справа №176/602/26
провадження №1-кп/176/284/26
В И Р О К

Іменем України

09 березня 2026 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Жовті Води кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Мар`янівка П`ятихатського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, неповнолітніх (малолітніх) дітей на утриманні не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 січня 2026 року за №0000046,-

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно ч. 1 ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Згідно з постановою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області у справі №176/601/25 від 26.02.2025, яка набрала законної сили 11.03.2025, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Вказана постанова суду ОСОБА_3 була оголошена та вручена, про що останній надав відповідну розписку.

Достовірно знаючи про позбавлення права керування транспортними засобами згідно з постановою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 26.02.2025 та будучи належним чином повідомленим про це, в ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_3 , всупереч вищевказаній постанові суду, продовжив керувати транспортними засобами, унаслідок чого, не виконав постанову суду.

Так, ОСОБА_3 , відповідно до постанови Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області у справі №176/753/25 від 14 квітня 2025 року, яка набрала законної сили 25 квітня 2025 року, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.

Вказана постанова суду ОСОБА_3 була оголошена та вручена, про що останній надав відповідну розписку.

Крім цього, згідно з постановою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області у справі №176/3250/25 від 23.09.2025, яка набрала законної сили 06.10.2025, ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Вказана постанова суду ОСОБА_3 була оголошена та вручена, про що останній надав відповідну розписку.

В подальшому, продовжуючи умисно не виконувати вищевказані постанови Жовтоводського міського суду, яким ОСОБА_3 позбавлений права керування транспортними засобами, 02.10.2025 року ОСОБА_3 , будучи позбавленим права керувати транспортним засобом, умисно, з метою невиконання постанов суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість їх виконати, достовірно знаючи про те, що в нього відсутнє водійське посвідчення та про наявність вищезазначених постанов суду, будучи ознайомленим з ними, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, умисно не виконав постанови суду, що набрали законної сили, діючи із прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванні місці, сів за кермо транспортного засобу "ВАЗ 2103", державний номерний знак " НОМЕР_1 ".

Так, ОСОБА_3 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, використовуючи вказаний транспортний засіб в особистих цілях, здійснював керування останнім. А саме, 02.10.2025 о 09 год. 50 хв. (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) неподалік будинку № 7, що по вул. Богдана Хмельницького у м. Жовті Води Кам`янського району Дніпропетровської області, ОСОБА_3 здійснював керування транспортним засобом "ВАЗ 2103", державний номерний знак " НОМЕР_1 ", будучи особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами відповідно до постанови суду, при цьому керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння (почервоніння очей, зіниці очей не реагують на світло).

Таким чином, ОСОБА_3 порушив п. 2.5. ПДР України, за що відносно останнього складено протоколи про адміністративне правопорушення ч. 2 ст. 130 КУпАП та за ч. 5 ст. 126 КУпАП. Тим самим, ОСОБА_3 , діючи умисно, черговий раз не виконав постанови суду, що набрали законної сили.

В подальшому постановою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2025 року по справі №176/3961/25, яка набрала законної сили 02 грудня 2025, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч.2 ст. 130 КУпАП і, з урахуванням ст. 36 КУпАП, накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Отже, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про наявність постанов Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області, якими його позбавлено права керування транспортними засобами, систематично вчиняв умисні дії, спрямовані на їх невиконання, в період часу з січня 2025 року по жовтень 2025 року.

12 лютого 2026 року між прокурором Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 , в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , укладена угода про визнання винуватості.

Відповідно зазначеної угоди, обвинувачений повністю та беззастережно визнав свою винуватість в інкримінованому кримінальному правопорушенні. При цьому сторони погодили призначення останньому покарання за ч. 1 ст. 382 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

Також, на підставі ст. 75 КК України, сторонами узгоджено звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням один рік і покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, що є нетяжким злочином.

Прокурор в судовому засіданні зазначила, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, у зв`язку із чим просить дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру та вид покарання. Зауважила на розумінні обмежень при оскарженні відповідного вироку.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні просив укладену з прокурором угоду про визнання винуватості затвердити, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, в обсязі обвинувачення. Також дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, вказавши що може його відбути. Зазначив, що наслідки укладення та затвердження угоди йому роз`яснені та зрозумілі. Окрім цього, зрозумілі наслідки не виконання угоди про визнання винуватості. Неодноразово наголошував на тому, що як визнав свою вину, так і підписав угоду, а наразі наполягає на її затверджені добровільно. Насильства, примусу чи погроз до нього ніхто не застосовував, як і не надавав обіцянок не передбачених угодою. Укладання угоди відбувалось в присутності захисника

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 , також просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити підзахисному узгоджене покарання. При цьому зазначив, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, без будь якого примусу чи то обіцянок та за його особистої присутності. Також вказав, що стороні захисту зрозумілі наслідки затвердження даної угоди, обмеження оскарження.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно до частини 7 статті 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:

1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;

2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;

3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним;

5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Судом встановлено, що умови угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

Обвинувачений, захисник погоджуються на призначення узгодженого виду та міри покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Враховуючи особу ОСОБА_3 , який судимості не має, на диспансерному обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин обтяжуючих покарання, суд вважає, що покарання узгоджене сторонами угоди визначено відповідно до положень ст.ст. 50, 65-67 КК України.

За таких обставин, підстав для відмови у затвердженні досягнутої угоди судом не встановлено.

Виходячи із викладеного, суд, виконавши вимоги передбачені ст. 474 КПК України, дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості.

Визначеній в угоді вид покарання, за глибоким переконанням суду, є необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого та відповідатиме цілям покарання.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався.

Судові витрати відсутні.

Цивільні позови у кримінальному проваджені не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 314, 371, 373, 374, 468, 469, 472-475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 12 лютого 2026 року у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 січня 2026 року за №0000046, укладену між прокурором Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 , в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України, на ОСОБА_3 покласти обов`язки:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

DVD-R диск з відеозаписом, залишити зберігається при матеріалах кримінального провадження.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; а також прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексуугода не може бути укладена, - протягом 30 днів з дня проголошення вироку суду до Дніпровського апеляційного суду.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області ОСОБА_8