Справа № 946/1439/26
Провадження № 1-кс/946/427/26
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2026 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі: слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Залізничне Болградського району Одеської області, громадянина України, перебуває у цивільному шлюбі, офіційно не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, судимість погашена,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчим відділом Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000088 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.01.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідування установлено, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою незаконного збагачення і протиправного отримання грошових коштів, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання з метою збуту, а також збут особливо небезпечної психотропної речовини, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, час та у невстановлений спосіб придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), яку в подальшому зберігав при собі з метою збуту.

Так, 06.02.2026 ОСОБА_5 , маючи злочинний умисел на незаконне зберігання з метою збуту, а також на незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), знаходячись заздалегідь в домовленому місці на куті вул. Святослава Хороброго та вул. Леонтовича в м. Ізмаїл Одеської області, де під складеними фрагментами будівельних матеріалів шляхом підняття закладання та передав із рук в руки, незаконно збув за отримані від ОСОБА_7 , шляхом переказу грошових коштів у сумі 500 гривень на банківську карту «Банку Альянс» за номером НОМЕР_1 із особистим рахунком НОМЕР_2 , один полімерний згорток масою 0,428г, в якому знаходилася особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) маса якої становить 0,377г, яка діяла в рамках проведення оперативної закупки.

В той же день ОСОБА_7 добровільно видала співробітникам поліції один полімерний згорток масою 0,428г, в якому знаходилася особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он).

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини.

27.02.2026 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за ознаками: незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого та просив застосувати запобіжний заходу у виді нічного домашнього арешту, мотивуючи необхідністю працювати та перебуванням на утриманні неповнолітньої дитини..

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, допитавши підозрюваного, а також вислухавши думку слідчого, прокурора, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000088 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.01.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

27.02.2026 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за ознаками: незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами допиту свідка ОСОБА_8 протоколом отримання добровільно наданого предмету, протоколом допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та іншими доказами в їх сукупності.

Сукупність отриманих доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку свідчить про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, який відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству

Відповідно до п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Так, ризик переховування від органів досудового розслідування або суду цілком можливий, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, офіційно не працює, підозрюваний не надав докази будь якого працевлаштування.

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, підозрюваний може спробувати переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнути відповідальності та покарання за вчинений злочин.

Також, підозрюваний може незаконно впливати свідків. Відповідно до ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а тому підозрювана матиме можливість незаконно впливати на свідків, зокрема шляхом прохань або погроз змушувати надати неправдиві показання з метою створення сприятливих для себе умов для уникнення відповідальності та покарання за вчинений злочин.

Також, на теперішній час щодо закупника застосовані заходи безпеки та перебуваючи на свободі підозрюваний може вжити заходів направлених на встановлення особи закупники та у подальшому шляхом примусу та вмовлянь або іншим чином сприяти в зміні показів останнім.

Слідчий суддя зазначає, що на підтвердження перебування на утриманні неповнолітньої дитини, підозрюваний надав свідоцтво про народження ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , при цьому батьком дитини зазначений не ОСОБА_5 , а ОСОБА_12 .

Слідчим суддею встановлено, що у даному кримінальному провадженні існують доведені органом досудового розслідування ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. У свою чергу, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваного саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе запобігти вчинення останнім встановлених ризиків та забезпечить його належну процесуальну поведінку.

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку про необхідність у цьому випадку застосування щодо підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки вищенаведені обставини у сукупності свідчать про неможливість усунення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, встановлених щодо підозрюваного у менш обтяжливий спосіб.

Таким чином, клопотання слідчого в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що слідчий та прокурор у клопотанні зазначають про визначення застави у розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Згідно п.1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 183 КПК України, в ухвалі слідчого судді, суду зазначаються які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Згідно із ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Таким чином, слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави особі, яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Положеннями ч. 5 ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи з прецедентної практики ЄСПЛ, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

У контексті справи «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 ЄСПЛ зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а, зокрема, явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Слідчий суддя враховує характер інкримінованого кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, приймає до уваги, що перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом для підозрюваного, який офіційно не працює і приходить до висновку, що на даний час достатньо визначити розмір застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатної особи, оскільки, на думку слідчого судді, такий розмір застави є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і таким, що не суперечить положенням ч. 5 ст. 182 КПК України та вимогам ст. ст. 178, 182, 183 КПК України, позиції Європейського суду з прав людини.

Таким чином, клопотання слідчого в частині визначення розміру застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатної особи підлягає частковому задоволенню в частині визначення застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатної особи відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки до закінчення строку досудового розслідування, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: 1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; 2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; 3) не залишати місце свого проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Керуючись ст.ст. 176-178, 179, 181 - 184, 193, 194, 196 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Ізмаїльський слідчий ізолятор".

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 133 120 гривень (40 х 3328 грн. = 133 120 гривень).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу. Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки до закінчення строку досудового розслідування, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

3) не залишати місце свого проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 55 (п`ятдесят п`ять) днів і обчислюється з 04 березня 2026 року. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 27 квітня 2026 року.

В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст судового рішення проголошено 06 березня 2026 року о 11 год. 45 хв. в залі судових засідань № 1 Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області.

Слідчий суддя: ОСОБА_1