Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/4053/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2026 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на повідомлення про підозру в рамках кримінального провадження № 0000275 від 07.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України,

У С Т А Н О В И В :

У березні 2026 року адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 звернулася до Подільського районного суду м. Києва із скаргою на повідомлення про підозру в рамках кримінального провадження № 0000275 від 07.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

В обґрунтування скарги захисник зазначає, що 17.12.2025 слідчим СВ Подільського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_6 було повідомлено про підозру ОСОБА_3 у вчиненні службової недбалості, що спричинила тяжкі наслідки.

Після цього, 04.02.2026, постановою прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , із матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000275 від 07.09.2023, виділено матеріали за фактом вчинення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, в окреме кримінальне провадження за № 0000159.

Захисник зазначає, що зазначене повідомлення про підозру є незаконним, необґрунтованим, таким, що не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а також не ґрунтується на належних, допустимих та достатніх доказах.

З матеріалів кримінального провадження та тексту повідомлення про підозру вбачається, що ОСОБА_3 у період з 25.04.2016 по 25.04.2017 обіймав посаду директора Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Захисник зазначає, що у тексті підозри міститься абстрактне формулювання, формулювання мають оціночний, декларативний характер та не містять опису конкретних дій або бездіяльності.

У повідомленні про підозру не зазначено: які саме документи не були проаналізовані, які службові інструкції були порушені, коли і за яких умов це відбулося, які конкретні обов`язки не виконані, яким чином саме дії ОСОБА_3 призвели до шкоди.

Слідством не наведено жодного фактичного доказу того, що саме дії або бездіяльність ОСОБА_3 стали безпосередньою причиною: неналежного зберігання обладнання, виникнення корозії, фізичного пошкодження, втрати експлуатаційних властивостей.

В матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_3 усвідомлював можливість настання шкоди, передбачав негативні наслідки, легковажно розраховував на їх відвернення або байдуже ставився до виконання своїх обов`язків.

Ураховуючи викладене, сторона захисту вважає, що повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України є незаконним та ґрунтується лише на припущеннях органу досудового розслідування, без достатніх доказів на підтвердження обставин інкримінованого діяння, відтак підозру необґрунтованою, у повідомленні про підозру відсутні фактичні обставини події, підтвердженні доказами, які б вказували на наявність складу та події злочину.

У судовому засіданні ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_4 підтримали скаргу із наведених у ній підстав, просили скаргу задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні щодо задоволення скарги заперечувала.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали скарги та надані сторонами матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

За версією органу досудового розслідування, у провадженні СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження N?0000275 від 07.09.2023.

Під час досудового розслідування вказаного провадження, 17.12.2025 повідомлено ОСОБА_3 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

У зв?язку з тим, що в рамках кримінального провадження № 0000275 досліджується також факти вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, процесуальним керівником 04.02.2026 з кримінального провадження № 0000275 виділено кримінальне правопорушення стосовно ОСОБА_3 в інше та якому присвоєно № 0000159.

Постановою керівника Подільської окружної прокуратури міста Києва від 11.02.2026 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 3-х місяців, тобто до 17.03.2026.

Слідчим суддею встановлено, що письмове повідомлення про підозру ОСОБА_3 від 17.12.2025 за своїм змістом відповідає вимогам ст. 277 КПК України і містить усі необхідні відомості, при врученні повідомлення були дотримані вимоги ст. 278 КПК України, повідомлення про підозру здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти висновку, що ОСОБА_3 ймовірно причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, що підтверджується сукупністю фактичних даних, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

Під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000275 слідчим суддею Подільського районного суду м. Києва 22.12.2025 стосовно ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Під час обрання вищевказаного запобіжного заходу слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що обставини підозри ОСОБА_3 мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

А тому, на даний час підозра ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 367 КК України є обґрунтованою.

Повідомлення слідчого, прокурора про підозру є рішенням, оскарження якого допускається відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Таке рішення може бути оскаржено підозрюваним, його захисником чи законним представником після спливу одного місяця з дня повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276, зміст повідомлення про підозру ст. 277 вказаного закону.

Отже, підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вище вказаних процесуальних норм.

Так, відповідно до положень ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Згідно із ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ст. 278 КПК України). У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор (ст. 279 КПК України).

В тому разі, якщо підставою скасування повідомлення про підозру є порушення вказаних процесуальних норм, можна зробити висновок про недійсність повідомлення про підозру з моменту його (повідомлення) здійснення.

Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ст. 303 ч. 1 п. 10 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

Згідно з положеннями ст. 89 КПК України, визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття «обґрунтована підозра» як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п. 175 Рішення в справі «Нечипорук і Йонкало проти України»), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

Повідомлення про підозру обов`язково здійснюється, відповідно до норми статті 276 КПК України, у випадках: затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

При цьому, ч. 1 ст. 276 КПК визначає, що повідомлення про підозру здійснюється в порядку, передбаченому ст. 278 КПК, відповідно до норм якої письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений КПК для вручення повідомлень особисто, повідомлення про підозру вручається у спосіб, передбачений для виклику та приводу особи (глава 11 КПК України, ст. 135, 136), тобто шляхом: надіслання поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою (ч. 1 ст. 135 КПК); врученням під розписку дорослому члену сім`ї чи іншій особі, яка з нею проживає «для передання»; врученням житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи (ч. 2 ст. 135 КПК).

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому слідчий суддя зазначає, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Так, 17.08.2021 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду у справі №484/1376/18 дійшов висновку про те, що службова недбалість належить до злочинів з матеріальним складом, який визнається закінченим з моменту заподіяння істотної шкоди, яка у 100 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян (ч. 1 ст. 367 КК), чи тяжких наслідків, які у 250 і більше разів перевищують неоподаткований мінімум доходів громадян (ч. 2 ст. 367 КК).

Отже, викладені у скарзі доводи, не є такими, що беззаперечно свідчать про невідповідність прийнятого процесуального рішення - повідомлення про підозру - вимогам статті 277 КПК України, а на даному етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі оцінювати докази на предмет їх достатності, допустимості та взаємозв`язку для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи недоведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановлені вироку, що вирішується на стадії судового провадження.

У зв`язку із вищевикладеним, слідчий суддя приходить до висновку, що при здійсненні повідомлення про підозру ОСОБА_3 органом досудового розслідування було дотримано вимоги положень ст. 276-278 КПК України, а тому, скарга адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на повідомлення про підозру в рамках кримінального провадження № 0000275 від 07.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Враховуючи зазначене, керуючись ст. 276-278, 303, 306, 307 КПК України,

У Х В А Л И В :

Скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на повідомлення про підозру в рамках кримінального провадження № 0000275 від 07.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1