Справа № 536/2/26
УХВАЛА

про призначення до судового розгляду

09 січня 2026 року Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі колегії суддів: головуючої судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000052 від 06 лютого 2025 року по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рівне, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

ВСТАНОВИВ:

06 січня 2026 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області надійшов обвинувальний акт від 05 січня 2026 року та реєстр матеріалів досудового розслідування по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Враховуючи, що обвинуваченому ОСОБА_7 інкримінується вчинення злочину, за який передбачено довічне позбавлення волі, судом під час підготовчого судового засідання було розяснено останньому та іншим учасникам процесу можливість та особливості розгляду кримінального провадження судом присяжних.

Обвинувачений заявив, що добровільно відмовляється від розгляду вказаного кримінального провадження судом присяжних та просить розглядати справу колегією професійних суддів.

З огляду на те, що, відповідно до ч. 3ст. 31 КПК України, кримінальне провадження щодо злочинів за вчинення яких передбачено довічне позбавлення волі здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів, і лише за клопотанням обвинуваченогосудом присяжних, суд вважає, що заява обвинуваченого про відмову від розгляду провадження судом присяжних та про колегіальний розгляд підлягає задоволенню і кримінальне провадження необхідно розглядати колегією суддів у складі трьох професійних суддів.

Прокурор просить призначити справу до судового розгляду, вважає, що обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст. 291 КПК України, підстав для закриття кримінального провадження, внесення подання про визначення підсудності немає. Також, у судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання щодо ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на вагомість доказів обвинувачення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винним, наявних ризиків переховування обвинуваченого від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Обвинувачений та його захисник підтримали позицію прокурора щодо можливості призначення справи до судового розгляду.

Щодо заявленого прокурором клопотання заперечували, просили застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого, його захисника, вивчивши обвинувальний акт, колегія суддів вважає, що обвинувальний акт підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.

Дане кримінальне провадження підсудне Кременчуцькому районному суду Полтавської області.

Підстав для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України, закриття кримінального провадження чи його зупинення немає.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.

За таких обставин є достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Приписами частини 2 ст. 27 КПК України визначено, що суд може прийняти рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні впродовж усього судового провадження або його окремої частини лише у разі: якщо обвинуваченим є неповнолітній; розгляду справи про кримінальне правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості особи; необхідності запобігти розголошенню відомостей про особисте та сімейне життя чи обставин, які принижують гідність особи; якщо здійснення провадження у відкритому судовому засіданні може призвести до розголошення таємниці, що охороняється законом; необхідності забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Приймаючи до уваги, що дане кримінальне провадження здійснюється за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні державної зради, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, суд вважає за доцільне проводити його в закритому судовому засіданні.

Згідно з ч. 3ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбаченихрозділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченимстаттею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно положень статті 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Наведені Конституційні гарантії права на свободу та особисту недоторканість поєднується з такими ж вимогамистатті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(1950 року), яка відповідно до вимог частини 1статті 9Конституції України ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположним свобод людини (1950 року), Першого протоколу та протоколів №№2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

У пункті 1 статті 1 цього Закону зазначено, що Україна повністю визнає на своїй території дію статті 46 Конвенції щодо визнання обовязковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Європейського Суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції, а статтями 13, 17 Закону України «Про визнання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права» та змінюють практику застосування національного закону відповідно до Рішення цього Суду.

Так в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Ілійков проти Болгарії" вказано, що суворість передбаченого покарання є суттєвим моментом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. У справі "Летельє проти Франції" від 26.06.1991 року вказано, що особлива якість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

За викладених обставин, оцінюючи суспільну небезпечність та тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , який відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не має міцних соціальних зв`язків, є особою працездатного віку, має задовільний стан здоров`я, проте не навчається, оскільки був відрахований з навчального закладу, не має постійного місця роботи, а відповідно і стабільного легального джерела доходу, з метою запобігання ризикам, що передбачені статтею 177 КПК України, а саме запобігання спробам обвинуваченого переховуватись від суду, продовжити вчинення кримінального правопорушення або вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, суд вважає недостатнім застосування відносно обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, а тому відносно обвинуваченого необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до частини 4 статті 183 КПК України під час дії воєнного стану суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, яке вчинене під час дії воєнного стану, а тому колегія суддів не визначає розмір застави.

Керуючись ст.ст. 27, 31, 32, 33, 177, 178, 179, 194, 314-316, 369, 372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, призначити до судового розгляду у закритому судовому засіданні в приміщенні Кременчуцького районного суду Полтавської області на 12.45 годину 19 січня 2026 року.

Кримінальне провадження розглядати колегією суддів у складі трьох професійних суддів.

Викликати в судове засідання учасників судового провадження.

Клопотання, заявлене прокурором Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_5 задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме з 09 січня 2026 року до 09 березня 2026 року включно.

Ухвала в частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повна ухвала складена 12 січня 2026 року.

ГоловуючаОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3