Провадження № 1-кс/554/3718/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2026 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0001292 від 11.10.2025 року,

в с т а н о в и л а:

Адвокат ОСОБА_3 , діючи в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді з вищезазначеним клопотанням, у якому прохає скасувати арешт, який був накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави від 10.12.2025 року на мобільний телефон марки «Samsung» білого кольору; грошові кошти у сумі 450 гривень (банкноти 3 по 100 гривень, 1 по 50 гривень, 5 по 20 гривень); мобільний телефон «Nokia» чорного кольору; мобільний телефон «Nokia» червоного кольору; окуляри у кількості 25 шт.; тубуси до окулярів у кількості 4 шт.; окуляри-масажер 1 шт.; 3 книжки з написом «Щоденик пацієнта»; бейджик з написом «Громадська організація Всеукраїнська організація «Укроптика» ОСОБА_7 »; мобільний телефон марки «Iphone 13 Pro Max»; жакет світло-коричневого кольору «CHANEVIA»; сумка світло-коричневого кольору «Guess»; берет сірого кольору «Nino»; штани чорного кольору; медичне обладнання «Микрокомпьютер турмалиновий Шубоши FZ» у кількості 5 шт.; автомобіль марки «Fiat» модель «Brava», чорного кольору, державний номер НОМЕР_1 .

Обґрунтовуючи заявлене клопотання, адвокат послався на те, що арешт на спірне майно накладено необґрунтовано, оскільки слідчим не було доведено, що вилучені предмети та грошові кошти являються речовими доказами в кримінальному провадженні, та з часу його застосування минуло чотири місяці, що, на переконання адвоката, є достатнім проміжком часу для збереження інформації, що міститься на вилучених мобільний телефонах. Проте, за цей час органом розслідування не було навіть допитано та відібрано пояснень ОСОБА_7 , майно якої також вилучено та арештовано. Адвокат вказав, що вилучені мобільні телефони не мають жодного відношення до розслідуваного злочину, оскільки доказове значення може мати виключно інформація, що міститься у ньому, але не сам пристрій. Водночас, телефон містить значний об`єм інформації, необхідної власнику для здійснення своєї діяльності.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав клопотання, просив його задовольнити з наведених у ньому підстав. Зазначив, що ОСОБА_5 являється фізичною особою-підприємцем, сплачує податки, правомірно здійснює свою діяльність, тому вважав, що в діяннях останнього відсутні ознаки кримінального правопорушення.

Прокурор ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що питання обґрунтованості застосованого арешту було предметом дослідження Полтавського апеляційного суду та ухвалою від 23.02.2026 року апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави від 10.12.2025 року - без змін. Разом із цим вказав, що потреба в застосуванні щодо вилученого майна арешту на даний час не відпала, оскільки це майно являється доказами у кримінальному провадженні, має значення речових доказів, мобільний телефон Iphone 13 Pro Max на даний час знаходиться на експертизі. Прокурор вважав, що розслідування злочину, передбаченого статтею 190 КК України, виходячи із встановлених обставин, є виправданим. З урахуванням викладеного, просив відмовити в задоволенні клопотання.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання, з огляду на наступне.

Арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження та застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження (ч.1, п.7 ч.2 ст.131 КПК України).

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до положень ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 статті 170 КПК України визначено, що у випадку накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів (п.1 ч.2 ст.170 КПК України), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Речовими доказами в розумінні статті 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що Полтавським РУП ГУНП у Полтавській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0001292 від 11.10.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

В рамках даного кримінального провадження, 06.11.2025 року було проведено обшук в квартирі, де проживає ОСОБА_7 , а саме в АДРЕСА_1 , в квартирі, де проживає ОСОБА_5 , а саме в АДРЕСА_2 , та автомобіля марки «Fiat Brava» чорного кольору, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 , за результатами яких було виявлено та вилучено наступне майно: мобільний телефон марки «Samsung» білого кольору; грошові кошти у сумі 450 гривень (банкноти 3 по 100 гривень, 1 по 50 гривень, 5 по 20 гривень); мобільний телефон «Nokia» чорного кольору; мобільний телефон «Nokia» червоного кольору; окуляри у кількості 25 шт.; тубуси до окулярів у кількості 4 шт.; окуляри-масажер 1 шт.; 3 книжки з написом «Щоденик пацієнта»; бейджик з написом «Громадська організація Всеукраїнська організація «Укроптика» ОСОБА_7 »; мобільний телефон марки «Iphone 13 Pro Max»; жакет світло-коричневого кольору «CHANEVIA»; сумка світло-коричневого кольору «Guess»; берет сірого кольору «Nino»; штани чорного кольору; медичне обладнання «Микрокомпьютер турмалиновий Шубоши FZ» у кількості 5 шт.; автомобіль марки «Fiat» модель «Brava» чорного кольору, державний номер НОМЕР_1 , та ключі до нього.

Постановою слідчого від 06.11.2025 року вилучене майно визнано речовими доказами в кримінальному провадженні № 0001292 від 11.10.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави від 10.12.2025 року було накладено арешт на мобільний телефон марки «Samsung» білого кольору; грошові кошти у сумі 450 гривень (банкноти 3 по 100 гривень, 1 по 50 гривень, 5 по 20 гривень); мобільний телефон «Nokia» чорного кольору; мобільний телефон «Nokia» червоного кольору; окуляри у кількості 25 шт.; тубуси до окулярів у кількості 4 шт.; окуляри-масажер 1 шт.; 3 книжки з написом «Щоденик пацієнта»; бейджик з написом «Громадська організація Всеукраїнська організація «Укроптика» ОСОБА_7 »; мобільний телефон марки «Iphone 13 Pro Max»; жакет світло-коричневого кольору «CHANEVIA»; сумка світло-коричневого кольору «Guess»; берет сірого кольору «Nino»; штани чорного кольору; медичне обладнання «Микрокомпьютер турмалиновий Шубоши FZ» у кількості 5 шт.; автомобіль марки «Fiat» модель «Brava», чорного кольору, державний номер НОМЕР_1 , та ключі до нього, - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку. Автомобіль марки «Fiat» модель «Brava», чорного кольору, державний номер НОМЕР_1 , та ключі до нього передано на відповідальне зберігання та в користування власнику ОСОБА_5 .

Як убачається зі змісту ухвали слідчого судді, метою арешту майна у відповідності до п.1 ч.2 ст.170 КПК України було забезпечення збереження речових доказів, оскільки це майно містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям речового доказу, зазначеним у статті 98 КПК України, та є доказом злочину.

Питання законності та обґрунтованості застосування щодо вилученого майна арешту було предметом перевірки колегії суддів Полтавського апеляційного суду, за результатом якої ухвалою від 23.02.2026 року апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави від 10.12.2025 року - без змін.

Абзацом 2 частини 1 статті 174 КПК України передбачено, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, арешт майна може бути скасовано повність або частково, якщо ініціатором звернення з відповідним клопотанням буде доведено, що: арешт було накладено необґрунтовано; відпали підстави його застосування.

Однак, у даному випадку представником власника майна не доведено необґрунтованості накладення арешту на спірне майно, оскільки це майно містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а відтак у розумінні статті 98 КПК України є речовим доказом та обґрунтовано визнане таким постановою слідчого від 06.11.2025 року.

Крім того, обґрунтованість накладення арешту на зазначене майно підтверджується також ухвалою Полтавського апеляційного суду від 23.02.2026 року.

Також на час розгляду даного клопотання потреба у застосуванні арешту майна не відпала, так як досудове розслідування у кримінальному провадженні триває та органом досудового розслідування не завершено проведення призначених експертиз. Зокрема, як стверджував у судовому засіданні прокурор, мобільний телефон Iphone 13 Pro Max на даний час знаходиться безпосередньо в експертній установі в зв`язку з проведенням комп`ютерно технічної експертизи.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що наразі вилучене майно не втратило ознак речового доказу і збереження застосованого щодо нього арешту є необхідним для збереження речових доказів у кримінальному провадженні, тому клопотання про скасування арешту майна на даний час є передчасним. Скасування арешту майна на даній стадії може перешкодити досудовому розслідуванню.

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що представником власника майна не було доведено, що арешт на майно накладено необґрунтовано та що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, а тому в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , поданого в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про скасування арешту майна слід відмовити.

Керуючись ст.ст.174, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и л а:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0001292 від 11.10.2025 року, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 26 березня 2026 року о 16 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1