Справа № 185/4136/26
Провадження 1-кс/185/266/26
У Х В А Л А

24 березня 2026 року м. Павлоград

Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на постанову прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 від 23 вересня 2025 року про закриття кримінального провадження,

ВСТАНОВИВ:

23.03.2026 до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла дана скарга, направлена поштою 19.03.2026 р., відповідно до відмітки на конверті поштового відправлення.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.03.2026 справа передана на розгляд головуючому судді ОСОБА_1 .

Даною скаргою скаржник просить визнати незаконними дії прокурора ОСОБА_3 , які виразилися в ігноруванні вимог підслідності, правовій кваліфікації пригоди, в неправильному застосуванні мотивів, що призвело до винесення незаконної постанови від 23 вересня 2025 року про закриття з нереабілітуючих підстав (п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України) кримінального провадження № 000431 від 10 липня 2023 року та скасувати зазначену постанову. В обґрунтування поданої скарги посилається на те, що кримінальне провадження № 000431 від 10 липня 2023 року за ч. 3 ст. 286 КК України розслідується слідчим відділом Головного управління Національної поліції в Донецькій області, процесуальне керівництво здійснює Донецька спеціалізована прокуратура у сфері оборони Східного регіону. Постановою прокурора ОСОБА_3 від 23 вересня 2025 року провадження закрито у зв`язку зі смертю підозрюваної.

Скаржник вважає постанову незаконною та необґрунтованою, тому в порядку п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України звернувся до суду.

Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Зі змісту ч. 1 ст. 306 КПК України вбачається, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду.

Кримінальним процесуальним кодексом України не визначена підсудність скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора.

Статтею 1 КПК України передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Статтею 9 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Отже, виходячи з положень ст. 306 КПК України та загальних засад кримінального процесуального законодавства, судовий контроль за дотриманням прав, свобод і інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування покладено на слідчого суддю суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Вказане узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним в ухвалі від 02 березня 2020 року у справі № 263/19/20 (провадження №51-420впс20).

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права (частина 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Так, у згаданому висновку суду касаційної інстанції зазначено, що зі змісту ч. 1 ст. 306 КПК України вбачається, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду.

Кримінальним процесуальним кодексом України не визначена підсудність скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора. Однак, ст. 9 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Виходячи з положень ст. 306 КПК України та загальних засад кримінального процесуального законодавства, судовий контроль за дотриманням прав, свобод і інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування покладено на слідчого суддю суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Таким чином, скарги на рішення, дії або бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Отже, з наведеного вбачається, що визначальним критерієм підсудності скарг в порядку ст. 303 КПК України, є саме орган досудового розслідування (його місце знаходження).

Із матеріалів скарги вбачається, що органом досудового розслідування у кримінальному провадженні № 000431 від 10 липня 2023 року є слідчий відділ розслідування злочинів у сфері транспорту Головного управління Національної поліції в Донецькій області.

При цьому вбачається, що орган досудового розслідування Головне управління Національної поліції в Донецькій області має статус юридичної особи, юридична адреса якого територіально не відноситься до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

У той же час, процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється Донецькою спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Східного регіону.

Зі змісту положень норм статей глави 26 КПК України вбачається, що територіальна підсудність скарг не визначена, однак відповідно до норм Кримінального процесуального Кодексу України заяви, скарги під час досудового розслідування розглядає слідчій суддя місцевого суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Беручи до уваги, що законодавець у більшості випадків прямо зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (ч. 7 ст. 100, ч. 2 ст. 132, ч. 1 ст. 184,ч. 1 ст. 192, ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 201, ч. 3 ст. 244, ч. 10 ст. 290 КПК), з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК правильним є застосування зазначеного правила й до розгляду клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (наприклад, ч. 1 ст. 306, ч. 3 ст. 234 КПК тощо), п.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 223-558/0/4-13 від 05.04.2013.

Аналогічна за своїм змістом позиція міститься і у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Щодо окремих питань здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю в кримінальному провадженні" (вих. № 223-1650/0/4-16 від 16 червня 2016 року), де роз`яснено, що відповідно до ч. 2 ст. 132 КПК України усі клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжних заходів (ч. 2 ст. 131 КПК України), подаються до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що здійснює відповідне розслідування.

Так, відповідно до позиції Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду викладеній в ухвалах від 22.05.2020 (справа №643/7609/20), від 22.04.2020 (справа №487/7605/19) та від 13.05.2020 (справа №643/7208/20), територіальна підсудність визначається за місцем знаходження (реєстрації) відповідного державного органу, який є юридичною особою та в складі якого знаходиться слідчий підрозділ.

Так само, із ухвали Верховного Суду від 26.05.2025 (справа №947/15673/25, №51-1897впс25) вбачається, що здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні правоохоронним органом, місце дислокації якого було тобто в межах юрисдикції місцевого загального суду, є підставою для подання клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження саме до такого місцевого суду.

Таким чином, правильним є застосування зазначеного правила і до розгляду скарг та клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом.

Таким чином, слід зробити висновок, що територіальна підсудність справ щодо розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокуратури відноситься до місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Згідно положень ст. 38 КПК України органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство) є: 1) слідчі підрозділи: а) органів Національної поліції; б) органів безпеки; в) органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства; г) органів Державного бюро розслідувань; 2) підрозділи детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України.

Враховуючи, що органом досудового розслідування у кримінальному провадженні № 000431 від 10 липня 2023 року є слідчий відділ Головного управління Національної поліції в Донецькій області, який територіально не знаходиться у межах юрисдикції Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області, подана скарга не підсудна Павлоградському міськрайонному суду Дніпропетровської області.

Підстав для розгляду даної скарги слідчим суддею Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області, за місцем знаходження суб`єкта оскарження, Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, з огляду на вищезазначені положення вимог КПК України, не має.

Таким чином, подана скарга підлягає поверненню заявнику, що не позбавляє скаржника права на звернення до слідчого судді в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться відповідний орган досудового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст.3, ч. 6 ст. 9, ст.ст. 22, 26, 38, 303-306 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на постанову прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 від 23 вересня 2025 року про закриття кримінального провадження прокурора ОСОБА_3 від 23 вересня 2025 року про закриття кримінального провадження № 000431 від 10 липня 2023 року - повернути заявнику.

Роз`яснити заявникові, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним кодексом України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її отримання.

Суддя ОСОБА_1