Справа № 521/1905/26
Номер провадження:1-кс/521/686/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року

Слідчий суддя Хаджибейського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника- адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого детектива ТУ БЕБ в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000014 від 22.05.2025 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженки м. Одеси, громадянки України, з середньою освітою, одруженої, не працюючої, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 2 ст. 28 ч.1 ст. 204, ч.1 ст. 209 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Детектив звернувся до слідчого судді Хаджибейського районного суду м. Одеси з клопотання погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 ..

Відділом детективів (на правах самостійного відділу) Територіального управління БЕБ в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000014 від 22.05.2025 за підозрою відносно: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 204 КК України.

Згідно з пунктом 226.11 статті 226 Податкового кодексу України, на митній території України заборонено ввезення, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж немаркованих у встановленому порядку алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах.

Крім того, пункт 24 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин що використовуються в електронних сигаретах визначає, що зазначені дії також заборонені стосовно продукції, маркованої з порушенням вимог цього Порядку, у тому числі тютюновмісних виробів для електричного нагрівання (ТВЕН).

Відповідно до пункту 1 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення», кожна одинична упаковка тютюнових виробів повинна містити комбіноване медичне попередження споживачів тютюнових виробів - медичне попередження, що складається з текстового попередження та ілюстрації відповідно до цього Закону.

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , порушуючи вимоги чинного законодавства України, зокрема положення Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», а також підпункту 222.1.3 пункту 222.1 статті 222, пунктів 226.1, 226.2, 226.6, 226.9 статті 226, пункту 228.9 статті 228 Податкового кодексу України, які регулюють порядок сплати акцизного податку при реалізації підакцизних товарів, свідомо ігнорував обов`язкову реєстрацію як суб`єкта господарювання та не отримував необхідну ліцензію на оптову та роздрібну торгівлю тютюновими виробами.

Діючи умисно, з корисливою метою особистого збагачення шляхом вчинення протиправних дій, у період з початку січня 2024 року (точна дата та час не встановлені) по 11 вересня 2025 року, ОСОБА_7 реалізовував свій злочинний намір, спрямований на незаконне придбання з метою збуту, транспортування з метою збуту, зберігання з цією метою, а також збут незаконно виготовлених тютюнових виробів, а саме тютюну для куріння кальяну, попри відсутність належних дозвільних документів, з порушенням установлених норм законодавства України.

При цьому, розуміючи, що реалізувати злочинний умисел та виконати всі етапи злочинного плану самотужки не вдасться та існує значний ризик бути викритим, ОСОБА_7 володіючи організаторськими здібностями, комунікабельністю, керуючись корисливим мотивом і прагненням до наживи, організував групу осіб з розподілом ролей та функцій кожного з її учасників, об`єднавши їх єдиною метою отримання незаконного доходу від діяльності пов`язаної із незаконним обігом підакцизних товарів на території міста Одеси, Одеської області та в інших регіонах України.

Так, приблизно в січні 2024 року, точної дати слідством не встановлено, ОСОБА_7 залучив до спільної протиправної діяльності довірених осіб із кола своїх знайомих, які володіють необхідними навичками та знаннями, з метою досягнення злочинного результату ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Останні, усвідомлюючи протиправність такої діяльності, водночас бажаючи систематично отримувати власну матеріальну вигоду від продажу незаконно виготовленого тютюну для кальянів у необмеженій кількості споживачів в межах території України, керуючись корисливим мотивом, добровільно й свідомо домовились про спільну злочинну діяльність.

Задля забезпечення стабільності та безпеки функціонування вказаної групи осіб ОСОБА_7 розподілив між її учасниками функції та обов`язки, відповідно до яких:

ОСОБА_7 , вирішував найважливіші процеси протиправної діяльності, зокрема: пошук постачальників на території України, формування замовлень щодо необхідної кількості та виду кальянного табака, його подальше придбання, транспортування з поштових відділень до місць зберігання та збуту, визначення ціни на збут тютюну для кальяну, пошук нових місць збуту та збут, а також контроль діяльності інших учасників групи.

ОСОБА_8 , організовував створення та контролював ведення Інтернет-магазинів в соціальній мережі «Instagram» за посиланнями: « ІНФОРМАЦІЯ_4 », «Telegram» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5 » за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_6 », Інтернет магазин за посиланням: « ІНФОРМАЦІЯ_5 », телеграм акаунт « ІНФОРМАЦІЯ_7 » за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_7 », які використовувались співучасниками для просування незаконної діяльності, публікації асортименту тютюну для куріння кальяну, отримання замовлень від потенційних покупців незаконно виготовленого тютюну для кальяну; підшукання приміщення для зберігання тютюнових виробів, їх транспортування з поштових відділень до місць зберігання та збуту.

ОСОБА_4 , отримувала від ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відомості щодо обсягів надходження незаконно виготовлених тютюнових виробів та їх подальшої реалізації у формі щоденних звітів (накладних), проведення фінансових (банківських) взаєморозрахунків з продавцями підакцизних товарів, ведення обліку здійснених видатків щодо сплати орендної плати, комунальних послуг, виплати заробітної плати учасникам групи.

З метою конспірації та унеможливлення викриття правоохоронними органами своєї протиправної діяльності, мінімізуючи спілкування за допомогою відкритого телефонного зв`язку, ОСОБА_7 та іншими залученими ним особами для спілкування та листування між собою започатковано спільні групи у мессенджерах Telegram та Viber, такі, як: «Накладные, которые не пробиты», «Списание СС», «Перемещение», «Оплаты склад» для дотримання співучасниками умов конспірації під час вчинення злочину.

Так, з початку 2024 року, точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_8 отримав у користування складське приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , в межах географічних координат: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ; НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , яке облаштував для зберігання незаконно виготовлених тютюнових виробів з метою подальшого збуту.

Разом з цим, вказаною групою осіб на початку 2024 року, точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено прийнято рішення про використання ОСОБА_8 у спільній протиправній діяльності транспортного засобу марки «MITSUBISHI OUTLANDER» державний номерний знак НОМЕР_9 , власником якого є ОСОБА_4 .

У період з початку 2024 року, точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, але не пізніше не пізніше 11 вересня 2025 року ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , здійснив з метою подальшого збуту незаконне придбання у невстановлених слідством осіб, місці та кількості незаконно виготовлених тютюнових виробів тютюну для куріння кальяну, таких торгових марок як: «Dead Horse», «420», «Swipe», «Unity», «Yummy», «Creppy», «Gecco», «Serbetli», «5ive», «Al Shaha», «Serebro», «Duman», «Honey badger», а також ваговий тютюн упакований в ZIP-пакети.

Придбані ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , незаконно виготовлені тютюнові вироби без марок акцизного податку, транспортували до складського приміщення, розташованого, за адресою: АДРЕСА_3 , в межах географічних координат: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ; НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , для подальшого зберігання з метою збуту.

З метою поширення інформації рекламного характеру щодо асортименту незаконно виготовлених тютюнових виробів, ОСОБА_8 створив Інтернет-магазин в соціальній мережі «Instagram» за посиланнями: « ІНФОРМАЦІЯ_4 », «Telegram» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5 » за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_6 », Інтернет магазин за посиланням: « ІНФОРМАЦІЯ_5 », телеграм акаунт « ІНФОРМАЦІЯ_7 » за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_7 ».

Після отримання замовлень від покупців з інших Інтернет-ресурсів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 організовували доставку тютюну для куріння кальяну через поштового оператора ТОВ «Нова Пошта», попередньо транспортувавши незаконно виготовлену продукцію на автомобілі марки «MITSUBISHI OUTLANDER» державний номерний знак НОМЕР_9 з місця зберігання до відділень оператора, у тому числі до місць збуту у м. Одеса. Оплата за такі товари здійснювалася шляхом післяплати.

За таких обставин, учасники групи ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 у період з початку січня 2024 року (точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено), але не пізніше 11 вересня 2025 року (до моменту припинена кримінально-протиправної діяльності з боку правоохоронних органів) будучи об`єднані єдиним злочинним планом здійснили збут тютюну для куріння кальяну під назвою Dead Horse», «420», «Swipe», «Unity», «Yummy», «Creppy», «Gecco», «Serbetli», «5ive», «Al Shaha», «Serebro», «Duman», «Honey badger» в асортименті з різними смаками у невстановленій досудовим розслідуванням кількості, шляхом відправки поштовим оператором ТОВ «НОВА ПОШТА» по всій території України інтернет-замовлень, отриманих в соціальних мережах «Instagram», месенджерах «Telegram», а також кальянним закладам, розташованих у місті Одеса.

Зокрема, 15.08.2025 ОСОБА_9 , який діяв на підставі постанови прокурора про контроль за вчиненням злочину у формі контрольованої закупки придбав у ОСОБА_8 - 2 одиниці тютюну для куріння кальяну під назвою «Dead Horse» по 100 гр., 2 одиниці тютюну для куріння кальяну під назвою «420» по 100 гр., 2 одиниці тютюну для куріння кальяну під назвою «Unity» по 100 гр., на загальну суму 1 935 гривень.

Під час проведення санкціонованого обшуку, за адресою: АДРЕСА_3 , в межах географічних координат: НОМЕР_1 , 30.670771; НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ; 46.471827, 30.676568, проведеного 11.09.2025, виявлено та вилучено незаконно виготовлені тютюнові вироби, а саме тютюн для кальяну у загальній кількості 2 376 ємностей, загальною вагою 203,63 кг, а саме: «Dead Horse» об`ємом 100 гр. 195 од.; «Dead Horse» об`ємом 200 гр. 63 од.; «420» об`ємом 100 гр. 55 од.; «420» об`ємом 250 гр. 64 од.; «Swipe» об`ємом 50 гр. 331 од.; «Swipe» об`ємом 100 гр. 169 од.; «Swipe» об`ємом 250 гр. 253 од.; «Unity» об`ємом 100 гр. 142 од.; «Unity» об`ємом 250 гр. 10 од.; «Yummy» об`ємом 100 гр. 240 од.; «Yummy» об`ємом 250 гр. 207 од.; «Creppy» об`ємом 100 гр. 22 од.; «Gecco» об`ємом 100 гр. 26 од.; «Serbetli» об`ємом 50 гр. 230 од.; «5ive» об`ємом 100 гр. 9 од.; «Al Shaha» об`ємом 50 гр. 240 од.; «Serebro» об`ємом 40 гр. 54 од.; «Duman» об`ємом 100 гр. 17 од.; «Honey badger» об`ємом 40 гр. 9 од.; тютюн без найменування у ZIP полімерних пакетах 47 од., який ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 зберігали з метою збуту.

Зазначені тютюнові вироби, що були збуті особі, залученій до конфіденційного співробітництва, а також вилучені в ході проведення обшуку містять суміш рослинного походження, яка складається із листових пластинок та жилок рослин родини пасльонових (Solanaceae 1.) - тютюну справжнього - Nicotiana tabacum L. (рід тютюн - Nicotiana L.) і є тютюновим виробом - виробом з тютюну для куріння кальяну. У складі досліджуваних об`єктів виявлено нікотин алкалоїд притаманний тютюну.

Вилучені об`єкти є тютюновим виробом, до складу яких входить гліцерин, пропіленгліколь, нікотин, кислоти, ароматичні речовини та глюкоза.

У вилучених об`єктах виявлено сторонні домішки ґрунтового походження у вигляді дрібних грудочок та мінеральних зерен, а також домішки у вигляді синтетичних блакитних волокон.

Вилучені об`єкти не відповідають вимогам нормативно-правових актів, що регулюють обіг підакцизних товарів.

Внаслідок збуту незаконно виготовленої підакцизної продукції, а саме тютюну для куріння кальяну ОСОБА_4 отримала незаконний дохід у загальній сумі 1 527 908,07 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 , не маючи відповідних ліцензій на оптову та роздрібну торгівлю тютюновими виробами, діючи умисно, всупереч положень Податкового кодексу України, Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення», діючи за попередньою змовою групою осіб, здійснила незаконне придбання з метою збуту, транспортування з метою збуту, зберігання з цією метою, а також збут незаконно виготовлених тютюнових виробів, а саме тютюну для куріння кальяну.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 204 КК України, а саме у незаконному придбанні з метою збуту, зберіганні з метою збуту, збуті та транспортуванні з метою збуту незаконно виготовлених тютюнових виробів, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Окрім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що на початку 2024 року (більш точну дату та час органом досудового розслідування встановити не виявилось за можливе), мешканець м. Одеси ОСОБА_7 , керуючись прагненням до наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, всупереч законодавства, яке регулює обіг підакцизних товарів, перебуваючи у межах Одеської області, з корисливих мотивів, вирішив здійснити незаконне придбання з метою збуту, транспортування з метою збуту, зберігання з цією метою, а також збут незаконно виготовлених підакцизних товарів на території м. Одеси, Одеської області та інших регіонів України.

При цьому, розуміючи, що реалізувати злочинний умисел та виконати всі етапи злочинного плану самотужки не вдасться та існує значний ризик бути викритим, ОСОБА_7 володіючи організаторськими здібностями, комунікабельністю, керуючись корисливим мотивом і прагненням до наживи, організував групу осіб з розподілом ролей та функцій кожного з її учасників, об`єднавши їх єдиною метою отримання незаконного доходу від діяльності пов`язаної із незаконним обігом підакцизних товарів на території міста Одеси, Одеської області та в інших регіонах України.

Так, приблизно в січні 2024 року, точної дати слідством не встановлено, ОСОБА_7 залучив до спільної протиправної діяльності довірених осіб із кола своїх знайомих, які володіють необхідними навичками та знаннями, з метою досягнення злочинного результату ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою групою осіб у період з початку січня 2024 року (точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено), але не пізніше 11 вересня 2025 року (до моменту припинена кримінально-протиправної діяльності з боку правоохоронних органів) здійснила незаконне придбання з метою збуту, зберігання з цією метою, а також збут та транспортування з метою збуту незаконно виготовлених тютюнових виробів на території м. Одеси, Одеської області та інших регіонів України.

Від збуту у вказаний період часу незаконно виготовлених підакцизних товарів тютюну для кальяну різних найменувань ОСОБА_4 у період з січня 2024 року (точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено), але не пізніше 11 вересня 2025 року отримано дохід у загальній сумі 1 527 908,07 грн, які вона у подальшому легалізувала, шляхом здійснення фінансових операцій із зарахування коштів на власні банківські рахунки, а також рахунки інших фізичних осіб, які були задіяні до протиправної діяльності, вчинення видаткових фінансових операцій з використанням вказаних рахунків, оплати товарів робіт та послуг.

Для реалізації свого злочинного плану, направленого на легалізацію коштів отриманих від злочинної діяльності ОСОБА_4 використовуючи власні банківські рахунки у АТ «Універсал Банк», а саме: № НОМЕР_10 та АТ КБ «ПриватБанк»

НОМЕР_11 систематично отримувала на них грошові кошти від фізичних осіб, фізичних осіб підприємців, юридичних осіб, зарахування коштів через термінали самообслуговування та каси банку, розташованих в різних регіонах України.

Так, у період з початку 2024 по вересень 2025 року ОСОБА_4 з метою маскування походження коштів отриманих від збуту незаконного виготовлених тютюнових виробів особисто здійснила поповнення власного рахунку, отримала зарахування з карткових рахунків інших фізичних та юридичних осіб, у тому числі від осіб, які були задіяні до протиправної діяльності у загальній сумі 1 527 908,07 грн, на наступні банківські рахунки, а саме:

-на рахунок НОМЕР_10 , відкритий у АТ «Універсал Банк» 1 162 457,15 грн;

-на рахунок № НОМЕР_11 , відкритий АТ КБ «ПриватБанк» 365 450,92 грн.

В подальшому, у період часу з початку 2024 по вересень 2025 року з метою зміни форми (перетворення) такого майна, приховування, маскування походження такого майна та володіння ним ОСОБА_4 здійснила наступний переказ коштів:

- з рахунку НОМЕР_10 на карткові рахунки інших фізичних осіб на загальну суму 655 887,33 грн, оплата товарів та послуг на загальну суму 442721,52 грн;

- з рахунку № НОМЕР_11 на карткові рахунки інших фізичних осіб на загальну суму 39 253 грн, переказ на інші картки на загальну суму 227 695,34 грн, оплата розваг (казино) на загальну суму 3 000,00 грн, оплата товарів та послуг на загальну суму 94 776,26 грн (оплата за послуги, придбання електронної валюти USD, тощо).

У той же час, встановлено, що громадянка ОСОБА_4 відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань не зареєстровано на даний час та не була раніше зареєстрована, як фізична особа підприємець.

Відповідно до даних з ІТС «Податковий блок» ОСОБА_4 не була посадовою особою або засновником інших юридичних осіб.

Податкові декларації про майновий стан і доходи громадянкою ОСОБА_4 за звітні (податкові) періоди 2024 - 2025 роки до контролюючого органу в порядку та строки, визначені статтею 179 Податкового кодексу України, не подавались.

Згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру, інформація щодо наявності нерухомого майна щодо ОСОБА_4 відсутня.

Згідно пункту 1 статті 5 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» від 6 грудня 2019 року №631-IX у редакції, чинній з 28.04.2020, до легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, належать будь-які дії, пов`язані із вчиненням фінансової операції чи правочину з доходами, одержаними злочинним шляхом, а також вчиненням дій, спрямованих на приховання чи маскування незаконного походження таких доходів, чи володіння ними, прав на такі доходи, джерел їх походження, місцезнаходження, переміщення, зміну їх форми (перетворення), а так само набуттям, володінням або використанням доходів, одержаних злочинним шляхом.

Доходами, одержаними злочинним шляхом, згідно з п.п. 23 п. 1 ст.1 Закону, визнаються будь-які активи, одержані прямо чи опосередковано внаслідок вчинення злочину, зокрема валютні цінності, рухоме та нерухоме майно, майнові та немайнові права, незалежно від їх вартості.

Активи кошти, у тому числі електронні гроші, інше майно, майнові та немайнові права (п.п. 2) п. 1 ст. 1 Закону).

Видаткова фінансова операція фінансова операція, яка призводить до зменшення активів на рахунку клієнта власника активів (п.п. 10) п.1 ст. 1 Закону).

Таким чином, ОСОБА_4 , отримала грошові кошти на загальну суму 1 527 908,07 грн, достовірно знаючи, що вони одержані злочинним шляхом, здійснила їх набуття, володіння, розпорядження майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі здійснила фінансові операції, зміну форми (перетворення) такого майна, вчинення дій, спрямованих на приховування походження такого майна, вчинених особою, яка знала, що таке майно прямо та повністю одержано злочинним шляхом.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України, а саме у набутті, володінні, використанні, розпорядженні майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі здійснення фінансових операцій, зміни форми (перетворення) такого майна, вчинення дій, спрямованих на приховування такого майна, вчинених особою, яка знала, що таке майно прямо та повністю одержано злочинним шляхом.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Захисник заперечувала проти клопотання прокурора, просила відмовити в його задоволенні. Щодо зазначеного прокурором розміру застави просила визначити його у розмірі 242000 грн.

Підозрювана підтримала думку захисника.

Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст. 131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких віднесені, зокрема і запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Частиною 6 ст. 193 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016р. № 5 - 328 кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.

09.12.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 204 КК України.

10.02.2026 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 204, ч. 1 ст. 209 КК України.

Оцінюючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень за наведених у повідомленні про підозру обставин, слідчий суддя керується стандартом доказування «обґрунтована підозра». Цей стандарт є менш суворим у порівнянні зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується під час розгляду висунутого особі обвинувачення по суті, та не передбачає оцінку доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину.

Як зазначав Європейський Суд з прав людини у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» під обґрунтованою підозрою Європейський суд розуміє існуючі факти або інформацію, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальне правопорушення. Отже, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення особі, але вони мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

На підставі оцінки сукупності наведених прокурором фактів та обставин суд лише визначає, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

На переконання слідчого судді, наведені прокурором обставини та надані на їх підтвердження матеріали свідчать про існування достатніх підстав вважати, що сталися події зазначених кримінальних правопорушень, які дали підстави для повідомлення ОСОБА_4 про підозру, та остання має зв`язок з цими подіями.

Такі висновки слідчого судді підтверджуються наданими прокурором матеріалами, зокрема:

-Проведеною контрольною закупкою тютюну для кальяну у ОСОБА_8 на загальну суму 1 935 грн.;

-Матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій проведених стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_4 (ст.ст. 260, 263, 264, 267 КПК України);

-Проведеними обшуками, за результатами яких виявлено та вилучено чорнові записи, мобільні телефони, комп`ютерна техніка, грошові кошти та тютюнові вироби;

-Оглядом мобільного телефону ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , за результатами якого встановлено робочі групи із назвами «Накладные, которые не пробиты», «Списание СС», учасниками яких є ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4

-Оглядом мобільного телефону ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , в ході якого виявлено групи під назвою «Перемещение» та «Оплаты склад»;

-Оглядом комп`ютерної техніки та чорнових записів під час яких встановлено відомості щодо збуту тютюну:

-Висновком комплексною судово-біологічної та судово-товарознавчої експертизи.

-Іншими доказами, наявними в матеріалах кримінального провадження у їх сукупності.

Відомості, які містяться у наведених матеріалах, узгоджуються з обставинами, зазначеними у повідомленні про підозру, підтверджують їх, та у своїй сукупності дають вагомі підстави для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28 ч. 1 ст. 204 ч.1 ст.209 КК України.

Слід наголосити, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» обмежує міру, до якої слідчий суддя може оцінювати обставини, відомості про які надані сторонами. Ті докази, які б під час судового розгляду могли б бути приводом для розумного сумніву, під час оцінки обґрунтованості підозри не переконують слідчого суддю в іншому.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Обґрунтовуючи клопотання, прокурор послався на існування ризиків, передбачених п.1,2,4,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, отже слідчий суддя має оцінити їх наявність, зокрема:

-переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

-вчинити інше кримінальне правопорушення;

-знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення усіх обстави кримінального правопорушення;

-незаконно впливати на свідків, яким можуть бути відомі обставини скоєного ним злочину, яких на теперішній час ще не допитано;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом.

Слідчий суддя зазначає, що ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

На думку слідчого судді, тяжкість інкримінованого підозрюваній кримінального правопорушення та суворість покарання за його вчинення може свідчити про наявність ризику переховування від органів досудового розслідування чи суду.

Це твердження узгоджується із позицією ЄСПЛ, викладеною у рішенні по справі «Ilijkov v. Bulgaria» від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника дає уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений, та урішенні ЄСПЛ по справі «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000, § 76, відповідно до якого при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (порядз іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання.

Варто також зазначити, що у рішенні ЄСПЛ по справі «Бессієв проти Молдови» суд вказав, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність же покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.204 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушення, враховуючи вказаного кримінального правопорушення, а також характеризуючи дані відповідно до яких підозрювана не одружена, дітей на утриманні немає, не працевлаштована, слідчий суддя приходить до переконання, що наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик у вигляді можливого переховування підозрюваної від органу досудового розслідування та суду.

Також існує ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України знищити, сховати або спотворити речові докази, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, так як на стадії досудового розслідування не всі речі або документи, які можуть бути речовими доказами вилучені та досліджені;

Під час оцінки ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить з того, що:

- по-перше, показання свідків, як тих, що вже допитані в ході досудового розслідування, так і тих, які можуть бути допитані у подальшому, є процесуальними джерелами доказів (ч. 2 ст. 84 КПК України) та можуть мати важливе значення в контексті предмету доказування у цьому кримінальному провадженні;

- по-друге, встановлена кримінальним процесуальним законом процедура отримання показань свідків передбачає безпосереднє сприйняття їх судом у судовому засіданні (ст. 23, 224 КПК України). Отже, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

До того ж, слідчий суддя зазначає, що досудове розслідування триває і є необхідність у встановленні та допиті інших свідків, проведенні додаткових допитів вже встановлених свідків.

Наведені обставини свідчать про обґрунтованість доводів прокурора в частині наявності ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, обгрунтвано тим, що станом на теперішній час, всі підозрювані вказаного кримінального провадження не встановлені, перебуваючи на волі, ОСОБА_4 зможе повідомляти інших підозрюваних, які, станом на сьогодні, переховуються від органів досудового розслідування, про хід досудового розслідування та надавати вказівки, які будуть перешкоджати встановлені істини у кримінальному проваджені.

Також, підозрювана може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як інкримінований ОСОБА_4 злочин вчинявся протягом тривалого часу, не під впливом раптово виниклих обставин, а навпаки, потребував ретельного планування та організації, що передбачає усвідомлення своєї злочинної діяльності, що говорить про системність злочинної діяльності та про високу вірогідність вчинити інші кримінальні правопорушення в подальшому, що підтверджує наявність ризику, передченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу підозрюваній необхідно врахувати, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти зазначеним ризикам.

Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано, у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

Обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту недоцільно, оскільки такий захід забезпечення кримінального провадження в цілому не зможе гарантовано запобігти ризикам, зазначеним вище, для досягнення завдання кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Слідчий суддя, враховуючи встановлені обставини, існування ризиків в їх сукупності та взаємозв`язку, на переконання слідчого судді запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі у подальшому може негативно вплинути на проведення повного та неупередженого розслідування кримінального провадження та не забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Таким чином, прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, доведено недостатність для запобігання вказаному ризику застосування до підозрюваної більш м`яких ніж тримання під вартою запобіжних заходів, а це у свою чергу, враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 204, ч. 1 ст. 209 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, згідно ч.1, п.5 ч.2 ст.183 КПК України, є підставою для застосування до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України (ч. 3 ст. 183 КПК України).

Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та встановлених ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КПК України).

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно (ч. 5 ст. 182 КПК України).

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» (п. 78, 820) ЄСПЛ зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а, зокрема, прибуття обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Отже, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки.

Враховуючи встановлені ризики, слідчий суддя дійшов висновку, що застава у визначених законом межах, з урахуванням усіх обставин справи, не здатна забезпечити виконання ОСОБА_4 покладених на неї обов`язків.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, свідчить про підвищену суспільну небезпеку протиправних дій, а також високий ступінь встановлених ризиків, то слідчий суддя приходить до висновку, що лише застава в розмірі 459 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 1 527,07 грн. зможе забезпечити виконання підозрюваною ОСОБА_4 обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до правил ч. 5ст. 194 КПК України, з урахуванням доведених ризиків, передбачених ч. 1ст. 177 КПК України, слідчий суддявважає за необхідне покласти на підозрювану ОСОБА_4 обов`язки, необхідність покладення яких доведена стороною обвинувачення у судовому засіданні, а саме: прибувати до суду, детективів які входять до групи детективів по кримінальному провадженню № 0000014 від 22.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 204, ч. 1 ст. 209 КК України, прокурорів, якими здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням по даному кримінальному провадженню, за їх викликами; не відлучатись за межі території Одеської області без дозволу детектива, прокурора, суду; повідомляти детектива, прокурора та суд про зміну свого місця проживання, місця роботи; утримуватись від спілкування з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_15 ; здати на зберігання до Державної міграційної служби України (одного з її обласних управлінь) свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Зазначені обов`язки релевантні встановленим ризикам та здатні їм запобігти у випадку внесення застави. Строк дії обов`язків слідчий суддя визначає у межах, передбачених ч. 7 ст. 194 КПК України.

За таких підстав клопотання детектива про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 177-178, 182, 184, 194, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання старшого детектива ТУ БЕБ в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000014 від 22.05.2025 року відносно ОСОБА_4 задовольнити .

Змінити підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 09.04.2026 року, в межах строку досудового розслідування.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 459 (чотириста п`ятдесят дев`ять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 527 908, 07 (один мільйон п`ятсот двадцять сім тисяч дев`ятсот вісім гривень сім копійок) гривень.

Роз`яснити підозрюваному, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу .

У разі внесення застави, покласти на підозрювану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 09.04.2026 року, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до суду, детективів які входять до групи детективів по кримінальному провадженню № 0000014 від 22.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 204, ч. 1 ст. 209 КК України, прокурорів, якими здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням по даному кримінальному провадженню, за їх викликами;

- не відлучатись за межі території Одеської області без дозволу детектива, прокурора, суду;

- повідомляти детектива, прокурора та суд про зміну свого місця проживання, місця роботи;

- утримуватись від спілкування з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_15 ;

- здати на зберігання до Державної міграційної служби України (одного з її обласних управлінь) свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваній, що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1