Справа № 466/2432/26
Провадження № 1-кп/466/628/26
У Х В А Л А

26 березня 2026 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження за № 0000111 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.01.2026 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нікополь Дніпропетровської області, українця, громадянина України, неодруженого, згідно з ст. 89 КК України раніше судимого 03 червня 2025 року Шевченківським районним судом м.Львова за ч.1 ст. 309 КК України у виді пробаційного нагляду строком в 1 /один/ рік, 07 жовтня 2025 року взятий на облік Шевченківським РВ ДУ пробації у Львівській області строком на один рік, без місця реєстрації, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який утримується у державній установі «Львівська установа виконання покарань №19»

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Берегово, Закарпатської області, українця, громадянина України, тимчасово непрацевлаштованого, неодруженого, раніше не судимого, без місця реєстрації, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який утримується у державній установі «Львівська установа виконання покарань №19»

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в:

25.03.2026 прокурор Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_5 подав до суду клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, із визначенням застави в розмірі 40 (сорока) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 133 120 грн., враховуючи, що строк тримання обвинувачених під вартою завершується 27.03.2026 року включно.

Клопотання вручено обвинуваченим та захисникам.

В обгрунтування клопотання зазначає, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 завершується 27.03.2026 року, а тому виникла необхідність у продовженні вищевказаного строку, оскільки ризики, зазначені в ухвалі слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 29.01.2026 року про застосування ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшились та продовжують існувати. Обвинуваченому ОСОБА_3 визначено заставу у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 133 120 гривень та, у випадку ззвільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави, на ОСОБА_3 покладено передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України обов`язки.

25.03.2026 року обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні в порядку ст. 291 КПК України скеровано до Шевченківського районного суду м. Львова. Однак, до закінчення вказаного терміну дії запобіжного заходу, тобто до 27.03.2026 року судовий розгляд кримінального провадження завершити не виявиться можливим.

Докази, які дають підстави обвинувачувати ОСОБА_3 у вчиненні тяжкого злочину є вагомими, допустимими та отриманими у встановленому КПК України порядку; вік і стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_3 дозволяє застосування до нього запобіжного заходу, пов`язаного із позбавленням волі; ОСОБА_3 не працевлаштований; у разі визнання винуватим ОСОБА_3 йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Крім цього, наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема:

- ОСОБА_3 будучи обізнаним із можливою мірою покарання у разі визнання його винним у вчиненні даного кримінального правопорушення, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від суду. Вказане підтверджується тим, що обвинувачений офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, постійного місця проживання, у нього відсутні стабільні соціальні зв`язки;

- обвинувачений ОСОБА_3 може перешкоджати встановленню істини у справі, шляхом незаконного впливу на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні;

- обвинувачений ОСОБА_3 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- обвинувачений ОСОБА_3 може вчинити інше кримінальне правопорушення;

- у обвинуваченого ОСОБА_3 не встановлено тяжких хвороб чи інвалідності, які б перешкоджали утриманню його під вартою.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, санкція статті якої передбачає позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, вагомість та обґрунтованість наявних доказів про вчинення ним кримінального правопорушення, є підстави вважати що ризики, передбачені ст.177 КПК України, які слугували підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є актуальними та не відпали.

Прокурор вказує, що згідно ст.183 КПК України заборон щодо застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає. З урахуванням викладених ризиків та особи обвинуваченого, обставин вчинення та суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_3 , прокурор зазначає про необхідність продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого не в силі.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 завершується 27.03.2026 року, а тому, як зазначає прокурор, виникла необхідність у продовженні вищевказаного строку, оскільки ризики, зазначені в ухвалі від 29.01.2026 слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова про застосування обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшились та продовжують існувати. При оцінці обставин, передбачених ст.178 КПК України, досудове розслідування прийшло до висновків, що наявні докази, які дають підстави обвинувачувати ОСОБА_4 у вчиненні тяжкого злочину є вагомими, допустимими та отриманими у встановленому КПК України порядку, це зокрема: вік і стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_4 дозволяє застосування до нього запобіжного заходу, пов`язаного із позбавленням волі; ОСОБА_4 не працевлаштований; у разі визнання винуватим ОСОБА_4 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. На даний час ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були встановлені під час досудового розслідування, підтверджені про існування під час судового розгляду продовжують існувати, а саме:

- ОСОБА_4 будучи обізнаним із можливою мірою покарання у разі визнання його винним у вчиненні даного кримінального правопорушення, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від суду. Вказане підтверджується тим, що обвинувачений офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, постійного місця проживання, у нього відсутні стабільні соціальні зв`язки;

- ОСОБА_4 будучи обізнаним із можливою мірою покарання у разі визнання його винним у вчиненні даного кримінального правопорушення, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від суду. Вказане підтверджується тим, що обвинувачений офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, постійного місця проживання, у нього відсутні стабільні соціальні зв`язки;

- обвинувачений ОСОБА_4 може перешкоджати встановленню істини у справі, шляхом незаконного впливу на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні;

- обвинувачений ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- обвинувачений ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, санкція статті якого передбачає позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, вагомість та обґрунтованість наявних доказів про вчинення ним кримінального правопорушення, є підстави вважати що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які слугували підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є актуальними та не відпали.

Згідно ст.183 КПК України заборон щодо застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає. З урахуванням викладених ризиків та особи обвинуваченого, обставин вчинення та суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_4 , прокурор вказує про необхідність продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого не в силі.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 підтримав доводи, наведені у письмових клопотаннях просив такі задовольнити.

Обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та їхні захисники адвокат ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_6 просили зменшити розмір застави, посилаючись на те, що обвинувачені офіційно не працевлаштовані, мають невеликі доходи.

Вивчивши клопотання, заслухавши доводи та заперечення учасників процесу щодо заявлених клопотань, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу суд враховує вимоги п.п.3,4,5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Водночас, відповідно по п.36 Рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України», Європейський суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (рішення у справі "Єчюс проти Литви" (Jecius v. Lithuania), N 34578/97, п.93, ECHR 2000-IX).

Обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави в розмірі 40 (сорока) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 133 120 грн.

Строк тримання обвинувачених під вартою завершується 27.03.2026 р.

Вирішуючи питання доцільності продовження обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує те, що такі обвинувачуються у вчиненні, в тому числі, тяжкого передбаченого ч.4 ст.185 КК України, санкція частини статті якої передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Так, за злочини, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 та ОСОБА_4 передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі. Суд вважає, що з врахуванням тяжкості інкримінованого обвинуваченим злочину і суворості покарання, яке може бути призначено судом в разі доведення їх винуватості, зважаючи на принцип безпосередності дослідження доказів, існують обґрунтовані ризики можливості переховування обвинувачених від суду з метою уникнення покарання, незаконного впливу на потерпілих, свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та можливості вчинення іншого умисного злочину, продовження злочинної діяльності.

Такі ризики не зменшилися та продовжують мати місце на даний час.

Суд виходить із принципу забезпечення захисту інтересів суспільства, які переважують правило поваги до особистої свободи, а ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачуються, в тому числі, у вчиненні злочину, як викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб.

Суд вважає доцільним продовження обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Окрім того, суд приходить до висновку про можливість зменшення розміру застави до 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 99 840 грн. та вважає її достатньою для забезпечення виконання обвинуваченими обов`язків, передбачених КПК України.

З урахуванням наведеного клопотання прокурора підлягають до задоволення.

Керуючись ст. 2, 7, 331, 369, 372, 376 КПК України,суд,-

п о с т а н о в и в :

клопотання від 25.03.2026 року прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб із визначенням застави в розмірі 30 (тридцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 99 840 грн., з 27 березня 2026 року і до 25 травня 2026 року включно.

У разі внесення застави у вищевказаному розмірі покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися за межі міста Львова, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у вказаному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- не вчиняти інших кримінальних правопорушень, передбачених КК України.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб із визначенням застави в розмірі 30 (тридцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 99 840 грн., з 27 березня 2026 року і до 25 травня 2026 року включно.

У разі внесення застави у вищевказаному розмірі покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися за межі міста Львова, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у вказаному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- не вчиняти інших кримінальних правопорушень, передбачених КК України.

Для виконання копії ухвали скерувати у Державну установу «Львівська установа виконання покарання (№19) за місцем утримання обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Копії ухвали вручити обвинуваченим, захисникам.

Копію ухвали вручити прокурору Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 30.03.2026 року.

Суддя ОСОБА_1