Справа № 203/187/26
Провадження № 1-кп/0203/1357/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2026 року Центральний районний суд м. Дніпра у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ;

при секретарі ОСОБА_2 ;

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисників обвинуваченого адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001358 від 14.11.2025 року, відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться вищевказаний обвинувальний акт.

Прокурор в судовому засіданні просив призначити обвинувальний акт до судового розгляду.

Обвинувачений та його захисники щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду не заперечували.

Також, прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, без зміни розміру застави.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що на сьогоднішній день не припинили існувати ризики того, що обвинувачений ОСОБА_4 може вчинити дії, передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання до 8 років позбавлення волі, а тому, усвідомлюючи покарання, яке йому загрожує у разі доведеності вини, може переховуватися від суду. Разом з цим, може незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів у цьому кримінальному провадженні, з метою зміни їх показів на свою користь. Також, ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення з метою матеріального збагачення, оскільки він офіційно не працевлаштований, тобто не має постійного джерела доходу, а тому, є достатньо підстав вважати, що останній існує за рахунок грошових коштів отриманих злочинним шляхом. Жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищенаведеним ризикам.

Захисники обвинуваченого у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора та просила змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, оскільки ризики зазначені прокурором у клопотанні жодним чином не обґрунтовані. Обвинувачений вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнає у повному обсязі, а тому, впливати на свідків не має наміру. Він раніше не судимий, має постійне місце проживання та працює, не дивлячись на те, що знаходиться під вартою.

Обвинувачений підтримав думку захисників.

Дослідивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, заслухавши клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, думку учасників справи, суд приходить до наступного висновку.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до ст.178 КПК України, враховує дані про його особу, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, офіційно не працевлаштований, не одружений.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, суд зазначає наступне.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком від чотирьох до восьми років, а отже, усвідомлюючи відповідальність, яка загрожує йому у разі доведеності вини, може переховуватися від суду.

Ризик, що передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає обґрунтованим, оскільки застосування інших альтернативних запобіжних заходів, може призвести до того, що обвинувачений може вчинити спроби погроз або застосуванням насильства впливати на свідків у кримінальному провадженні, з метою відмови або зміни їх показів на свою користь, аби уникнути від кримінальної відповідальності за скоєне.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу.

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від вказаних учасників провадження та дослідження їх судом.

Крім того, існує ризик того, що ОСОБА_4 може вчинити інші кримінальні правопорушення, задля отримання прибутку, оскільки, обвинувачений офіційно не працевлаштований, тобто не має постійного офіційного джерела доходів.

З урахуванням наведеного, доводи захисників про відсутність ризиків, є необґрунтованими, а суд доходить до висновку, що на теперішній час, не зникли ризики, які існували на час обрання обвинуваченому міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме, передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Вказані ризики є обґрунтованими та виправдовують необхідність продовження відносно ОСОБА_4 строку тримання під вартою.

Доводи захисників про наявність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання та не офіційне працевлаштування, хоча і можуть мати місце, проте вони не є безумовними підставами для відмови в продовженні дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою та самі по собі не можуть слугувати підтвердженням належної процесуальної поведінки обвинуваченого та відсутності ризиків, з якими закон пов`язує можливість застосування або продовження такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що продовження даного заходу забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

Отже, застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою є достатньою і необхідною мірою, яка гарантує виконання ним покладених обов`язків та запобігає ризикам, а тому, підстав для його зміни суд не вбачає.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 на 60 днів.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, з урахуванням обставин кримінального правопорушення вчиненого обвинуваченими, їх майнового та сімейного стану, їх особистих даних та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, суд вважає за необхідне визначити заставу, достатню для забезпечення виконання ОСОБА_4 обов`язків, передбачених даним кодексом, у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 166 400 (сто шістдесят шість тисяч чотириста) гривень 00 копійок, яка може бути внесена, як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для внесення застави.

В разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Разом з тим, судом встановлено, що відсутні перешкоди для призначення судового розгляду обвинувального акту відносно ОСОБА_4 , оскільки дане кримінальне провадження підсудне Центральному районному суду міста Дніпра, підстав для повернення обвинувального акту прокурору з причин його невідповідності вимогам КПК України, судом не встановлено, підстави для закриття кримінального провадження, передбачені п.п. 5-8, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України, відсутні.

Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

Всі питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду, передбачені ст. 315 КПК України, вирішені.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 199, 314-315 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Підготовче провадження закінчити.

Призначити судовий розгляд обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001358 від 14.11.2025 року, відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, суддею одноособово у відкритому судовому засіданні у приміщенні Центрального районного суду міста Дніпра на 29 січня 2026 року о 12.00 год.

Викликати в судове засідання учасників судового провадження.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, строк тримання під вартою на 60 днів, тобто по 23 березня 2026 року, включно.

Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави достатній для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 166 400 (сто шістдесят шість тисяч чотириста) гривень 00 копійок, яка може бути внесена, як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для внесення застави.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки, передбачені п.п 1-4, 8 ч.5 ст. 194 КПК України, а саме:

-прибувати за кожною вимогою до прокурора чи суду;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу прокурора або суду;

-повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання чи перебування;

-утримуватися від спілкування із свідками у цьому кримінальному провадженні.

У разі внесення застави обвинуваченого звільнити з-під варти негайно.

Визначити строк дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою суду обов`язків до 23березня 2026 року, включно.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1