УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 000068 від 17.04.2020 за ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України,

у с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, що належить ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання заявник зазначила, що ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 01.11.2021 (справа № 759/24364/21) задоволене клопотання прокурора Київської обласної прокуратури, у кримінальному провадженні № 000068 від 17.04.2020 накладений арешт на майно, що належить ОСОБА_4 , а саме на нежитлове приміщення 106, загальною площею: 111 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 224.

Однак, у подальшому рішенням слідчого СУ ГУНП у Київській області від 13.03.2025 кримінальне провадження № 000068 закрите.

У той же час, слідчим чи прокурором питання щодо скасування застосованого до майна ОСОБА_4 заходу забезпечення кримінального провадження не вирішене, що позбавляє останню прав на розпорядження належним їй майном.

У зв`язку з цим заявник просила скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 01.11.2021 (справа № 759/24364/21), оскільки у подальшому застосуванні арешту відпала потреба.

У судове засідання представник власника майна не прибула, у своїй заяві просила здійснити розгляд клопотання за її відсутності, зазначивши, що подальше утримання нерухомого майна, що належать ОСОБА_4 , органом досудового розслідування є безпідставним.

Прокурор до суду також не прибув, просив здійснити розгляд клопотання за його відсутності, щодо скасування оскаржуваного заходу забезпечення кримінального провадження не заперечував.

У зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК фіксація за допомогою технічних засобів кримінального провадження у суді не здійснювалась.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, постанову слідчого СУ ГУНП у Київській області від 13.03.2025 про закриття кримінального провадження № 000068 від 17.04.2020, дійшов висновку про таке.

У відповідності до ст. 174 КПК України власник або володілець майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

У силу частини 2 наведеної статті КПК арешт майна може бути скасовано слідчим суддею повністю чи частково, якщо власник або володілець майна доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та Закону України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) є частиною національного законодавства України і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано захист права власності.

Згідно з цією нормою кожна особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом.

Наведена засада закріплена у ст. 41 Конституції України, яка зазначає, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Під час вирішення питання, що розглядається слідчим суддею, має бути надана оцінка правомірності примусового, тобто без добровільної згоди особи, вилучення з її володіння та користування речей, предметів, документів, а також їх подальше утримання органом досудового розслідування.

Процесуальним законом визначено, що здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні покладається на слідчого суддю.

У силу ст. 9 КПК України при виконанні вказаного вище обов`язку слідчий суддя зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Кримінальне процесуальне законодавство України повинно застосовуватися з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, статтею 8 КПК наголошено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Таким чином, саме слідчий суддя шляхом безпосереднього застосування своїх повноважень має забезпечити дотримання вимог закону усіма учасниками кримінального провадження, та зобов`язаний вживати передбачені законом заходи для поновлення порушених під час досудового розслідування прав та інтересів осіб.

Отже, слідчий суддя, виконуючи покладені на нього обов`язки, має запобігти зловживанню стороною обвинувачення зазначеними повноваженнями з метою суворого дотримання закону, забезпечення рівності сторін кримінального провадження та збалансованості їх прав.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 01.11.2021 (справа № 759/24364/21) накладений арешт на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 224, що на праві власності належить ОСОБА_4 .

У подальшому - 13.03.2025 кримінальне провадження № 000068 від 17.04.2020 рішенням слідчого СУ ГУНП у Київській області закрите.

У силу ч. 9 ст. 100 КПК у разі закриття кримінального провадження слідчим питання про долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається у порядку ст. 174 КПК.

Відповідно до ст. 131 КПК арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, який згідно з ч. 1 ст. 170 КПК полягає у тимчасовому позбавленні права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, з-поміж іншого, є доказом злочину.

У силу ч.1 ст.174 КПК арешт майна може бути скасований у разі, коли буде доведено, що у подальшому застосуванні даного заходу відпала потреба.

Так, постановою слідчого СУ ГУНП у Київській області від 13.03.2025 кримінальне провадження № 000068 від 17.04.2020 закрито у зв`язку з відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення.

З наведеного витікає, що перебування майна під арештом після закриття кримінального провадження суперечить положенням чинного законодавства щодо охорони права власності відповідної особи.

Сукупність вищезазначеного свідчить про обґрунтованість клопотання, що є підставою для його задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 8, 9, 16, 100, 131, 170, 171, 174 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 задовольнити.

Скасувати у кримінальному провадженні № 000068 від 17.04.2020за ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України арешт, накладений ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 01.11.2021 (справа № 759/24364/21) на нежитлове приміщення 106, загальною площею: 111 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису: 32422933, реєстраційний номер майна: 224, що належить ОСОБА_4 .

Зобов`язати слідчого СУ ГУНП у Київській області, яким здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000068 від 17.04.2020, повідомити Шевченківський районний суд м. Києва про виконання цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1