Справа № 405/1851/26
провадження № 1-кп/405/78/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2026 м. Кропивницький

Подільський районний суд міста Кропивницького у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Кропивницькому клопотання прокурора Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.263, ч.5 ст.407 КК України,

встановив:

До Подільського районного суду міста Кропивницького надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000010 від 17.01.2026 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.263, ч.5 ст.407 КК України.

Прокурор в судовому засіданні просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що на даний час не зменшилися ризики, які були встановлені під час застосування запобіжного заходу. Вказав на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обвинувачений заперечив щодо задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки не почув від прокурора конкретного мотивування, а саме чому необхідно продовжити строк тримання під вартою. Крім того, зазначив, що він є хворим, на підтвердження чого надав довідки.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтримав свого підзахисного, вказавши на стан його здоров`я обвинуваченого; вказав на відсутність ризиків. Просив застосувати більш м`який запобіжний захід обвинуваченому.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт та клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу, зокрема є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Ухвалою слідчого судді Фортечного районного суду м. Кропивницького від 30.01.2026 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, встановлено обґрунтованість пред`явленої підозри та існування ризиків передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Строк застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 29.03.2026 включно.

При цьому, достатні відомості про усунення та відсутність на теперішній час тих обставин, які раніше стали підставою для обрання та продовження у відношенні ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відсутні.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Згідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року по справі «Харченко проти України» (п. 80), при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Враховуючи викладене, суд вважає, що залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину проти громадської безпеки (ч.2 ст.263 КК України) та умисного тяжкого злочину проти встановленого порядку несення військової служби (ч.5 ст. 407 КК України), опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження з огляду на тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим у інкримінованих злочинах, може ухилитися від суду та не виконувати його процесуальні рішення (ризик переховування). Окрім того, суд визнає обґрунтованим наведений прокурором перелік інших ризиків, що передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обставини, за яких вони були встановлені, на даній стадії судового провадження не змінились.

Доводи сторони захисту на користь обвинуваченого у даному випадку не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпеченні виконання обвинуваченим процесуальних рішень у справі та запобіганні процесуальних ризиків. Тобто в даному випадку наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого.

Надані в судовому засіданні довідки про стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_4 не підтверджують, що обвинувачений ОСОБА_4 не може утримуватись в ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор», оскільки ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України, на даній стадії судового провадження не перестали існувати.

Отже, враховуючи ту обставину, що сторонами кримінального провадження не надані докази, які б свідчили про достатність підстав для застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання зазначеним вище ризикам, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід продовжити винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи те, що усі наведені обставини у їх сукупності не дають достатніх підстав застосувати відносно ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, а тому, виправдовують потребу в необхідності продовження строку тримання під вартою на 60 днів.

У зв`язку з чим, суд вважає, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та уникненню встановлених ризиків п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, існує необхідність у продовженні строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 25.05.2026 включно.

Як встановлено, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407, ч.2 ст.263 КК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч.8 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи наявність обвинувачення у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407, ч.2 ст.263 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 може вчинити протиправні дії, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 нетяжкого злочину проти громадської безпеки (ч.2 ст.263 КК України) та умисного тяжкого злочину проти встановленого порядку несення військової служби (ч.5 ст. 407 КК України), суд не визначає розмір застави.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 183, 194, 197, 314 -317, 369, 395 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 27 березня 2026 по 25 травня 2026 включно.

Строк дії ухвали визначити по 25 травня 2026 року включно.

Вручити копію цієї ухвали прокурору, обвинуваченому, захиснику негайно після її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. А особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_7