У Х В А Л А

іменем України

Справа №377/805/23

Провадження №1-в/377/6/26

17 лютого 2026 року Славутицький міський суд Київської області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за відсутності учасників судового провадження, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Славутичі подання начальника Вишгородського районного сектора філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про вирішення питання про направлення до місця відбування покарання засудженого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Шаумян, Вірменія, громадянина України, розлученого, освіта середня спеціальна, не працюючого, адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

вироком Славутицького міського суду Київської області від 28 лютого 2018 року за частиною 3 статті 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на три роки; вироком Славутицького міського суду Київської області від 27 грудня 2018 року за частиною 2 статті 185 КК України на підставі частини 1 статті 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки три місяці, вироком Славутицького міського суду Київської області від 09 грудня 2025 року частиною 2 статті 190 КК України, та кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України, на підставі частин 1, 2 статті 70 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк два роки,-

У С Т А Н О В И В :

Начальник Вишгородського районного сектора філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області звернулася до суду з поданням про вирішення питання про затримання та направлення засудженого ОСОБА_3 до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Подання обґрунтоване тим, що 19.01.2026 до Вишгородського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в м. Києві та Київській області на виконання надійшов вирок Славутицького міського суду Київської області від 09.12.2025 відносно громадянина ОСОБА_3 , засудженого за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 190, частиною 1 статті 309 КК України, до покарання у виді обмеження волі на строк два роки. 19.01.2026 громадянину ОСОБА_3 направлено виклик до Вишгородського районного сектору на 22.01.2026. 22.01.2026 засуджений за викликом до Вишгородського районного сектору не прибув і про причину неявки не повідомив, на телефонні дзвінки не відповідав. 23.01.2026 в ході телефонної розмови з колишньою дружиною засудженого ОСОБА_4 , остання повідомила що ОСОБА_3 виклик до Вишгородського районного сектору отримав, проте за викликом з`являтись не збирається, оскільки вважає, що його одразу затримають та направлять до місця відбування покарання. 23.01.2026 засудженому направлено другий виклик до Вишгородського районного сектору на 27.01.2026. 27.01.2026 ОСОБА_3 до Вишгородського районного сектору не прибув, на телефонні дзвінки не відповідав. Батько засудженого ОСОБА_5 27.01.2026 надав письмове пояснення та повідомив, що син за викликом до Вишгородського районного сектору не прибув, оскільки захворів, про свою хворобу він повідомив батьку по телефону, а також повідомив, що йде на прийом в міську лікарню до сімейного лікаря для отримання медичної допомоги. Через батька ОСОБА_5 для засудженого було передано інформацію про те, що 02.02.2026 ОСОБА_3 необхідно прибути до Вишгородського районного сектору та направлено третій виклик. 27.01.2026 до КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Славутицької міської ради направлено запит чи звертався ОСОБА_3 за медичною допомогою та чи перебував на амбулаторному лікуванні. 02.02.2026 до Вишгородського районного сектору з КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Славутицької міської ради надійшла інформація, що громадянин ОСОБА_3 не має активної декларації та в січні 2026 року за медичною допомогою не звертався. 02.02.2026 засуджений ОСОБА_3 до Вишгородського районного сектору не прибув і про причину неявки не повідомив, на телефоні дзвінки не відповідав. 03.02.2026 ОСОБА_3 відповів на телефонний дзвінок, але коли зрозумів, що йому телефонують працівники Вишгородського районного сектору одразу завершив розмову і в подальшому на телефоні дзвінки не відповідав. 03.02.2026 мати засудженого ОСОБА_6 надала письмове пояснення та повідомила, що сину відомо про те, що його викликають до Вишгородського районного сектору, але чому він не з`являється за викликами, вона не знає. 03.02.2026 під час відвідування засудженого ОСОБА_3 за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , двері квартири ніхто не відчинив, але було чути, що в квартирі хтось перебуває. Такими своїми діями засуджений ОСОБА_3 ухиляється від отримання припису для виїзду до місця відбування покарання.

Судове засідання з розгляду подання призначено на 17 лютого 2026 року.

У призначене судове засідання начальник Вишгородського районного сектора філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, прокурор Славутицького відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області, засуджений ОСОБА_3 не з`явилися, про дату, час та місце розгляду подання повідомлені належним чином. Начальник Вишгородського районного сектора філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, прокурор Славутицького відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області до суду подали заяви, в яких просили подання розглядати без їх участі, подання підтримали та просили задовольнити.

Згідно з частиною 5 статті 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Відповідно до частини 4 статті 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд дійшов висновку, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 57 КВК України особи, засуджені до обмеження волі, прямують за рахунок держави до місця відбування покарання самостійно. Уповноважений орган з питань пробації згідно з вироком суду вручає засудженому припис про виїзд до місця відбування покарання. Не пізніше трьох діб з дня одержання припису засуджений зобов`язаний виїхати до місця відбування покарання і прибути туди відповідно до вказаного в приписі строку. Уповноважений орган з питань пробації надсилає засудженому виклик, за яким він зобов`язаний з`явитися для вручення припису та ознайомлення з порядком і умовами відбування покарання.

Частиною 2 статті 57 КВК України визначено, що з урахуванням особи та інших обставин кримінального провадження суд може направити засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі. У цьому випадку засуджений звільняється з-під варти при прибутті до місця відбування покарання.

Відповідно до частини 4 статті 57 КВК України у разі невиїзду засудженого до місця відбування покарання без поважних причин або ухилення засудженого від отримання припису суд за поданням уповноваженого органу з питань пробації направляє засудженого до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі. Поважними причинами невиїзду засудженого після отримання припису до місця відбування покарання в призначений строк є хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і документально підтверджені. Належним підтвердженням отримання засудженим припису є його підпис про отримання припису. Ухиленням засудженого від отримання припису є його умисні дії, що унеможливлюють вручення припису персоналом уповноваженого органу з питань пробації та підтверджуються документально.

В частині 5 статті 57 КВК України визначено, що у разі неприбуття засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання та в разі, якщо його місцезнаходження невідоме, уповноважений орган з питань пробації надсилає органам Національної поліції подання про оголошення його в розшук та подання до суду для вирішення питання направлення засудженого до місця відбування покарання в порядку, установленому для засуджених до позбавлення волі. Після затримання засуджений направляється до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Згідно із частиною першою статті 58 КВК України строк покарання обчислюється з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.

За змістом частини другої вказаної статті, у строк покарання за правилами, передбаченими у статті 72 Кримінального кодексу України, зараховується час попереднього ув`язнення під вартою, а також час слідування під вартою до виправного центру.

Відповідно до пунктів 1, 2, 7, 8 глави 2 розділу ХІІ Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 29 січня 2019 року № 272/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31 січня 2019 року за № 120/33091, засуджений до обмеження волі зобов`язаний прибути до виправного центру не пізніше строку, встановленого в приписі, та мати при собі документ, який посвідчує його особу. Засуджені до обмеження волі прямують самостійно до виправного центру за рахунок держави. У разі неприбуття засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання уповноважений орган з питань пробації вживає заходів щодо встановлення причин невиїзду такої особи до виправного центру та у разі встановлення поважної причини невиїзду повторно видає припис на виїзд. У разі невиїзду засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання без поважних причин або ухилення від одержання припису уповноважений орган з питань пробації надсилає подання про направлення до місця відбування покарання за формою, наведеною в додатку 54 до цього Порядку, до суду для вирішення питання направлення засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі. Поважними причинами невиїзду засудженого після отримання припису до місця відбування покарання в призначений строк є хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом (документально підтверджені). Належним підтвердженням отримання засудженим припису є його підпис про отримання припису. Ухиленням засудженого від отримання припису є його умисні дії, що унеможливлюють вручення уповноваженим органом з питань пробації та підтверджуються документально.

За змістом частин 1, 4 статті 87 КВК України, особи, засуджені до позбавлення волі, направляються для відбування покарання не раніше спливу триденного та не пізніше десятиденного строку з дня набрання вироком законної сили або з дня надходження із суду розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили. Протягом зазначеного строку засуджений має право на одне короткострокове побачення з близькими родичами та на невідкладні побачення з особами, визначеними абзацом першим частини другої статті 8 цього Кодексу, за їхньою ініціативою та/або ініціативою засудженого без обмеження в часі та кількості в робочі, вихідні, святкові, неробочі дні в будь-який час з 8 години до 20 години. Порядок направлення засуджених до виправних і виховних колоній встановлюється нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІІ Порядку визначення засудженим виду установи виконання покарань, направлення для відбування покарання засуджених до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту, обмеження волі та їх переведення, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 27.02.2017 № 680/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 28.02.2017 № 265/30133, направлення для відбування покарання осіб, засуджених до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, обмеження волі, до установ виконання покарань (секторів) здійснюється на підставі запиту на наряд щодо направлення осіб, засуджених до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, обмеження волі (додаток 1), на підставі якого видається наряд про направлення особи, засудженої до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, обмеження волі, із слідчого ізолятора до установи виконання покарань (дільниці виправного центру, сектору).

Судом встановлено з матеріалів кримінального провадження, що вироком Славутицького міського суду Київської області від 09 грудня 2025 року, який набрав законної сили 09 січня 2026 року, ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 190 КК України, та кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України, і призначено покарання: за частиною 2 статті 190 КК України у виді обмеження волі на строк два роки; за частиною 1 статті 309 КК України виді обмеження волі на строк один рік. На підставі частин 1, 2 статті 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено остаточне покарання ОСОБА_3 за сукупністю кримінальних правопорушень у виді обмеження волі на строк два роки.

З матеріалів особової справи видно, що 19 січня 2026 року до Вишгородського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області на виконання надійшов вирок Славутицького міського суду Київської області від 09 грудня 2025 року відносно ОСОБА_3 , засдуженого за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 190, частиною 1 статті 309 КК України. 19.01.2026 ОСОБА_3 було направлено виклик до Вишгородського районного сектору на 22.01.2026. 22.01.2026 засуджений за викликом до Вишгородського районного сектору не прибув і про причину неявки не повідомив, на телефонні дзвінки не відповідав. 23.01.2026 в ході телефонної розмови з колишньою дружиною засудженого ОСОБА_4 , остання повідомила що ОСОБА_3 виклик до Вишгородського районного сектору отримав, проте за викликом з`являтись не збирається, оскільки вважає, що його одразу затримають та направлять до місця відбування покарання. 23.01.2026 засудженому направлено другий виклик до Вишгородського районного сектору на 27.01.2026. 27.01.2026 ОСОБА_3 до Вишгородського районного сектору не прибув, на телефонні дзвінки не відповідав. Згідно письмових пояснень батька засудженого ОСОБА_5 від 27.01.2026, його син ОСОБА_3 за викликом до Вишгородського районного сектору не прибув, оскільки захворів, про свою хворобу він повідомив батьку по телефону, а також повідомив, що йде на прийом в міську лікарню до сімейного лікаря для отримання медичної допомоги. Через батька ОСОБА_5 для засудженого було передано інформацію про те, що 02.02.2026 ОСОБА_3 необхідно прибути до Вишгородського районного сектору та направлено третій виклик. 27.01.2026 до КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Славутицької міської ради направлено запит чи звертався ОСОБА_3 за медичною допомогою та чи перебував на амбулаторному лікуванні. 02.02.2026 до Вишгородського районного сектору з КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Славутицької міської ради надійшла інформація, що громадянин ОСОБА_3 не має активної декларації та в січні 2026 року за медичною допомогою не звертався. 02.02.2026 засуджений ОСОБА_3 до Вишгородського районного сектору не прибув і про причину неявки не повідомив, на телефоні дзвінки не відповідав. 03.02.2026 ОСОБА_3 відповів на телефонний дзвінок, проте коли зрозумів, що йому телефонують працівники Вишгородського районного сектору одразу завершив розмову і в подальшому на телефоні дзвінки не відповідав. Відповідно до письмових пояснень матері засудженого ОСОБА_6 від 03.02.2026, її сину ОСОБА_3 відомо про те, що його викликають до Вишгородського районного сектору, але чому він не з`являється за викликами, вона не знає. 03.02.2026 під час відвідування засудженого ОСОБА_3 за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , двері квартири ніхто не відчинив, але було чути, що в квартирі хтось перебуває.

Зазначені обставини свідчать про те, що засуджений ОСОБА_3 ухиляється від отримання припису на виїзд до місця відбування покарання.

Враховуючи, що засуджений ОСОБА_3 умисно ухиляється від отримання припису на виїзд до місця відбування покарання у виді обмеження волі на строк два роки, призначеного вироком Славутицького міського суду Київської області від 09 грудня 2025 року, суд вважає за необхідне подання начальника Вишгородського районного сектора філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області задовольнити та надати дозвіл на затримання і направлення засудженого ОСОБА_3 до місця відбування покарання у порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі, оскільки жодних поважних причин неприбуття до Вишгородського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області для отримання припису на виїзд до місця відбування покарання ОСОБА_3 органу пробації, як і суду, наведено не було та не надано документів на їх підтвердження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 57, 87 КВК України, статтею 539 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Подання начальника Вишгородського районного сектора філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області - задовольнити.

Затримати засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та направити до місця відбування покарання у виді обмеження волі на строк два роки, призначеного вироком Славутицького міського суду Київської області від 09 грудня 2025 року, у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі. Після прибуття засудженого до виправного центру звільнити його з-під варти.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 відповідно рахувати з дня його прибуття та постановки на облік у виправний центр за місцем відбування покарання.

У строк покарання за правилами, передбаченими у статті 72 Кримінального кодексу України, зарахувати час перебування під вартою, а також час слідування під вартою до виправного центру з розрахунку 1 день перебування під вартою за 2 дні обмеження волі.

Виконання ухвали суду в частині затримання засудженого ОСОБА_3 покласти на Відділення поліції № 2 Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1