САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/556/26
Провадження № 1-кп/726/94/26
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2026 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду м. Чернівці, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000035 від 02.02.2026 щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця за національністю, громадянина України, уродженця м. Чернівці, не одруженого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369-2 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи військовозобов`язаним та, згідно ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не маючи встановлених підстав для звільнення або відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, бажаючи проходити військову службу у військових частинах забезпечення, які розміщені на території Чернівецької області, став на шлях вчинення корупційного злочину, який вчинив при наступних обставинах:

В середині січня 2025 року під час перебування на ТВК «Добробут» за адресою: м. Чернівці, вул.Калинівська,13В, ОСОБА_3 під час розмови зі своїм знайомим ОСОБА_6 повідомив останньому про свій намір мобілізуватися для проходження військової служби у військову частину, яка дислокується на території Чернівецької області. При цьому, в розмові ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_3 про те, що рішення про проходження військової служби у військовій частині, яка дислокуються на території Чернівецької області приймається відповідним районним (міським) територіальним центром комплектування та соціальної підтримки при наявності відповідної довідки ВЛК про придатність особи саме до такої військової служби. В розмові ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_3 про наявність у нього особистих та дружніх відносин з посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 на яких він в змозі вплинути для прийняття ними рішення про проходження ОСОБА_3 військової служби у військовій частині, яка дислокуються на території Чернівецької області, в разі надання йому грошових коштів в сумі 1500 доларів США.

З цією метою, 18.01.2025 близько 09:00 год. ОСОБА_3 , для реалізації вказаного злочинного умислу, спрямованого на надання неправомірної вигоди ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, зустрівся з ОСОБА_6 на території ВК «Добробут» за адресою: м. Чернівці, вул.Калинівська,13В, де надав останньому грошові кошти в сумі 1500 доларів США (відповідно до даних Національного банку України станом на 18.01.2025 становило 63 259,35 грн.) за здійснення впливу на посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо проходження ОСОБА_3 військової служби у військовій частині, яка дислокуються на території Чернівецької області.

Наступного дня, тобто 19.01.2025 близько 14:10 год. ОСОБА_6 під час зустрічі з ОСОБА_3 на території ВК «Добробут» за адресою: м.Чернівці, вул.Калинівська,13В надав останньому військовий квиток серії НОМЕР_1 , виданий 18.01.2025 ІНФОРМАЦІЯ_2 на прізвище ОСОБА_3 , який містив відтиски мастичної гербової печатки та підписи начальника вказаного відділу. Крім цього, військовий квиток містив відомості про взяття/зняття ОСОБА_3 з обліку, проходження ним ВЛК та визнання його придатним для проходження військової служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 369-2 КК України, а саме надання неправомірної вигоди особі, яка обіцяє (погоджується) за таку вигоду вплинути на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Разом із обвинувальним актом на розгляд Садгірського районного суду м. Чернівці, подано угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000035 від 02.02.2026, щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369-2 КК України, яка укладена 16 лютого 2026 року між прокурором Чернівецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 та з обвинуваченим ОСОБА_3 за участю його захисника адвоката ОСОБА_5 .

Обвинувачений ОСОБА_3 просив затвердити угоду про визнання винуватості, яка укладена у кримінальному провадженні. Зазначив, що йому цілком зрозуміла суть обвинувачення та він визнає себе винуватим повністю у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за обставин, наведених у обвинувальному акті. Розкаявся у вчиненому, пообіцяв, що виконає умови угоди.

Захисник ОСОБА_5 також просила суд затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо її підзахисного і призначити узгоджену в угоді міру покарання.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні щодо затвердження угоди про визнання винуватості не заперечував та просив суд затвердити таку угоду, вважає, що при укладенні угоди були дотримані вимоги і правила КПК та КК України. Також просив призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження та угоду, суд доходить такого висновку.

У п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України передбачено, що під час прийняття рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до положень ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку (ч.5 ст. 469 КПК України).

Перевіряючи отриману судом угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України, суд доходить висновку, що її зміст відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Частиною 4 статті 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена зокрема у провадженні щодо у провадженні щодо:

1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією);

2) корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи (осіб) у вчиненні будь-якого корупційного кримінального правопорушення чи кримінального правопорушення, пов`язаного з корупцією, та якщо інформація щодо вчинення такою особою (особами) кримінального правопорушення буде підтверджена доказами, і за умови повного або часткового (з урахуванням характеру та ступеня участі особи у вчиненні злочину) відшкодування підозрюваним або обвинуваченим завданого збитку або заподіяної шкоди (якщо такі збитки або шкода були завдані);

2-1) корупційних кримінальних проступків, нетяжких або тяжких корупційних злочинів, а також кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, у разі відсутності ознак вчинення цих кримінальних правопорушень у співучасті, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, і за умови повного відшкодування підозрюваним або обвинуваченим завданого збитку або заподіяної шкоди (якщо таких збитків або шкоди було завдано);

3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим, який є організатором злочину, не може бути укладена у кримінальних провадженнях щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, за винятком випадку укладання угоди на підставі пункту 2 цієї частини та за умови викриття ним іншого організатора корупційного кримінального правопорушення або кримінального правопорушення, пов`язаного з корупцією.

Так, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369-2 КК України, яке згідно з класифікацію визначеною ст. 12 КК України відносяться до нетяжких злочинів та відповідно до примітки до ст. 45 КК України є корупційним кримінальним правопорушенням.

Відповідно до змісту обвинувального акту потерпілі у даному кримінальному провадженні відсутні. Шкода даними злочинами завдана лише державним і суспільним інтересам. Збитки чи матеріальна шкода кримінальним правопорушенням не завдана.

На виконання вимог ст. 474 КПК України судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю розуміє: права, надані йому законом; наслідки укладення та затвердження угоди; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид і міра покарання й інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а також наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується та ОСОБА_3 роз`яснено його права, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

У тому числі обвинувачений повідомив суду, що зможе виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Суд переконався, що укладення угоди із обвинуваченим є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені Законом.

У п. 5 угоди передбачено обов`язки щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою.

Не встановлено обставин, які б свідчили про те, що умови угоди не відповідають інтересам суспільства чи порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, судом не встановлено.

У рішенні ЄСПЛ від 25.03.1999 року у справі «Ніколова проти Болгарії» зазначається, що застосування спрощеної процедури, зокрема, процедури на підставі угоди про визнання винуватості, має низку переваг для обвинуваченого та правосуддя (скорочена тривалість розгляду справи, швидке визначення винуватості особи та її відповідальності, швидке відшкодування шкоди, заподіяної злочином).

Враховуючи викладене, а також те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, за участі захисника, - відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши доводи учасників кримінального провадження, дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження такої угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_3 надав неправомірну вигоду особі, яка обіцяє (погоджується) за таку вигоду вплинути на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а тому кваліфікує його дії за ч.1 ст. 369-2 КК України, за якою належить призначити узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості, вид та міру покарання.

Погоджене сторонами вид та міра покарання, визначене санкцією ч.1 ст. 369-2 КК України, відповідає вимогам, передбаченим ст. ст. 50,65 КК України, загальним засадам призначення покарання, визначеним ст.65 КК України: законності, справедливості, обґрунтованості, а також вимогам ч.2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ст. 65 КК України, п.1 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24 жовтня 2003 року, під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставинами, згідно із ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , передбачених ст. 67 КК України, прокурором не заявлено та судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує поряд із умовами угоди про визнання винуватості також дані, які характеризують особу обвинуваченого, зокрема те, що він є особою раніше не судимою, вперше притягується до кримінальної відповідальності; має зареєстроване місце проживання, не одружений, на обліках у лікаря нарколога та психіатра обвинувачена не перебуває.

З урахуванням думки учасників судового провадження, суд погоджується та доходить висновку, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого та даних про його особу, саме погоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу в розмірі 3 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 гривень, буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 , а також сприятиме запобіганню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Також судом враховано положення ч.2 ст. 53 КК України, відповідно до якого за вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, розмір штрафу, що призначається судом, не може бути меншим за розмір майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, або отриманого внаслідок вчинення кримінального правопорушення доходу, незалежно від граничного розміру штрафу, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Таким чином, суд враховує те, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, усвідомив протиправність своїх дій, запевнив про готовність понести покарання за вчинене кримінальне правопорушення, а тому, враховуючи принципи індивідуалізації та достатності покарання для виправлення засудженого, вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе шляхом призначення узгодженого в угоді про визнання винуватості виду та міри покарання.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого у кримінальному провадженні не обирався, клопотань про його обрання до суду не надходило.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 314, 370, 371, 373, 374, 376, 394, 468, 469-470, 472, 473- 476, ч.15 ст. 615 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 16 лютого 2026 року, укладену між прокурором Чернівецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі його захисника, адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000035 від 02.02.2026 щодо ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369-2 КК України.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369-2 КК України та призначити йому покарання, узгоджене в угоді про визнання винуватості, у виді штрафу в розмірі 3 000 (три тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень 00 копійок.

Роз`яснити ОСОБА_3 положення ст. 476 КПК України, що в разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутись до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст. 394 КПК України, з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку відповідно до ст. 473 КПК України, до Чернівецького апеляційного суду через Садгірський районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддяОСОБА_1