Справа № 735/1639/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/124/26
Категорія - ч.2 ст. 307 КК України. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретарів судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

за участі сторін кримінального провадження

обвинуваченого ОСОБА_8

його захисника адвоката ОСОБА_9

прокурора ОСОБА_10

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові, одночасно в режимі відеоконференції з Коропським районним судом Чернігівської області, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000147 від 10 вересня 2024 року, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 , його захисника адвоката ОСОБА_9 та заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_11 на вирок Коропського районного суду Чернігівської області від 29 серпня 2025 року,

щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Короп Чернігівської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, працюючого слюсарем-ремонтником ФОП « ОСОБА_12 », не одруженого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_8 засуджений за ч. 1 ст. 307 КК України до чотирьох років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 69 цього Кодексу, до п`яти років позбавлення волі без застосування додаткового покарання у виді конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначене покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнений від відбування покарання, якщо протягом іспитового строку три роки не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 4 698,16 гривень процесуальних витрат на залучення експерта.

Питання про долю речових доказів і документів вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Судом ОСОБА_8 визнаний винуватим у тому, що 14 вересня 2024 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 17 год. 17 хв., при невстановлених обставинах, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та суспільно-небезпечні наслідки у вигляді порушення правового режиму обігу наркотичних засобів, незаконно придбав, з метою подальшого збуту, полімерний пакетик з пазовим замком, з висушеною речовиною рослинного походження, зеленого кольору, схожою на коноплю.

У цей же день, ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій i бажаючи ix настання, посягаючи на суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, зберігаючи при собі полімерний пакетик з пазовим замком, з висушеною речовиною рослинного походження, зеленого кольору, схожою на коноплю, на мотоциклі марки «EXDRIVE» NEWTEKKEN 250, д.н.з. НОМЕР_1 , номером рами НОМЕР_2 прибув за адресою: смт. Kopoп Новгород-Сіверського району Чернігівської області, вул. Вознесенська, 22, де за попередньою домовленістю, біля приміщення клубу-кінотеатру «Мегаполіс», зустрівся з особою зі зміненими анкетними даними - ОСОБА_13 , якому, керуючись корисливим мотивом, близько 17 год. 17 хв. незаконно збув (продав) за 500 гривень полімерний пакетик із зазначеною вище речовиною.

Згідно висновку експерта № CE-19/125-24/11626 - НЗПРАП від 17.09.2024, речовина рослинного походження, яка знаходилася в полімерному пакетику з пазовим замком, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабісом, масою в перерахунку на висушену речовину - 1,305 г.

24 вересня 2024, близько 12 год. 30 хв., діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та суспільно-небезпечні наслідки у вигляді порушення правового режиму обігу наркотичних засобів, з метою подальшого збуту, ОСОБА_8 повторно, незаконно придбав у жителя смт. Короп Новгород-Сіверського району Чернігівської області, досудове розслідування щодо якого здійснюється у іншому кримінальному провадженні, полімерний пакетик з пазовим замком, з висушеною речовиною рослинного походження, зеленого кольору, схожою на коноплю, після чого, зберігаючи при собі полімерний пакетик з пазовим замком, з висушеною речовиною рослинного походження, зеленого кольору, схожою на коноплю, ОСОБА_8 на мотоциклі марки «EXDRIVE» NEWTEKKEN 250, з присвоєним д.н.з. НОМЕР_1 , номером рами НОМЕР_2 прибув за адресом: смт. Кopoп Новгород-Сіверського району Чернігівської області, вул. Чернігівська, 56, де, за попередньою домовленістю, на автобусній зупинці, розташованій біля KHП «Коропська ЦЛ, зустрівся з особою, зі зміненими анкетними даними - ОСОБА_13 , якому, керуючись корисливим мотивом, близько 12.50 год., повторно, незаконно збув (продав) за 500 (п`ятсот) гривень полімерний пакетик із зазначеною вище речовиною.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/125-24/12463 - НЗПРАП від 17.10.2024, надана на експертизу речовина рослинного походження, що міститься в полімерному пакетику з пазовим замком, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабісом, маса якого в перерахунку на висушену речовину становила 0,579 г.

Окрім того, у період часу з 12 год. 50 хв. по 15 год. 30 хв. 24 вересня 2024 року, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та суспільно-небезпечні наслідки у вигляді порушення правового режиму обігу наркотичних засобів, з метою подальшого збуту, ОСОБА_8 повторно, незаконно придбав у жителя смт. Короп Новгород-Сіверського району Чернігівської області, досудове розслідування щодо якого здійснюється у іншому кримінальному провадженні, полімерний пакетик з пазовим замком з висушеною речовиною рослинного походження, зеленого кольору, схожою на коноплю, після чого, зберігаючи при собі полімерний пакетик з пазовим замком, з висушеною речовиною рослинного походження, зеленого кольору, схожою на коноплю, ОСОБА_8 на мотоциклі марки «EXDRIVE» NEWTEKKEN 250, з присвоєним д.н.з. НОМЕР_1 , номером рами НОМЕР_2 , прибув за адресою: смт. Короп Новгород-Сіверського району Чернігівської області, вул. Вознесенська, 14, де мав намір збути вказану речовину невстановленій в ході досудового розслідування особі, але о 15 год. 30 хв. був затриманий працівниками поліції в порядку ст. 208 КПК України.

У ході особистого обшуку ОСОБА_8 було виявлено та вилучено прозорий полімерний пакетик з пазовим замком, з висушеною речовиною рослинного походження зеленого кольору, схожою на коноплю.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/125-24/12465-H3ПPAП від 10.10.2024 надана на експертизу речовина рослинного походження, що містилася у прозорому полімерному пакеті з пазовим замком, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабісом, масою в перерахунку на висушену речовину - 0,594 г.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, істотне порушення кримінального процесуального закону, та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Аргументує тим, що висновок суду про те, що 14 вересня 2024 року він придбав полімерний пакетик з висушеною речовиною рослинного походження, зеленого кольору, схожу на коноплю, з метою подальшого збуту, не відповідає встановленим під час судового розгляду фактичним обставинам, адже під час судового розгляду повністю встановлені обставини придбання указаної наркотичної речовини, при цьому абсолютно встановленими є мета придбання, фактичні обставини придбання (час ,місце, спосіб), особу, у якої було придбано наркотичний засіб, на прохання якої особи і було придбано наркотичний засіб.

Висновок суду про те, що він 24 вересня 2024 року, в період часу з 12.50 по 15.30 год. придбав наркотичний засіб, який мав намір збути невстановленій особі, але був затриманий працівниками поліції, не містить під собою жодного правового підґрунтя і є узаконенням вигаданої на досудовому слідстві версії сторони обвинувачення, яка ґрунтується виключно на припущеннях, дотичних до проведення досудового розслідування осіб. В той же час, ця версія повністю спростовується наданими ним показаннями, відповідно до яких у вказане обвинуваченням місце та час він прибув на пропозицію поліцейського ОСОБА_14 , який попередньо зателефонував йому та запропонував приїхати у визначене ним місце для якоїсь «розмови». Ці показання не були спростовані жодним доказом у кримінальному провадженні.

На думку обвинуваченого, неповнота судового розгляду полягає у тому, що судом взагалі не перевірено доводи сторони захисту щодо провокації злочину, яка є очевидною та неприхованою. З приводу провокації ним були надані детальні показання під час судового провадження і вони абсолютно співвідносяться з його показаннями на досудовому розслідуванні.

У даному конкретному випадку співробітники поліції зініціювали розслідування без достатньої інформації щодо його причетності до злочинної діяльності у сфері обігу наркотичних засобів, а тому інкримінований йому злочин містить беззаперечні ознаки провокації.

Поза увагою суду також були залишені факти грубого порушення права обвинуваченого на захист під час досудового розслідування. Зокрема, адвокат залучений слідчим, не був присутній під час проведення його особистого обшуку після затримання, адже на пропозицію поліцейського пішов пити каву, адвокат не був присутнім і під час його додаткового допиту у якості підозрюваного, але у його відсутність підписав надрукований слідчою протокол, з вигаданими обставинами, навіть не зважаючи на те, що він цей документ не підписував, адвокат не був присутній під час надання матеріалів для ознайомлення, хоча на тому етапі досудового розслідування він потребував юридичної допомоги, адвокат порадив йому та підписав сам завідомо неправдивий протокол про нібито відібрання у нього зразків букального епітелію, хоча в дійсності ніяких зразків не відбиралось, саме адвокат порадив йому поставити відбитки своїх пальців на купюрах, які йому у вечірній час привіз оперуповноважений ОСОБА_15 , хоча дані купюри мали бути поміщені у спецпакет, але чомусь перебували у володінні поліцейського, адвокат порадив йому обміняти повідомлення про підозру, що було вручено, на інше повідомлення, яке йому додому привіз поліцейський ОСОБА_16 .

Також, судом не надано правової оцінки тому факту, що протокол від 14 вересня 2024 року про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину, слідчою ОСОБА_17 складений без застосування під час проведення указаної НСРД технічних засобів фіксації.

Поза увагою суду залишився і той факт, що постанова прокурора від 20 вересня 2024 року про проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину винесено для проведення указаної НСРД стосовно особи ІНФОРМАЦІЯ_2 , а фактично НСРД проведено стосовно обвинуваченого, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , тому у даному випадку підлягала застосуванню доктрина «плодів отруйного дерева».

Вищевказані порушення кримінального процесуального закону є істотними, оскільки торкаються прав та законних інтересів обвинуваченого, перешкодили суду повно і всебічно розглянути кримінальне провадження і вплинули чи могли вплинути на постановлення законного, обґрунтованого та вмотивованого судового рішення атому вирок суду підлягає скасуванню. Дані порушення не можуть бути усунуті апеляційним судом в ході апеляційного розгляду, що відповідно до вимог ст. 9, ч.1 ст. 412 КПК України є безумовною підставою для скасування вироку та призначення нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_9 в апеляційній скарзі просить вирок суду щодо ОСОБА_8 скасувати з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотного порушення кримінального процесуального закону та неповноти судового розгляду, під час апеляційного перегляду дослідити письмові докази сторони обвинувачення, відтворити технічну фіксацію в частині допиту обвинуваченого та закрити кримінальне провадження.

Оскільки частина доводів апеляційної скарги захисника є аналогічними доводам апеляційної скарги обвинуваченого, колегія суддів не вважає за необхідне їх повторно викладати.

Окрім того, захисник вказує на те, що заборона підбурювання поширюється, як на правоохоронців, так і на осіб, що діють за їх вказівкою. Про активну поведінку може свідчити взяття ініціативи у зверненні до особи, повторні пропозиції після відмови, настоювання, підвищення ціни вище середньої і навіть спроба викликати співчуття.

Відповідно до практики Європейського суду, в разі якщо особа в ході розгляду справи за її обвинуваченням обґрунтовано заявляє про те, що докази були отримані шляхом провокації (саме таку заяву неодноразово було заявлено ОСОБА_8 та факт провокації констатувався захисником), то така скарга повинна бути детально розглянута судом. Скарги заявника на вчинення провокації повинні бути досліджені судом навіть за умови, що заявник зізнався у вчиненні злочину. Не можна без оцінки таких скарг автоматично визнавати допустимими докази, отримані в результаті контролю за злочином.

Проте, суд не дослідив жодного з доводів, що містила заява про провокацію злочину, а прокурор у мовчазній формі погодився із доводами сторони захисту щодо провокації. При цьому, прокурором не було надано суду будь-яких доказів зовнішньої інформації про готування ОСОБА_8 до вчинення злочину. Дві постанови прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки не містять відомостей про наявність достатніх підстав для проведення такої закупки.

Отже, судом проведено судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Захисник вважає, що про провокацію з боку правоохоронних органів свідчать відсутність даних про будь-які дії ОСОБА_8 у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, при тому, що для прикриття цієї прогалини працівник поліції ОСОБА_18 вдався до фальсифікації матеріалів кримінального провадження та з метою створення штучних доказів склав два протоколи допиту вигаданих свідків, до яких вніс завідомо неправдиві відомості, чим фактично вчинив службове підроблення.

Слідча ОСОБА_17 , перевищивши свої повноваження, одразу після внесення відомостей в ЄРДР 10 вересня 2024 року, без процесуального керівництва у провадженні, за рапортом про імовірний факт видала доручення, яке не містить жодної резолюції, яким доручила встановити анкетні дані особи, яка займається незаконною діяльністю, передбаченою ч. 1 ст. 307 КК України, а також вжити заходів щодо підбору особи, яка надасть згоду на конфіденційне співробітництво та, у разі необхідності, застосувати до такої особи заходи безпеки, ініціювати виділення коштів з фонду спеціальних видатків для проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, а також встановити та допитати свідків вчиненого кримінального правопорушення.

На виконання цього доручення майор поліції ОСОБА_19 підшукав кандидата для участі у проведенні оперативної закупки.

Всі ці дії були вчинені слідчою до винесення прокурором постанови про проведення НСРД, яка була винесена лише 13 вересня 2024 року. Більш того, прокурором не було надано доказів походження використаних при проведенні НСРД грошових коштів.

Звертає увагу на несанкціоноване втручання в телефон ОСОБА_8 та не проведення судово-комп`ютерної експертизи цього телефону, нічим не обумовлені численні огляду телефону його підзахисного, абсолютно безрезультатний обшук за місцем проживання обвинуваченого, під час завершення слідчого експерименту слідча «ловить» підозрюваного навідним запитанням щодо визнання ним своєї вини.

Оцінка доказів у кримінальному провадженні дозволяє дійти висновку що дії залучених до організації провокації злочину громадян носили провокативний характер, оскільки співробітники правоохоронних органів не обмежилися пасивним розслідуванням, а виступили з активними діями, оскільки не провели перевірку та не отримали доказів зовнішньої інформації про вчинення обвинуваченим чи готування до вчинення будь-яких злочинів, не підтвердили її перед судом, самі зініціювали інформацію про злочин, зустріч закупної особи з обвинуваченим, надали закупній особі грошові кошти, провели так звану оперативну закупку, підбуривши обвинуваченого діями іншої залежної, внаслідок неправомірної поведінки від поліцейських особи, на вчинення інкримінованого йому злочину, з метою його подальшого викриття, який би не був вчинений ОСОБА_8 без будь-якої участі з боку правоохоронних органів, адже до їх втручання обвинувачений не провів жодних підготовчих дій для вчинення інкримінованого йому протиправного діяння.

Тобто, у даному конкретному випадку, співробітники поліції зініціювали розслідування без достатньої інформації щодо причетності ОСОБА_8 до злочинної діяльності у сфері обігу наркотичних засобів, а відтак, інкримінований обвинуваченому злочин містить беззаперечні ознаки провокації.

Суд у вироку послався на ряд доказів, яким не надав належної оцінки, при цьому, послався на ряд документів які є інформативними та не являються доказами у кримінальному провадженні. Більш того, пославшись на ухвалу слідчого судді Чернігівського апеляційного суду від 11 вересня 2024 року про надання дозволу на проведення НСРД щодо ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 , суд залишив поза увагою той факт, що негласна слідча дія була проведена щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на що звертала увага сторона захисту.

Також, суд послався на протоколи вручення технічних засобів від 14.09.2024 та 24.09.2024, але залишив поза увагою, що зі змісту протоколів про проведення НСРД убачається, що слідчою аудіо та відеоконтроль особи не проводився, проте, закупнику такі технічні прилади були вручені двічі.

Пославшись на протокол огляду мобільного телефону, належного закупнику ОСОБА_13 , який він надав працівникам поліції добровільно, суд не звернув уваги на той факт, що указаний телефон, як речовий доказ, відразу був повернутий закупнику, чим було порушено право обвинуваченого на захист, оскільки сторона захисту була позбавлена можливості у визначеному КПК порядку доводити провокаційні дії ОСОБА_13 по відношенню до ОСОБА_8 .

Визнавши доказом винуватості ОСОБА_8 протокол від 24.09.2024 огляду мобільного телефону обвинуваченого, з виявленим листування його з абонентом « ОСОБА_20 », суд не звернув уваги на той факт, що ініціатором листування був сам « ОСОБА_20 ». У додаткових проколах огляду телефону обвинуваченого йдеться про його листування із абонентом ОСОБА_21 , в той час, як під час огляду телефону такого листування виявлено не було, а з моменту затримання ОСОБА_8 його мобільний телефон увесь час перебував у розпорядженні та під контролем працівників поліції.

Крім того, судом проігноровано той факт, що наркотичну речовину, яку було вилучено під час особистого обшуку затриманого ОСОБА_8 у останнього було виявлено та вилучено за відсутності захисника, який був залучений до проведення цієї слідчої дії. Цей факт не заперечувався і самим захисником у судовому засіданні. Більш того, суд залишив поза увагою ту обставину, що на підставі виданого доручення, адвокатом органу досудового розслідування був наданий ордер на участь адвоката по здійсненню захисту ОСОБА_8 виключно у судових установах. Щодо другого доручення на участь в якості захисника, адвокатом взагалі ордер не надавався і за такої ситуації були проведені майже всі слідчі дії в рамках кримінального провадження.

За таких обставин, застосування судом положень ч. 1 та ч. 2 ст. 307 КК України, відповідно до вимог ст. 413 КПК України є неправильним застосування закону України про кримінальну відповідальність, що відповідно до вимог ст. 409 КПК України, є підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції.

У доповненнях до апеляційної скарги захисник адвокат ОСОБА_9 зазначає, що ОСОБА_22 зателефонував його підзахисному з приводу продажу системного блоку до комп`ютера по низькій ціні, при тому що такий блок коштує 10 тис. грн., у той час як ОСОБА_22 пропонував ціну 500 грн. ОСОБА_8 відразу поїхав подивитися на той системний блок. При цьому ОСОБА_22 висловив умову, що така низька ціна пов`язана з тим, що ОСОБА_8 повинен придбати на суму 500 грн. наркотичний засіб у ОСОБА_21 , потім передати цей наркотичний засіб особі, яка йому зателефонує, продиктував номер особи, яка телефонуватиме та якій він повинен передати наркотичний засіб.

Після того, як ОСОБА_8 виконав умови ОСОБА_22 , останній системний блок не передав, та повідомив, що необхідно ще раз зробити таку закупку. На другу закупку у ОСОБА_8 грошей не було, про що той сказав ОСОБА_22 , який в свою чергу сказав. Що гроші на наркотичний засіб надасть та особа, якій наркотичний засіб потрібний. ОСОБА_8 виконав усе як сказав ОСОБА_22 , який після другої закупки перестав відповідати на телефонні дзвінки і системний блок, як обіцяв, не передав.

24.08.2024 від громадянина ОСОБА_23 надійшла до поліції заява про привласнення касиром ТОВ «Нова пошта» ОСОБА_22 22 124 грн. грошових коштів. Заву про вчинення злочину приймала начальник СВ ВП№1(смт. Короп) новгород-Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_17 , слідча у даному кримінальному провадження, яка внесла відомості до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Перевірку в межах кримінального провадження проводив майор поліції ОСОБА_15 .

Саме за його рапортом від 10.09.2024 про наявність особи, яка займається збутом наркотичних засобів з`являється кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000147 від 10 вересня 2024 року, за ч. 1 ст. 307 КК України. В поле зору потрапляє ОСОБА_8 , якому особа, яка проходить підозрюваною за крадіжку грошей із каси, ОСОБА_22 пропонує купити задешево системний блок, а коли перший погоджується на покупку ставить додаткову умову про купівлю і продаж наркотичного засобу під контролем правоохоронних органів.

22.09.2024 відбулася друга контрольна закупка, під час якої використали його підзахисного ОСОБА_8 .

Після цього 30 жовтня 2024 року слідчий СВ ВП №1 Новгород-Сіверського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_24 закрив кримінальне провадження щодо ОСОБА_22 за відсутністю складу правопорушення, при тому що він як касир «Нової пошти» одержавши гроші від замовника одержувача вантажу, 12.08. 2024 до каси ТОВ «Нова Пей» не вніс за поставку грошові кошти в сумі 22 124 грн. Ці кошти сплатив особисто заявник ОСОБА_23 , який закрив борг перед постачальником. При цьому сплачені кошти ОСОБА_23 першого разу, ОСОБА_22 , як касир ТОВ «Нова пошта» привласнив та витратив на гральні автомати (копія постанови слідчого додана захисником до доповнення до апеляційної скарги).

ОСОБА_21 , який в обох випадках продавав наркотичний засіб обвинуваченому ОСОБА_8 , до кримінальної відповідальності не притягувався, незважаючи на те, що орган досудового розслідування був обізнаний, хто збував наркотичний засіб його підзахисному.

Захисник наполягає, що мала місце провокація злочину, і його підзахисний повинен бути звільнений від кримінальної відповідальності.

Заступник керівника Чернігівської обласної прокуратури в апеляційній скарзі просить вирок суду щодо ОСОБА_8 скасувати, через невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 призначити покарання за ч. 1 ст. 307 КК України у виді 4 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 307 КК України у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років з конфіскацією всього майна.

Відповідно до ч.ч. 5, 7 ст. 72 КК України зарахувати в строк покарання перебування ОСОБА_8 під вартою з 24 по 25 вересня 2024 року та строк перебування під цілодобовим домашнім арештом з 25 вересня по 23 листопада 2024 року з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.

Аргументує тим, що при призначенні покарання на підставі ст. 69 КК України, суд зобов`язаний не лише перерахувати обставини, які врахував як такі, що пом`якшують покарання, а й обґрунтувати, керуючись приписами ст.ст. 50, 65 КК України, які з обставин є такими, що істотно знизили тяжкість вчиненого злочину, тобто мали вагомий вплив на його суспільну небезпечність.

Вказує на те, що положення ч. 1 ст. 69 КК України надають суду повноваження у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, якщо певні обставини або сукупність обставин одночасно відповідають двом умовам, визначеним в законі: вони можуть бути визнані такими,що пом`якшують покарання відповідно до частин 1 або 2 статті 66 КК і істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Крім того, ці обставини чи сукупність обставин мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, роллю, яку виконувала особа, визнана винуватою у вчинені злочину, її поведінкою під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватця.

Однак, таких обставин, які б знаходилися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, поведінкою обвинуваченого під час його вчинення чи іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність обвинуваченого, судом не зазначено.

Так, судом визнано обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_8 , відсутність фактів неналежної процесуальної поведінки та притягнення до адміністративної чи кримінальної відповідальності, однак, вирок не містить мотивів визнання обставини такою. Разом з тим, прокурор стверджує, що вказана судом обставина не є підставою для пом`якшення покарання та призначення його нижче нижчого ніж передбачено санкцією ч. 2 ст. 307 КК України, оскільки є лише даними про особу обвинуваченого, який під загрозою застосування більш суворого запобіжного заходу належно себе поводив,а також не знаходиться в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, поведінкою обвинуваченого під час його вчинення чи іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватця та поряд з іншим не може істотно знижувати їх ступінь тяжкості.

Щире каяття та активне сприяння у розкритті злочинів судом як обставинами, що пом`якшують покарання не заперечуються, однак, судом жодним чином не вмотивовано яким чином вони впливають на суспільну небезпеку злочинів та/або небезпечність обвинуваченого та поряд з іншими даними у справі не можуть істотно знижувати їх ступінь тяжкості.

Вважає, що судом при призначенні обвинуваченому покарання за ч. 2 ст.307 КК України не враховано, що кримінальні правопорушення за ступенем тяжкості відносяться до тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, залишено поза увагою кількість епізодів злочинної діяльності, що засуджений двічі збув за грошові кошти наркотичний засіб, який спричиняє згубний вплив на людей та мав намір ще раз збути такий засіб, але був затриманий. При цьому, дії засудженого могли призвести до тяжких наслідків для життя і здоров`я громадян, що відново до ст. 3 Конституції України є найвищою соціальною цінністю в державі.

Встановлені обставини справи, дані про особу обвинуваченого та пом`якшуючі покарання обставини (лише дві) не є такими, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, що унеможливлює призначення покарання нижче нижчої межі, передбаченої санкцією ч. 2 ст. 307 КК України.

Крім того, у вироку взагалі не вмотивовано чому всі наведені судом обставини одночасно враховано і при призначенні покарання з урахуванням ст.69 КК України, і зазначено як підставу для застосування ст. 75 КК України, адже таке мотивування звільнення від відбування покарання неможливо вважати обґрунтованим.

Враховуючи положення п.п. 1, 8, 9 Постанови, з огляду на тяжкість кримінальних правопорушень у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, їх кількість та обставини вчинення, наявність корисливого мотиву, а також дані про особу обвинуваченого, вбачається, що ОСОБА_8 виправитися за умови призначеного із застосуванням ст.ст. 69, 75 КК України покарання, не зможе. Основне покарання поза межами санкції ч. 2 ст. 307 КК України зі звільненням від його відбування є несправедливими, не відповідає вимогам ст. 65 КК України та є явно м`яким.

Враховуючи ж корисливі мотиви тяжких злочинів, відсутність підстав для застосування ст. 75 КК України, та як наслідок ст. 77 КК України, ОСОБА_8 на підставі ст. 59 цього Кодексу заслуговує і на призначення обов`язкового додаткового покарання, передбаченого. 2 ст. 307 КК України у виді конфіскації усього майна.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахуванню у строк призначеного ОСОБА_8 покарання підлягає строк перебування обвинуваченого під цілодобовим домашнім арештом, а також строк його затримання.

Заслухавши доповідача, захисника та обвинуваченого, які підтримали подані апеляційні скарги, просили вирок суду скасувати, призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції, наголошуючи на тому, що в діях працівників поліції була провокація на вчинення злочину, що залишилось без належної оцінки суду першої інстанції, апеляційну скаргу прокурора про посилення покарання просили залишити без задоволення, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу заступника керівника обласної прокуратури про посилення покарання, заперечував проти доводів сторони захисту, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає апеляційні скарги прокурора та захисника задовольнити частково, апеляційну скаргу обвинуваченого задовольнити в повному об`ємі, вирок суду скасувати через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Вимога про вмотивованість вироку, сформульована у ст. 370 КПК України, спонукає суддів проводити судовий розгляд таким чином, щоб обґрунтувати свої висновки у кримінальному провадженні, переконливо довести, чому одні докази покладені в основу вироку, а інші відкинуті або не враховані. Це можливо виконати тільки за умови, коли у судовому засіданні ретельно перевірені та оцінені докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку для ухвалення процесуального рішення. Перелік матеріалів справи та наданих доказів, без їх аналізу та оцінки позбавляє суд можливості ухвалити мотивувальний вирок.

Як убачається з матеріалів справи, обвинувачений ОСОБА_8 , визнаючи свою винуватість в інкримінованих злочинах, суду першої інстанції пояснював, що йому зателефонував ОСОБА_22 та запропонував системний блок до комп`ютера за 500 грн. Коли обвинувачений прибув подивитися на системний блок, ціна за який була символічною, ОСОБА_22 поставив умову, придбати у ОСОБА_21 наркотичний засіб за 500 грн., записати номер телефону, який він йому продиктував і з якого буде телефонувати особа, як потім з`ясувалося закупний, який діяв під контролем поліції, зустрітися та передати наркотичний засіб цій особі, що й було виконано 14 вересня 2024 року.

Замість того, щоб припинити контроль за вчиненням кримінального правопорушення, ОСОБА_22 , коли до нього прийшов за процесором до комп`ютера ОСОБА_8 висунув знову умову, купити та передати закупній особі наркотичний засіб. При цьому, ні в першому, ні в другому епізоді збуту, обвинувачений не домовлявся про кількість наркотичного засобу та його ціну. На другу закупку у нього не було грошей, і коли він про це заявив ОСОБА_22 , то той повідомив, що кошти надасть особа, якій потрібний наркотичний засіб, що й було виконано, кошти надав закупний, який діяв під контролем поліції і наркотичний засіб був придбаний за кошти, виділені для оперативної закупки.

24 вересня 2024 року о 15 год. 30 хв. в смт. Короп по вул. Вознесенська, 14 ОСОБА_8 був зупинений на мотоциклі, його обшукали та вилучили наркотичну речовину - канабіс масою 0.594 гр., яку він відсипав від наркотичної речовини, яку він купував за завданням ОСОБА_22 для особи на прізвисько « ОСОБА_20 ».

З огляду на те, що в обох випадках придбання наркотичного засобу здійснювалося у вигляді контрольної закупки, в одного і того ж самого продавця, ОСОБА_21 , не було жодної правової підстави не припинити незаконну діяльність після першого епізоду закупки. Більш того, відразу було відомо як правоохоронним органам, так і закупному, у кого і за якою ціною ОСОБА_8 буде брати наркотичний засіб.

За таких обставин, сформульоване органом досудового розслідування обвинувачення про те, що ОСОБА_8 14 вересня 2024 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 17 год. 17 хв., при невстановлених обставинах, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та суспільно-небезпечні наслідки у вигляді порушення правового режиму обігу наркотичних засобів, незаконно придбав, з метою подальшого збуту, полімерний пакетик з пазовим замком, з висушеною речовиною рослинного походження, зеленого кольору, схожою на коноплю, не відповідає фактичним обставинам, встановленим під час досудового розслідування та судового розгляду.

Як на доказ винуватості ОСОБА_8 суд першої інстанції послався на протокол обшуку від 24.09.2024, проведений слідчим у господарстві за місцем проживання ОСОБА_21 в АДРЕСА_2 , під час якого були вилучені висушені рослини коноплі з літньої кухні, ваги та паперові пакети. Яким чином данні обшуку у ОСОБА_21 доводять винуватість ОСОБА_8 у збуті наркотичного засобу канабісу, не зрозуміло та в оскаржуваному вироку не зазначено будь яких мотивів.

У той же час як проведення обшуку за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_8 , не надало жодних підтверджень про його причетність до збуту чи вживання наркотичних речовин.

24.08.2024 від громадянина ОСОБА_23 надійшла до поліції заява про привласнення касиром ТОВ «Нова пошта» ОСОБА_22 22 124 грн. грошових коштів. Заву про вчинення злочину приймала начальник СВ ВП№1(смт. Короп) новгород-Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_17 , слідча у даному кримінальному провадження, яка внесла відомості до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Перевірку в межах кримінального провадження проводив майор поліції ОСОБА_15 .

Саме за його рапортом від 10.09.2024 про наявність особи, яка займається збутом наркотичних засобів з`являється кримінальне провадження, внесене ЄРДР за № 0000147 від 10 вересня 2024 року, за ч. 1 ст. 307 КК України, в поле зору потрапляє ОСОБА_8 , якому особа, яка проходить підозрюваною за крадіжку грошей із каси, ОСОБА_22 пропонує купити задешево системний блок, а коли перший погоджується на покупку ставить додаткову умову про купівлю наркотичного засобу у конкретної особи і продаж особі, яка зателефонує, диктує номер телефону закупного. Бажання задешево придбати системний блок до комп`ютера, спонукає обвинуваченого до виконання ролі, яку йому відвели сторонні особи.

Після двох оперативних закупок, проведених з ініціативи ОСОБА_22 і під його безпосередніми вказівками, як наполягає сторона захисту, 30 жовтня 2024 року слідчий СВ ВП №1 Новгород-Сіверського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_24 закрив кримінальне провадження щодо ОСОБА_22 за відсутністю складу правопорушення, при тому що останній як касир «Нової пошти», одержавши гроші від замовника одержувача вантажу, 12.08.2024 до каси ТОВ «Нова Пей» суму 22 124 грн., не перерахував. Ці кошти сплатив особисто заявник ОСОБА_23 , який закрив борг перед постачальником. При цьому сплачені кошти ОСОБА_23 першого разу, ОСОБА_22 , як касир ТОВ «Нова пошта» привласнив та витратив на гральні автомати.

Мотивація закриття кримінального провадження, з огляду на мотивувальну частину постанови слідчого, викликає нестандартне розуміння кримінального права та процесу, а також цивільно-правових зобов`язань, що викликає справедливі нарікання з боку сторони захисту про провокацію збуту наркотичних засобів з боку правоохоронних органів через ОСОБА_22 , який привласнив кошти як матеріально відповідальна особа, їх не повернув, а витратив чужі коштів на гральні автомати, у той же час уникнув будь-якої відповідальності. Більш того, особа, яка двічі заплатила за товар, відправлений через «Нову пошту», спочатку ОСОБА_22 , а потім постачальнику, ніякого права регресу не придбала і придбати на могла, навіть за нормами цивільного права.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з позицією сторони захисту, що обставини уникнення ОСОБА_22 кримінального переслідування, викликають обґрунтований сумнів щодо правильності сформульованого обвинувачення щодо ОСОБА_8 , адже прослідковується послідовна постановка та організація збуту наркотичного засобу саме обвинуваченому, за відсутності в його діях будь-якої ініціативи, та будь-яких попередніх відомостей про здійснення ним незаконної діяльності, вживання ним наркотичних засобів чи речовин, або ж притягнення до відповідальності за аналогічну діяльність.

Однак, ці обставини не були перевірені під час судового розгляду, хоча стороною захисту акцентувалась увага на тому, що дії органу досудового розслідування носили провокативний характер.

Доводи сторони захисту про провокацію як першого, так і другого епізоду збуту наркотичного засобу, підлягали ретельній перевірці, під час судового розгляду кримінального провадження, адже з пояснень, які обвинувачений надавав суду першої інстанції, для цього були наявними усі підстави.

Диспозицією ч. 3 ст. 271 КПК України передбачено, що під час підготовки та проведення заходів з контролю за вчиненням злочину забороняється провокувати (підбурювати) особу на вчинення цього злочину з метою його подальшого викриття, допомагаючи особі вчинити злочин, який вона би не вчинила, якби слідчий цьому не сприяв, або з цією самою метою впливати на її поведінку насильством, погрозами, шантажем. Здобуті в такий спосіб речі та документи не можуть бути використані у кримінальному провадженні.

Фактично цією нормою на сторону обвинувачення покладено тягар доказування відсутності у діях правоохоронного органу провокації вчинення злочину.

Свідок ОСОБА_22 судом першої інстанції не допитувався, його місце перебування невідоме. Як наполягає сторона захисту, вони не можуть його знайти, так як правоохоронні органи його переховують. Для перевірки захисної версії сторони захисту, цей свідок підлягає виклику та допиту в судовому засіданні, в тому числі і з встановленням його місця проживання, як особи, щодо якої проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні за ч. 4 ст. 185 КК України, одними і тими слідчими та оперативними працівниками поліції, що й в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 .

Колегія суддів частково погоджується, з апеляційною скаргою заступника керівника обласної прокуратури в частині того, що призначаючи покарання згідно положень ст. 69 КК України та ст. 75 КК України, суд повинен мотивувати окремо як при застосуванні ст. 69 КК України, які обставини істотно знижують ступінь небезпеки вчиненого злочину та особи обвинуваченого і які обставини, свідчать про можливість виправлення засудженого без застосування реальної міри покарання, з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покладенням обов`язкові, передбачених ст. 76 КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 412 КПК України істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону вважається незастосування вимог КПК, що перешкодило або могло перешкодити суду повно та всебічно з`ясувати обставини кримінального провадження, встановити істину, забезпечити права та законні інтереси учасників кримінального провадження й ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

При новому розгляді справи суду необхідно встановити фактичні обставини кримінального провадження, не дублюючи зміст обвинувального акту, надати їм належну правову оцінку, перевірити надані стороною обвинувачення докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку для ухвалення процесуального рішення, з урахуванням наведених стороною захисту фактичних даних та документів вирішити питання чи мала місце провокація злочину з метою його подальшого викриття, зобов`язати сторону обвинувачення відшукати та забезпечити явку свідка ОСОБА_22 до суду з метою його допиту, і в залежності від встановленого вирішити питання про винуватість чи невинуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення.

При доведеності обвинувачення і відсутності мотивування застосування положень ст. ст. 75, 76 КК України, призначення покарання із застосуванням цих положень закону є неправильним застосуванням Закону про кримінальну відповідальність через його м"якість.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 412, 424 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги захисника адвоката ОСОБА_9 та заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_11 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Коропського районного суду Чернігівської області від 29 серпня 2025 року щодо ОСОБА_8 скасувати, призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_25 ОСОБА_26 ОСОБА_27