КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання,

в с т а н о в и л а:

Вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 вересня 2023 року ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та йому призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили застосовано до ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою та його взято під варту в залі судового засідання.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 ухвалено рахувати з 26.09.2023 року.

У строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 24.04.2021 року по 26.04.2021 року.

Апеляційне провадження відкрито за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_9 , в яких, сторона захисту вважаючи вирок суду незаконним через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а також посилаючись на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, просить вирок суду скасувати, а кримінальне провадження закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

25.07.2025 до апеляційного суду надійшло клопотання обвинуваченого _________________________________________________________________

Справа №11-кп/824/938/2025 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_11

Категорія: ч. 1 ст. 369 КК України Доповідач ОСОБА_1

ОСОБА_9 про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який, не пов`язаний з позбавленням волі, зокрема, на особисте зобов`язання, яке обґрунтоване тим, що він перебуває під вартою з 26.09.2023 по 20.07.2025, тобто майже 22 місяці, а з урахуванням попереднього ув`язнення з 24.04.2021 по 26.04.2021, строк фактичного тримання під вартою наближається до повного строку призначеного покарання, яке спливає 23.09.2025. Тобто, на даний час, він фактично відбув строк призначеного покарання, хоча розгляд апеляційних скарг сторони захисту ще триває і рішення по суті не прийнято. Тому вважає, що подальше тримання його під вартою втрачає правову підставу та є порушенням його права на свободу та справедливий розгляд справи у розумний строк, передбачений ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 та захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 підтримали клопотання, заявлене обвинуваченим ОСОБА_9 .

Прокурор заперечував проти задоволення поданого клопотання, вказуючи на те, що апеляційний розгляд на даний час ще триває.

Заслухавши позицію сторін провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи клопотання, колегія суддів вважає, що заявлене клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 вересня 2023 року ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та йому призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 ухвалено рахувати з 26.09.2023 року.

У строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 24.04.2021 по 26.04.2021 року.

На час розгляду апеляційних скарг захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_9 , що подані на вищевказане судове рішення, ОСОБА_9 майже 2 роки утримується під вартою (з 24.04.2021 по 26.04.2021 та з 26.09.2023 по теперішній час), і на даний час при апеляційному розгляді продовжується дослідження, за клопотанням сторони захисту, письмових доказів у кримінальному провадженні, тому підстави вважати, що ОСОБА_9 може перешкоджати кримінальному провадженню, відсутні.

Також ОСОБА_9 має міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується, і об`єктивних даних, які б вказували на те, що ОСОБА_9 , з урахуванням вищевказаних обставин, може ухилитись від суду, не має.

Тому, виходячи з позиції Європейського суду з прав людини у справі «Тодоров проти України» від 12.01.2012 року про те, що сама тяжкість вчиненого злочину і серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для продовження тримання особи під вартою, колегія суддів вважає можливим змінити ОСОБА_9 запобіжний захід на особисте зобов`язання, з покладенням на нього обов`язків, що мають забезпечити його належну процесуальну поведінку, а саме: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатись з населеного пункту без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця проживання.

На підставі викладеного та керуючись ст. 405 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжний захід з тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» на особисте зобов`язання та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатись з населеного пункту без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця проживання.

Звільнити ОСОБА_9 з під варти в залі суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3