Номер провадження 11-сс/816/279/26 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - продовження строків тримання під вартою
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2026 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 червня 2025 року за № 0000552, за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 04 березня 2026 року, якою відносно підозрюваного ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, із визначенням розміру застави,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_6 (в режимі ВКЗ),

у с т а н о в и л а:

Слідчим відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Сумській області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000552 від 04 червня 2025 року, в якому ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

У рамках досудового розслідування даного кримінального провадження старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження підозрюваному ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, із визначенням розміру застави, в межах строку досудового розслідування.

Вказане клопотання обґрунтовано тим, що завершити досудове розслідування в тримісячний строк, не можливо, оскільки у провадженні необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, спрямованих на всебічне, повне та неупереджене розслідування.

Крім того, ризики, які існували на час обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, існують та не зменшилися і запобігти вказаним ризикам шляхом застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу, неможливо.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 04 березня 2026 року, клопотання слідчого задоволено. Продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 до 02 травня 2026 року включно з визначенням розміру застави в розмірі 908 544 грн.

Не погодившись з вказаною ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 звернувся до апеляційного суду зі скаргою, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 04 березня 2026 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про продовження відносно підозрюваного ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави та обрати відносно останнього більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із позбавлення волі. Так, підозрюваний має стійкі соціальні зв`язки, а саме перебуває в цивільному шлюбі, має постійне місце проживання, разом із матір`ю протягом 15 років займається фермерським господарством. Окрім цього, мати є особою похилого віку, страждає на ряд захворювань і потребує постійної допомоги, з боку сина.

Апелянт також зазначає, що зважаючи на те, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з якими ОСОБА_6 разом вчиняв протиправні дії, вже допитані, заявлений ризик стороною обвинувачення, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, є недоведеним.

Також апелянт зауважує про те, що твердження сторони обвинувачення про вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення разом із ОСОБА_12 є лише припущеннями, не підтверджено жодним доказом.

Із тексту повідомлення про підозру слідує, що всі епізоди шахрайського заволодіння грошовими коштами потерпілих, які інкриміновані ОСОБА_6 носили тотожний характеру, об`єднані одним наміром, а тому такі дії необхідно було кваліфікувати як один продовжуваний злочин, передбачений ч. 5 ст. 190 КК України.

Твердження прокурора про те, що ОСОБА_6 раніше судимий, не може бути підставою для застосування найсуворішого виду запобіжного заходу, зважаючи на те, що відповідно до ст. 89 КК України, останній на даний час є особою раніше не судимою.

На думку сторони захисту, запобіжний захід у виді домашнього арешту унеможливить незаконний вплив ОСОБА_6 на інших учасників кримінального провадження та вчинення ним протиправних дій.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні підтримали вимоги поданої захисником апеляційної скарги, просили ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати відносно підозрюваного інший запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , вважав ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми законною та обґрунтованою.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті оскаржуваного рішення та поданої апеляційної скарги, захисника ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_6 , прокурора, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до такого висновку.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими підчас судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях статей 177, 178, 183, 184, 194, 199 КПК України.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя, вирішуючи питання про продовження підозрюваному ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, із визначенням розміру застави, вищезазначених вимог Закону дотримався у повному обсязі.

З наданих апеляційному суду матеріалів встановлено, що слідчим відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за № 0000552, внесене до ЄРДР 04 червня 2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 309 КК України.

05 грудня 2025 року ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

23 січня 2026 року ОСОБА_6 вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. суми від 05 грудня 2025 року, відносно підозрюваного ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 02 лютого 2026 року, із визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 04 березня 2026 року, продовжено в кримінальному провадженні № 0000552 строк досудового розслідування до шести місяців, тобто до 05 червня 2026 року.

30 січня 2026 року ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 до 05 березня 2026 року, із визначенням розміру застави.

Звертаючись до суду з клопотанням про продовження підозрюваному ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий посилався на те, що досудове розслідування даного кримінального провадження не закінчено, що повідомлена останньому підозра є обґрунтованою, а ризики, які існували на час застосування такого запобіжного заходу, не зменшились та існують.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Перевіряючи доводи поданого клопотання на предмет існування заявлених ризиків, слідчий суддя дійшов правильного висновку, що зібраними під час досудового розслідування доказами підтверджується те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

Крім того, при встановленні ризиків, на які посилався слідчий у клопотанні про продовження підозрюваному строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме, можливість переховування підозрюваного ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду, знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків, потерпілих чи інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення, слідчим суддею було враховано тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватості, відсутність офіційних міцних соціальних зав`язків та джерел доходів, обізнаність про обставини справи, які встановлюються органом досудового розслідування, знайомство з іншими учасниками злочину.

При цьому, докази на підтвердження того, що вказані ризики на даний час зменшились чи не існують, матеріали даного провадження не містять.

Так, ризик переховування від органів досудового розслідування та суду стверджується тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі строком до 12 років, не має усталених соціальних зв?язків.

Існування ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, обґрунтовується тим, що на даний час досудового розслідування триває, не вилучено всі засоби, що використовувалися під час вчинення злочину, зокрема мобільні телефони, сім-картки, банківські картки.

Також продовжує існувати ризик впливу на свідків, потерпілих та інших підозрюваних, оскільки підозрюваний обізнаний про місце проживання вказаних осіб та може вчинити дії направлені на вплив шляхом обману, вмовляння, погроз, підкупу або іншим чином. Окрім цього, органом досудового розслідування не встановлено повне коло осіб, які є співучасниками вказаного кримінального правопорушення.

При встановленні наявності ризику незаконного впливу підозрюваного на свідків, потерпілих, у кримінальному провадженні слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, потерпілими у кримінальному провадженні, відповідно до частин 1, 2 ст. 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК.

Показання свідків, потерпілих, які ще не допитані, або в додатковому допиті яких може виникнути необхідність, мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого судового розгляду. За таких обставин, апеляційний суд вважає, що ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК, не можна визнавати недоведеним чи таким, що зменшився.

Окрім цього, органом досудового розслідування доведено продовження існування ризику вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела прибутку та вчинив інкримінований йому злочин із корисливих мотивів, а саме отримання грошових коштів для проживання.

Оцінюючи викладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про те, що на даному етапі досудового розслідування лише винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 , дозволить під час досудового розслідування контролювати його місце перебування та запобігти встановленим ризикам, які на теперішній час продовжують існувати.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 про недоведеність існування ризиків є непереконливими, адже при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій, а не факту конкретного їх вчинення.

Враховуючи вищенаведені обставини, у колегії суддів не виникає сумнівів щодо обґрунтованості та доведеності ризиків, якими слідчий обґрунтовував та слідчий суддя визнав доведеним.

Посилання захисника на характеризуючи дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, перебуває у цивільному шлюбі, надає допомогу матері у веденні фермерського господарства, не є підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки не переважають можливих ризиків його неправомірної поведінки на стадії досудового розслідування. Також, вказані обставини існували до вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину, проте не стали стримуючим фактором.

Відомостей чи доказів того, що у соціальному, сімейному, матеріальному стані підозрюваного сталися істотні зміни, які не були враховані слідчим суддею і які б давали підстави для висновку про зменшення чи нівелювання існуючих ризиків на день постановлення оскарженої ухвали, стороною захисту під час апеляційного розгляду не надано.

Отже, існує обґрунтована необхідність продовження такого запобіжного заходу, як тримання підозрюваного під вартою, із визначенням розміру застави, оскільки на момент розгляду апеляційної скарги ризики, які існували на час обрання цього запобіжного заходу, не зменшилися, а їх доведеність об`єктивно вбачається із системного аналізу відомостей, що стосуються особи підозрюваної та обставин кримінального провадження.

Доводи захисника про необґрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_6 та невірної кваліфікації його дій органом досудового розслідування, колегія суддів визнає безпідставними.

Так, слідчий суддя вірно встановив, що наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Окрім цього, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, а дослідження та оцінка доказів, встановлення наявності або відсутності події та складу кримінального правопорушення, та достатності доказів для доведеності винуватості особи, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

Слідчий суддя надаючи оцінку існування заявленим органом досудового розслідування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовано взяв до уваги особу підозрюваного, котрий в силу ст. 89 КК України, є особою, який раніше не був судимий, про те, вказана обставина не спростовує необхідність продовжити відносно ОСОБА_6 строк дії найсуворішого виду запобіжного заходу, із можливістю внесення застави.

Доводи захисника щодо можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки такий захід не забезпечить належного запобігання встановленим ризикам. Домашній арешт не унеможливлює використання засобів електронного зв`язку та не виключає можливості продовжити вчиняти злочинні дії.

За встановлених обставин слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого та продовження підозрюваному строку тримання під вартою, із визначенням розміру застави, з чим погоджується і колегія суддів, оскільки доводами клопотання доведена неможливість застосування стосовно ОСОБА_6 іншого більш м`якого запобіжного заходу.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено, а тому на підставі пункту 1 частини 3 статті 407 КПК України судове рішення слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 - без задоволення.

Керуючись статтями 404,405,407,422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 04 березня 2026 року, якою відносно підозрюваного ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, із визначенням розміру застави, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4