Справа № 947/6493/26
Провадження № 1-кс/947/2064/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2026 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000139 від 30.01.2026 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кармалюківка Балтського району Одеської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу статті 89 КК України, відносно якого на даний час проводиться досудове розслідування за ч. ч. 1, 2 ст. 307, 309 КК України,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що наказом Начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області, № 1357 о/с від 30.10.2025 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначено на посаду старшого слідчого слідчого відділу Подільського районного управління ГУНП в Одеській області.

Згідно функціональних обов`язків, затверджених 10.01.2026 року начальником Подільського РУП ГУНП в Одеській області, процесуальна діяльність старшого слідчого СВ Подільського РУП ГУНП визначається Конституцією України, Кримінальним процесуальним кодексом України, іншими законами та нормативно-правовими актами України, які регулюють діяльність органів досудового слідства.

При виконанні своїх службових обов`язків старший слідчий зобов`язаний:

-під час досудового розслідування дотримуватися вимог Конституції та законів України під час розслідування кримінальних проваджень, перевірки заяв і повідомлень про злочини;

-забезпечувати повне, усебічне та неупереджене розслідування кримінальних правопорушень у межах установлених КПК України строків.

Відповідно до пункту 2 примітки до ст. 368 КК України службовими особами, які займаютьв ідповідальне становище, у статтях 368, 368-5, 369 та 382 цього Кодексу є особи, зазначені у пункті 1 примітки до статті 364 цього Кодексу, посади яких згідноі з статтею 6 Закону України "Про державну службу" належать до категорії "Б", судді, прокурори, слідчі і дізнавачі, а також інші, крім зазначених у пункті 3 примітки до цієї статті, керівники і заступники керівників органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх структурних підрозділів та одиниць.

Таким чином, ОСОБА_7 , обіймаючи посаду старшого слідчого СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області відповідно до пункту 2 примітки до ст. 368 КК України є службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Відповідно до ст. 38 КПК України досудове розслідування здійснюють слідчі органу досудового розслідування одноособово або слідчою групою.

Положеннями ст. 40 КПК України, слідчий уповноважений : починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом ; проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом; звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Так, 26.12.2025 року СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області розпочато досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000928 за фактами незаконного виробництва, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання чи збуту наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів за ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України.

26.12.2025 року постановою першого заступника начальника УП начальника СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000928 від 26.12.2025 року за ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України доручено групі слідчих до складу якої включено старшого слідчого слідчого відділу Подільського районного управління ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 .

У ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні 26.12.2025 року повідомлено про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України та ухвалою слідчого судді Подільського міськрайонного суду Одеської області від 15.01.2026 року до нього застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 26.02.2026 року, за місцем його мешкання за адресою: АДРЕСА_1 .

Підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи під дією запобіжного заходу, а саме цілодобового домашнього арешту, 28.01.2026 року о 12:40 год. був зупинений працівниками поліції у с. Любомирка та викритий у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме із попередньо придбаною ним психотропною речовиною, яку він зберігав при собі без мети збуту.

За вказаним фактом 28.01.2026 року сектором дізнання Подільського РУП ГУНП в Одеській області розпочато кримінальне провадження № 0000030 за ч. 1 ст. 309 КК України.

Після цього, ОСОБА_4 розуміючи, що наслідком порушення ним умов застосованого до нього запобіжного заходу може стати застосування більш суворого запобіжного заходу, вирішив запропонувати та надати неправомірну вигоду слідчому за невчинення дій, спрямованих на порушення питання про зміну запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою.

З метою реалізації задуманого, 28.01.2026 року ОСОБА_4 , діючи умисно, розуміючи наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, прийшов до службового кабінету № 16, розташованого у приміщенні Подільського РВ ГУНП в Одеській області за адресою: Одеська область, м. Подільськ, вул. Соборна 74, у якому працює старший слідчий СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , та запропонував слідчій ОСОБА_7 грошову винагороду у вигляді 1000 доларів США за не ініціювання питання про зміну застосованого до ОСОБА_4 запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000928 від 26.12.2025 року, в якому ОСОБА_7 визначена старшим слідчим групи слідчих.

Слідча розуміючи, що в діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, вирішила звернутись до правоохоронних органів з метою фіксації вищевказаного факту.

Так, 30.01.2026 року ОСОБА_7 була залучена до конфіденційного співробітництва та надала добровільну згоду на проведення щодо неї негласних слідчих розшукових дій.

Після цього, 04.02.2026 року ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого прямого умислу, повторно прийшов до слідчої ОСОБА_7 , до службового кабінету № 16, розташованого за вищевказаною адресою, та запропонував слідчій грошові кошти у сумі 1000 доларів США, 300 доларів США з яких він зможе передати через 2-3 дні, а у подальшому пообіцяв передати іншу частину неправомірної вигоди у сумі 700 доларів США. Слідча ОСОБА_7 , діючи під контролем за вчиненням злочину, повідомила ОСОБА_4 що їй необхідно поспілкуватись з керівництвом та в подальшому вона йогоповідомить про прийняте рішення.

В подальшому, 10.02.2026 року ОСОБА_4 , не дочекавшись відповіді від ОСОБА_7 , щодо його пропозиції прибув о 12:35 до службового кабінету № 16, розташованого за вищевказаною адресою та розпочав діалог зі слідчою ОСОБА_7 .

В ході діалогу ОСОБА_4 , повідомив ОСОБА_7 про те, що прийшов до неї з метою вирішення питання стосовно не вчинення нею дій в рамках кримінального провадження в якому вона відповідно до постанови керівника підрозділу є старшим слідчим, а саме не подання до суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

В подальшому в проміжку часу з 12:42 до 12:48 ОСОБА_4 , не одноразово демонстрував грошові кошти, перераховував їх в присутності ОСОБА_7 озвучивши в присутності останньої, що приніс з собою 15000 гривень.

О 12:48 ОСОБА_4 поклав грошові кошти на стіл старшого слідчого СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 .

Надалі, працівниками поліції о 12:52 було затримано ОСОБА_4 , в порядку ст. 208 КПК України, працівниками поліції.

За викладених обставин, 11.02.2026 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України за кваліфікуючими ознаками: пропозиція та надання службовій особі, яка займає відповідальне становище неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того хто надає таку вигоду дій з використанням наданого їй службового становища.

Вважаючи, що в рамках даного кримінального провадження ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, в цілях запобігання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які стороною обвинувачення зазначається в рамках даного клопотання, слідчий за погодженням з прокурором звертається до слідчого судді з клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 180 (ста вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 599 040 (п`ятсот дев`яносто дев`ять тисяч сорок) гривень.

У судовому засіданні -

Прокурор оголосив подане клопотання, його вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Захисник підозрюваного не заперечував наявність ризиків в рамках кримінального провадження, проте просив визначити його підзахиснму заставу у вигляді 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підозрюваний зазначив, що з пред`явленою йому підозрою погоджується та просив визначити йому мінімальний розмір застави.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання та додані в його обґрунтування матеріали, а також матеріали надані стороною захисту, приходить до наступного переконання.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України, повиннен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 11.02.2026 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України за кваліфікуючими ознаками: пропозиція та надання службовій особі, яка займає відповідальне становище неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того хто надає таку вигоду дій з використанням наданого їй службового становища.

Згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумності підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування. Термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України підтверджується, зокрема: протоколами допиту свідка ОСОБА_7 , протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 ., протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 , протоколом огляду місця події, іншими зібраними доказами в ході досудового розслідування.

На підставі зазначеного, слідчий суддя вважає, що надані стороною обвинувачення матеріали, які долучені до клопотання, на даній стадії досудового розслідування доводять обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Вирішуючи питання наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які в своєму клопотанні зазначає сторона обвинувачення, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий суддя має право зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Стосовно загрози втечі особи, практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати його до втечі. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Також, СПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у його вчиненні, а також враховуючи те, що підозрюваний міцних соціальних зв`язків не має, слідчий суддя вважає доведеним прокурором існування ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Також, підозрюваний ОСОБА_4 може впливати на свідка ОСОБА_7 на показання якої сторона обвинувачення посилається в обґрунтування пред`явленої йому підозри та яка в подальшому буде допитуватися безпосередньо судом, у випадку направлення обвинувального акту до суду, а тому слідчий суддя приходить до переконання про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику можливого незаконного впливу підозрюванимна свідка, схиляючи її до надання неправдивих показань з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення також доведено ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки відносно підозрюваного наразі проводиться досудове розслідування в рамках інших кримінальних проваджень, що свідчить про його асоціальну поведінку та криміногенний спосіб життя.

Проте, на думку слідчого судді, стороною обвинувачення не доведено існування в рамках кримінального провадження ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки стороною обвинувачення не зазначено об`єктивних даних, які б вказували на те, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню.

У справі «Третьяков проти України» від 29.09.2011 року ЄСПЛ констатував «порушення ст. 5 КЗПЛ, зокрема, з огляду на те, що судом не було розглянуто можливість застосування до заявника будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою», у зв`язку із чим слідчий суддя вважає за необхідне розглянути можливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Встановлені під час судового засідання ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчать про те, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією, може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування і русі кримінального провадження. Слідчий суддя враховує суспільний інтерес у швидкому, повному і об`єктивному досудовому розслідуванні цього кримінального провадження, яке можливе за умов нівелювання ризиків кримінального провадження.

Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_4 у судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, особистого зобов`язання та особистої поруки, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, зокрема, ризику можливого переховування підозрюваного, забезпечити належну процесуальну поведінку останнього можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для підозрюваного ОСОБА_4 не буде безальтернативним, оскільки передбачатиме можливість внесення останнім відповідного розміру застави.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Як вбачається з наявних у слідчого судді матеріалів, які долучені стороною обвинувачення в обґрунтування поданого клопотання, ОСОБА_4 інкримінується можливе вчинення в умовах воєнного стану тяжкого злочину, пов`язаного із корупцією.

Так, згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, між тим згідно зазначеної статті у виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину та покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вказані розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен враховувати положення ст. ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину. При цьому судді слід мати на увазі, що, виходячи з практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя при визначені розміру застави враховує те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину пов`язаного із наданням слідчому поліції неправомірної вигоди, що є виключним випадком, зважаючи на суспільно-політичну ситуацію та військовий стан в державі.

Слідчим суддею було встановлено, що дійсно обставини імовірного вчинення злочину у своїй сукупності обумовлюють необхідність виходу слідчого судді за межі застави, передбаченої п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, з огляду на характер інкримінованого ОСОБА_4 злочину.

З урахуванням майнового стану підозрюваного ОСОБА_4 , обґрунтованості пред`явленої йому підозри та його характеристики, прийшов до висновку, що відносно підозрюваного слід визначити заставу у розмірі 180 (ста вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 599 040 (п`ятсот дев`яносто дев`ять тисяч сорок) гривень, яка в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного у випадку її внесення, під загрозою звернення застави в дохід держави, у випадку порушення покладених на нього процесуальних обов`язків.

Таким чином, слідчий суддя прийшов до переконання про необхідність задоволення поданого стороною обвинувачення клопотання.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193, 194-196, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 10.04.2026 року, в межах строку досудового розслідування.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 180 (ста вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 599 040 (п`ятсот дев`яносто дев`ять тисяч сорок) гривень.

Роз`яснити підозрюваному, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного строком до 10.04.2026 року, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого або прокурора;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідком ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1