислом на ухилення, а неможливістю порушити релігійні заповіді, так як він є членом церкви Адвентистів сьомого дня протягом 26 років, а ст. 35 Конституції України гарантує йому право на альтернативну службу, про що він відкрито заявляв працівникам ТЦК. На цей час йому надано відстрочку від призову згідно з ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», в зв`язку з постійним доглядом за батьком ОСОБА_6 та братом ОСОБА_7 , відтак його попереднє діяння втратило суспільну небезпечність.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 підтримали клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обстановки.

Прокурор проти задоволення клопотання обвинуваченого заперечував, оскільки відсутні підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, передбачені ст. 48 КК України.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.

За приписами ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Статтею 48 КК України передбачено, що особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

В пункті 7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року містяться роз`яснення, згідно з якими в зазначеній статті передбачено дві самостійні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності втрата суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки на час розслідування чи розгляду справи в суді або діянням, або особою, яка його вчинила.

При цьому слід розрізняти зміну обстановки в широкому розумінні, тобто соціальних, економічних, політичних, духовних, міжнаціональних, воєнних, міжнародних, природних, організаційних, виробничих та інших процесів у масштабах країни, регіону, області, міста, району, підприємства, установи, організації, та у вузькому, - тобто об`єктивних (зовнішніх) умов життя, в яких перебувала особа на час вчинення злочину та які значною мірою позначались на її суспільній небезпечності.

Для застосування ст. 48 КК України необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що унеможливлюють вчинення цією особою нового злочину. Такі зміни умов життєдіяльності повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь. У результаті таких змін у житті істотно змінюється морально-юридична оцінка особи, у зв`язку з чим втрачається доцільність застосування до неї заходів кримінально-правового впливу.

Такі правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 20.08.2025 у справі №728/704/24 (провадження № 51 - 1600 км 25), в якій також зазначено, що звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України є правом суду, а не його обов`язком.

Обґрунтовуючи клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинувачений зазначав, що під зміною обстановки слід вважати те, що його відмова від отримання мобілізаційного розпорядження була продиктована неможливістю порушити релігійні заповіді, так як він є членом церкви Адвентистів сьомого дня протягом 26 років, а ст. 35 Конституції України гарантує йому право на альтернативну службу та на цей час йому надано відстрочку від призову згідно з ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», в зв`язку з постійним доглядом за батьком ОСОБА_6 та братом ОСОБА_7 .

Однак, як на момент повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, так і на момент розгляду клопотання обвинуваченого, в Україні діяв та продовжує діяти воєнний стан, у зв`язку з чим здійснюється загальна мобілізація, оголошена Указом Президента України №69-2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію». При цьому, за приписами Закону України «Про альтернативну (невійськову) службу» та Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» заміна військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період на альтернативну (невійськову) службу не передбачена. Тобто, обстановка не змінилася.

Крім того, наявність у ОСОБА_4 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, у зв`язку із доглядом за тяжкохворим членом сім`ї, яку він отримав з 29.01.2026 року, є періодичною, строковою та змінною обставиною, а відтак в розумінні ст. 48 КК України не є свідченням як втрати діянням характеру суспільно небезпечного, так і втрати особою суспільної небезпечності, внаслідок зміни обстановки.

За таких обставин, суд доходить висновку, що сторона захисту, не надала жодних документів, які б свідчили про те, що обстановка змінилася таким чином, що унеможливлює вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, а вчинене діяння вже не може розглядатися як суспільно небезпечне.

З огляду на викладене, відсутні підстави для задоволення клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обстановки.

Керуючись ст. 48 КК України, ст. 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України у зв`язку із зміною обстановки та закриття кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судові рішення, які можуть бути оскаржені.

Суддя ОСОБА_1