Справа № 521/1830/26
Номер провадження:1-кс/521/1142/26
УХВАЛА

Іменем України

26 березня 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Хаджибейського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000028 від 29.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді із клопотанням в якому просив накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- нежитлове приміщення, яке використовувалось як каса АЗС «76» з двома кімнатами;

- чорнові записи загалом на 27 арк.

В обґрунтування поданого клопотання стороною кримінального провадження зазначено, що у провадженні Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ в Одеській області знаходиться кримінальне провадження №0000028 від 29.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204 КК України.

В ході проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що на території міста Одеси та Одеської області невстановлені особи здійснюють незаконне придбання з метою збуту, зберігання з метою збуту, транспортування з метою збуту та збут незаконно виготовлених підакцизних товарів паливно-мастильних матеріалів.

Так, на теперішній час невстановлені особи через мережу нелегальних АЗС здійснюють зберігання з метою збуту, а також збут незаконно виготовленого пального за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході досудового розслідування 03.03.2026 року на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 . За результатами проведеного обшуку виявлено та вилучено майно, а саме:

- нежитлове приміщення, яке використовувалось як каса АЗС «76» з двома кімнатами;

- чорнові записи загалом на 27 арк.

Також встановлено, що власником вищевказаного майна є громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Пунктом 1 частини 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Вилучене майно на підставі постанови визнано речовими доказами у кримінальному провадженні оскільки відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України зазначені речі є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій та містять відомості, які будуть використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального провадження.

Вилучені речі містять інформацію, необхідну для проведення всебічного та об`єктивного досудового розслідування кримінального провадження, оскільки лише за допомогою даних речей можливо підтвердити або спростувати факт вчинення кримінального правопорушення. Також вказані речі необхідні для подальшого проведення судових експертиз, оскільки можуть містити сліди вчинення кримінального правопорушення.

У зв`язку із вищевикладеним та враховуючи, що є достатні підстави вважати, що не накладення арешту може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вказаних речей, або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженні, а також з метою забезпечення відшкодування нанесених державі збитків, виникла необхідність в арешті зазначеного майна.

Прокурор в судове засідання по розгляду вказаного клопотання не з`явився.

Розглянувши клопотання, вивчивши надані до клопотання матеріали, вважаю необхідним його задовольнити, з наступних підстав.

Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що на теперішній час нежитлове приміщення, яке використовувалось як каса АЗС «76» з двома кімнатами; чорнові записи загалом на 27 арк., відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, зокрема зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, тобто є доказом кримінального правопорушення, та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчий суддя з огляду на конкретні обставини справи та враховуючи що необхідно виконати ряд слідчих дій, спрямованих на всебічне, повне та об`єктивне розслідування всіх обставин кримінального правопорушення, вважає наявними підстави для накладення арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів, оскільки доведено, що у разі незастосування такого заходу забезпечення існують ризики зникнення, втрати речових доказів.

Також слідчий суддя вважає, що в даному випадку таке обмеження права власності є розумним та співмірним завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 131-132, 170-173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ :

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000028 від 29.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- нежитлове приміщення, яке використовувалось як каса АЗС «76» з двома кімнатами;

- чорнові записи загалом на 27 арк.

Заборонити користуватись, розпоряджатись та відчужувати майно на яке накладено арешт.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1