Справа № 296/2595/26
УХВАЛА

Іменем України

про продовження застосування запобіжного заходу

у вигляді тримання під вартою

06 березня 2026 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_7 погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_8 , про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, електрозварювальникау ТОВ «Завод Металіст», неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого за ч. 1 ст. 296 КК України

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушеня передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України у кримінальному провадженні № 0001612 від 16.11.2025,-

ВСТАНОВИВ:

05.03.2026 до слідчого судді Корольовського районного суду міста Житомира надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_7 погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_8 , про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушеня передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України у кримінальному провадженні № 0001612 від 16.11.2025

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що СУ ГУНП в Житомирській області здійснює досудове розслідування кримінального провадження № 0001612 від 16.11.2025 за п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 16.11.2025 близько 19:00 години ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував поблизу свого будинку за адресою: АДРЕСА_3 разом з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В ході спілкування з останніми у ОСОБА_5 виник конфлікт, в результаті якого, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у нього виник злочинний умисел направлений на протиправне заподіяння смерті двох осіб (вбивство) - ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, у вказаному місці та у вказаний час, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, застосовуючи заздалегідь підготовлене знаряддя скоєння вбивства, а саме ніж, ОСОБА_5 наздогнав ОСОБА_10 , яка вже направлялась в напрямку свого дому разом з ОСОБА_9 та наніс їй вищезазначеним ножем не менше 16-ти колото-різаних поранень у ділянку голови, яка є життєво важливою частиною тіла.

В подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті двох осіб, ОСОБА_5 , умисно, лезом ножа спричинив не менше 14-ти колото-різаних поранень голови та шиї ОСОБА_9 , які є життєво важливими частинами тіла.

Внаслідок отриманих множинних проникаючих колото-різаних поранень голови та шиї, з ушкодженням головного мозку та хребта смерть ОСОБА_9 настала на місці події.

У цей час на вулицю вийшли мешканці прилеглих будинків, у зв`язку з чим ОСОБА_5 залишив місце події.

В подальшому, в цей же день ОСОБА_10 доставлено в лікарню КП «Лікарня №2» Житомирської міської ради, де в 22 год 58 хв від отриманих множинних проникаючих поранень голови з ушкодженням головного мозку, настала смерть останньої.

17.11.2025 затримано у порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

17.11.2025 відповідно до вимог ст.ст. 276-278 КПК України, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

18.11.2025 ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира (справа №296/13097/25) обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 15.01.2026 (включно), без права внесення застави, який неодноразово продовжувався останній раз ухвалою слідчого суді Корольовського районного суду м. Житомира від 09.01.2026 (справа №296/169/26) строком до 09.03.2026

Причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину підтверджується зібраними у ході розслідування доказами, що додані до клопотання.

Поряд з наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення орган досудового розслідування вважає, що у кримінальному провадженні продовжують існують ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обумовлюють необхідність продовження застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу, а саме у вигляді тримання під вартою.

Слідчий та прокурор під час судового розгляду клопотання повністю підтримали та просили задовільнити з мотиві та підстав, що в ньому вказані. Прокурор стверджує, що більш м`який запобіжний захід не здатен запобігти ризикам передбаченим п.1,3,5 ч.1 ст.1177 КПК України та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, враховуючи його особу.

Підозрюваний під час судового розгляду клопотання пояснив, що він розуміє в чому його підозрюють та не заперечує проти продовження дії запобіжного заходу відносно нього саме у вигляді тримання під вартою. Разом з тим клопоче, щоб його і надалі утримували в ізоляторі Державної установи «Бердичівська виправна колонія №70» оскільки батько однієї з загиблих працює у слідчому ізоляторі №8, що в м.Житомирі .

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні, не заперечував проти задоволення клопотання та також просив утримувати підозрюваного в ДУ «Бердичівська виправна колонія №70».

Вислухавши сторони кримінального провадження, дослідивши клопотання, та додані до нього докази, слідчий суддя дійшов наступного.

Згідно ст. 29 Конституції України ніхто не може бути арештованим або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

За правилами ч.4 ст.199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Так ч.1 ст.177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Частиною 1 статті 194 КПК України встановлено під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею під час судового розгляду встановлено, що СУ ГУНП в Житомирській області здійснює досудове розслідування кримінального провадження № 0001612 від 16.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 17.11.2025 затримано у порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру за п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

18.11.2025 ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира (справа №296/13097/25) обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 15.01.2026 (включно), без права внесення застави, який неодноразово продовжувався останній раз ухвалою слідчого суді Корольовського районного суду м. Житомира від 09.01.2026 (справа №296/169/26) строком до 09.03.2026

Підставою застосування запобіжного заходу стала обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення та наявність ризиків передбачених пунктами 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК

З огляду на те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчим суддям слід враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

Слідчий суддя вважає, що підозра ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, є обґрунтованою «поза розумним сумнівом» та підтверджується:

-протоколом огляду місця події від 16.11.2025, проведеного в м. Житомир, вул. Грушевського, на відкритій ділянці місцевості поблизу будинку №103В, в ході якого серед іншого виявлено тіло трупа ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з численними колото різаними ушкодженнями, калюжі речовини бурого кольору, з яких зроблено змиви;

-протоколом обшуку від 16.11.2025, проведеного в АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_5 , в ході якого виявлено та вилучено ніж із нашаруванням речовини бурого кольору, з якого зроблено змиви, предмети та одяг з нашаруванням речовини бурого кольору;

-протоколом затримання ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні даного злочину в порядку ст. 208 КПК України, під час якого останній пояснив, що із затриманням згоден;

-протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 17.11.2025;

- протоколом допиту підозрюваного від 11.12.2025;

-протоколом огляду документів 17.11.2025;

-протоколом огляду речей 16-17.11.2025;

-протоколом огляду трупа ОСОБА_9 від 17.11.2025, згідно якого у потерпілої виявлені численні колото різані ушкодження;

-висновком експерта №1331 від 17.11.2025;

-протоколом огляду трупа ОСОБА_10 від 17.11.2025, згідно якого у потерпілої виявлені численні колото різані ушкодження;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , який 16.11.2025 близько 19.20 виявив ОСОБА_9 та ОСОБА_10 із тілесними ушкодженнями за вказаною адресою, викликав медичну допомогу;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 16.11.2025;

-протоклом допиту свідка ОСОБА_13 від 16.11.2025;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 16.11.2025, яка повідомила, що ОСОБА_5 останній час намагався зав`язати романтичні стосунки із ОСОБА_10 , але остання відмовлялася, після чого ОСОБА_5 переслідував її біля під`їзду;

-протоколами допитів свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 від 16.11.2025, які були залучені як поняті до проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , які пояснили, що ОСОБА_5 під час цієї слідчої дії розповів про вчинені ним вбивства, вказав на місцезнаходження ножа, інших речових доказів;

-протоклом допиту ОСОБА_16 від 16.11.2025;

-висновком судово-психіатричного експерта №536-2025 від 22.12.2025 року, відповідно до якого ОСОБА_5 на момент вчинення інкримінованого йому діяння виявляв клінічні ознаки змішаного розладу особистості, в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності, або іншому хворобливому стані психіки, які б позбавляли його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними не перебував;

-висновком експерта № СЕ-19/106-25/21341-БД від 15.01.2026, відповідно до якого на руків`ї наданого на дослідження ножа наявні сліди крові, яка збігається з генетичними ознаками ОСОБА_9 ;

-висновок експерта №14-МК від 28.01.2026;

-протоколом допиту потерпілої ОСОБА_17 від 18.11.2025;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_18 від 18.11.2025, який повідомив, що останнім часом до його сестри ОСОБА_19 залицявся їх сусід ОСОБА_20 , який часто приносив їй квіти та проявляв їй знаки уваги;

-іншими зібраними матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Щодо ризиків.

Слідчий вказує, що наразі існують ризики передбачені п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України,

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- підозрюваний може вчиняти спроби впливу на учасників кримінального провадження з метою неможливості використання в суді в якості доказів показання останніх.

- вчинити інше кримінальне правопорушення

Ризик передбачений п.2 ч.1 ст.177 КПК України - знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, який був встановлений при обранні запобіжного заходу вже відпав; .

Слідчий суддя з цим погоджується, при цьому виходить з наступного.

Існування ризику щодо можливості переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, передбаченого п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оцінюється судом в світлі тих обставин, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого в даному кримінальному провадженні кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинення злочину може переховуватись від органу досудового розслідування та, в подальшому, від суду.

Так ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину передбаченого п.1 ч.2 ст.115 КК України - в умисному вбивстві двох осіб, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі.

При цьому, слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, згідно якої, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою , проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, а також, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, в тому числі і потерпілих, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства з боку особи, яка обвинувачується у вчиненні протиправного діяння. Так, ЄСПЛ з прав людини в рішенні викладеному у справі «Ілійков проти Болгарії», зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів» .

Ризики передбачені п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України також існують оскільки підозрюваний може вчиняти спроби впливу на учасників кримінального провадження з метою неможливості використання в суді в якості доказів показання останніх. Так свідки та потерпілі проживають в в одному будинку з підозрюваним, а тому перебуваючи на волі він зможе впливати на них

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України) також існує, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері правопорушень проти життя та здоров`я особи, за обставин викладених у підозрі. Окрім цього ОСОБА_5 вже раніше притягався за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, за скоєння якого має непогашену судимість, що в сукупності свідчить про можливість продовження вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

Отже прокурором та слідчим під час розгляду клопотання доведено слідчому судді, що ризики за п. п. п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України і станом на 06.03.2026 продоважуть існувати та вони не зменшилися.

При цьому слідчим суддею враховано, що підозрюваний, молодий чоловік 22 років, працює, має дохід близько 25 тис.грн в місяці(зі слів) проте не має міцних соціальних зв`язків, він не одружений, утриманців не має, раніше судимий (судимість не погашена), будь-яких захворювань, що унеможливлюють його утримання в умовах СІЗО не встановлено . На думку слідчого судді тих фактів, що він працює та має місце проживання не достатньо в даному конкретному випадку, оскільки вони не здатні утримати підозрюваного від ризиків, що встановлені.

Врраховуючи викладене слідчий суддя вважає, що утримання ОСОБА_5 в умовах ізоляції від суспільства наразі є доцільним (підозра обгрунтована та наявні 3 ризики, які мають високу ступінь ймовірності з урахуванням особи підозрюваного) та відсутні медичні протипоказанння що б унеможливлювали утримання ОСОБА_5 в умовах ізоляції від суспільства, а саме в СІЗО слідчим суддею не встановлено.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 09.01.2026 (справа №296/168/26) продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001612 від 16.11.2025 до 17.03.2026 (включно).

05.03.2026 ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира (справа №296/2596/26) продовжено строк досудового розслідування до п`яти місяців тобто до 17.04.2026.

За таких обставин утримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 можливе лише до 17.04.2026, тобто в межах строку досудового розслідування.

Клопотання підозрюваного ОСОБА_5 , про продовження його утримання в ДУ «Бердичівська виправна колонія №70» слідчий суддя вважає необхідним задовільнити з огляду на те, що батько однієї з загиблої працює в слідчому ізоляторі м. Житомира .

Щодо альтернативного запобіжного заходу.

За приписами ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Так, слідчий суддя, суд згідно п.2 ч.4 ст.183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, який спричинив загибель людини.

За матеріалами кримінального провадження 16.11.2025 загинуло дві людини.

Отже, слідчий суддя вважає за необхідне при постановленні ухвали про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не визначати розмір застави, оскільки підозрюваний підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину - умисному вбивстві двох осіб.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Продовжити застосовувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування тобто до 17 квітня 2026 року ( включно), без визначення розміру застави.

Підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 утримувати в секторі слідчого ізолятора Державної установи «Бердичівська виправна колонія №70».

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення проте може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали оголошено 11.03.2026 о 11-00 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1