Справа №567/280/26
Провадження №1-кп/567/77/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2026 м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0009594 від 30.10.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Болотківці Острозького району Рівненської області, громадянина України, неодруженого, зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , військовослужбовця за призовом під час мобілізації на особливий період Збройних Сил України, гранатометника 2-го механізованого відділення 3-го механізованого взводу 8-ої механізованої роти 3-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдата, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, -

встановив:

В провадженні Острозького районного суду Рівненської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України.

Згідно обвинувального акту від 13.02.2026 року ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період Збройних Сил України, проходячи військову службу на посаді гранатометника 2-го механізованого відділення 3-го механізованого взводу 8-ої механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст.ст.17, 65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ст.ст.11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ч.1 ст.1, ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, із метою ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, 15 вересня 2024 року близько 08 год. 00 хв., перебуваючи за місцем свого проживання у селі Болотківці Рівненського району Рівненської області, без поважних причин, не з`явився на службу до розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокувалася за адресою: АДРЕСА_2 , а натомість залишився за місцем свого проживання у селі Болотківці Рівненського району Рівненської області, де почав проводити службовий час на власний розсуд, не пов`язаний із проходженням військової служби, припинивши тим самим виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності України, чим вчинив дезертирство, тобто нез`явлення на службу з відпустки, з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.4 ст.408 Кримінального кодексу України.

Ухвалою слідчого судді Острозького районного суду Рівненської області від 28.01.2026 року відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням в Державній установі "Рівненський слідчий ізолятор", без визначення застави.

Ухвалою суду від 18.02.2026 року у справі призначено підготовче судове засідання.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні подав клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ч.5 ст.401 КК України. Обґрунтовуючи клопотання вказав, що солдат ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні дезертирства, тобто нез`явленні на службу з відпустки, з метою ухилення від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану. Вказав, що ОСОБА_4 добровільно заявив про намір повернутися на військову службу та наявна письмова згода командира військової частини НОМЕР_3 , який не заперечує щодо призначення обвинуваченого ОСОБА_4 на вакантну посаду для продовження проходження військової служби.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.4 ст.408 КК України підтримав, зазначив, що бажає повернутися на військову службу та розуміє, що таке звільнення його від кримінальної відповідальності є звільненням з нереабілітуючих підстав. За вказаних обставин просить звільнити його від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження - закрити.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні підтримав клопотання прокурора та зазначив, що ОСОБА_4 є військовослужбовцем, раніше за ст.ст.407, 408 КК України не судимий, добровільно заявив про намір повернутися на військову службу та бажає і надалі виконувати свій конституційний обов`язок із захисту незалежності та територіальної цілісності України у складі Збройних Сил України. При цьому наявна письмова згода командира військової частини НОМЕР_3 на продовження проходження ОСОБА_4 військової служби у вказаній частині. За вказаних обставин просить звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ч.5 ст.401 КК України.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження та перевіривши мотиви клопотання, суд вважає його обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Виходячи з положень п.1 ч.2 ст.284, ч.3 ст.285, ч.4 ст.286, ч.3 ст.288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, в тому числі з підстави, передбаченої ч.5 ст.401 КК України, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й, у випадку встановлення всіх передбачених наведеною нормою закону підстав та наявності згоди з боку обвинуваченого, закрити кримінальне провадження, звільнивши останнього від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч.2 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п.п.5-8 ч.1 або ч.2 ст.284 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч.2 ст.284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст.44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно зі ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

24.02.2022 року Президентом України було видано Указ № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", який було затверджено Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 року "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", відповідно до якого в Україні введено воєнний стан. Також Президентом України було видано Указ № 69/2022 "Про загальну мобілізацію", яким постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався та діє на даний час.

Відповідно до положень Закону України "Про оборону України" особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, а саме у дезертирстві, тобто нез`явленні на службу з відпустки, з метою ухилення від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

Законом України № 3902-IX від 20 серпня 2024 року статтю 401 КК України доповнено частиною п`ятою. Згідно ч.5 ст.401 КК України особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Таким чином, законодавець вніс вказані зміни до закону про кримінальну відповідальність з метою надання можливості військовослужбовцям Збройних Сил України, за наявності певних умов, продовжити захист суверенітету і територіальної цілісності України від збройної агресії російської федерації.

Частиною 2 ст.286 КПК України унормовано, що в разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.5 ст.401 КК України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

З аналізу вказаних норм вбачається, що необхідною сукупністю умов для застосування даної правової норми є: вчинення особою вперше злочину, передбаченого ст.ст.407, 408 КК України; особа добровільно звернулась із клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності для продовження проходження військової служби; командир чи начальник відповідної військової частини письмово погодив це.

З клопотання ОСОБА_4 від 13.02.2026 року, складеного ним у статусі підозрюваного та адресованого прокурору Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , вбачається, що ОСОБА_4 після вручення йому повідомлення про підозру, посилаючись на ч.5 ст.401 КК України, вказав про своє бажання (намір) продовжити військову службу у будь-якій іншій військовій частині Збройних Сил України, водночас просив звільнити його від кримінальної відповідальності за ч.4 ст.408 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні пояснив та запевнив, що намір продовжити військову службу є його особистим волевиявленням та не є наслідком тиску, погроз чи будь-якого примусу щодо нього та зазначив, що складення вищевказаного клопотання було здійснено ним добровільно.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше за ст.ст.407, 408 КК України не судимий, в категоричній формі висловив своє бажання щодо подальшого проходження військової служби, зазначивши, що бажає проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_3 . У свою чергу, командир військової частини НОМЕР_3 надав згоду на продовження проходження ОСОБА_4 військової служби у складі вказаної військової частини.

З письмової згоди від 03.03.2026 р., яка надійшла від командира військової частини НОМЕР_3 , вбачається, що командування військової частини НОМЕР_3 надає згоду на продовження проходження військової служби в Збройних Силах України ОСОБА_4 . Обґрунтованих підстав ставити під сумнів достовірність даної згоди не має.

Таким чином, наявні всі визначені законом підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому ч.5 ст.401 КК України.

Окрім цього, обвинувачений підтвердив зрозумілість роз`ясненої йому судом вказаної підстави для звільнення від кримінальної відповідальності в порядку ч.5 ст.401 КК України, її правових наслідків (нереабілітуючого характеру).

Згідно зі ст.65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Згідно із абз.12 ч.2 ст.24 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" №2232-ХІІ від 25.03.1992 р. (в редакції, чинній на час розгляду клопотання прокурора) військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби. З дня прибуття до військових частини (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

Враховуючи, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, добровільно виявив бажання повернутися для подальшого проходження військової служби, наявна письмова згода командира військової частини НОМЕР_3 щодо можливості подальшого проходження ОСОБА_4 військової служби, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 на підставі ч.5 ст.401 КК України підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ч.4 ст.408 КК України, а кримінальне провадження відносно нього - закриттю.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє підстави та наслідки закриття кримінального провадження відповідно до ч.5 ст.401 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовної можливості судового розгляду провадження з його вирішенням по суті.

З приводу застосування запобіжного заходу суд зазначає наступне.

Ухвалою слідчого судді Острозького районного суду Рівненської області від 28.01.2026 року відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів з утриманням в Державній установі "Рівненський слідчий ізолятор", без визначення застави.

Відповідно до ст.203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження або винесення ухвали про скасування запобіжного заходу в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Тому, зважаючи на закриття кримінального провадження з вищевказаних підстав, суд вважає за необхідне скасувати застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.44, ч.5 ст.401 КК України, ст.ст. 284-286, 288, 372 КПК України, -

постановив:

Клопотання прокурора Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, на підставі ч.5 ст.401 КК України, для продовження проходження військової служби ОСОБА_4 .

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0009594 від 30.10.2024 року відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України - закрити.

Зобов`язати ОСОБА_4 в строк не пізніше 72 годин після набрання ухвалою суду законної сили прибути до військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_3 ) для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_3 після набрання ухвалою суду законної сили поновити ОСОБА_4 на військовій службі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 скасувати.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи "Рівненський слідчий ізолятор", для відома.

Ухвала суду може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Острозький районний суд Рівненської області.

Повний текст ухвали суду оголошено 04.03.2026 року о 08 год. 30 хв.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1