Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/423/26
Провадження № 1-кс/499/50/26
У Х В А Л А

Іменем України

26 березня 2026 року селище Іванівка

Слідчий суддя Іванівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в с-щі Іванівка Березівського району Одеської області клопотання слідчої відділення №1 СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого заступником керівника Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні № 0000127 від 24.02.2026 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Іванівського районного суду Одеської області 23.03.2026 року надійшло вищезазначене клопотання про тимчасовий доступ до речей, в якому просять надати дозвіл ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , виготовити на паперовому або електронному носії документ, що містить інформацію про телефонні дзвінки та смс-повідомлення по мобільному телефону з абонентськими номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_2 в період часу з 00:00 години 01.02.2026 року по теперішній час. Забезпечити тимчасовий доступ й можливість вилучення до наступної інформації по наступним абонентським номерам НОМЕР_1 , НОМЕР_2 : 1) Адреси розташування та номери базових станцій. 2) Типи з`єднань (вхідні, вихідні дзвінки, SMS, MMS, GPRS, переадресація). 3) Дата, час та тривалість з`єднання. 4) Ідентифікаційні ознаки кінцевого обладнання (абонента А) (абонентський, серійний, IMSI номери сім-картки, ІМЕІ). 5) Ідентифікаційні ознаки терміналу, з яким відбувався сеанс зв`язку (абонент Б), з`єднання нульової тривалості. 6) За наявності контрактної угоди або відповідної реєстрації надати відомості про абонента.

Своє клопотання слідча обґрунтовує тим, що відділенням № 1 слідчого відділу Березівського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000127 від 24.02.2026 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України.

23.02.2026 в період часу з 09:00 до 16:00 годин невстановлена особа шляхом пошкодження металопластикового вікна проникла в житловий будинок ОСОБА_5 1964 року народження, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 де здійснила крадіжку 30 000 гривень, 500 доларів США, ювелірних виробів, які належали ОСОБА_5 .

В ході досудового розслідування було встановлено, що до вчинення злочину може бути причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який користується мобільним абонентським номером НОМЕР_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який користується мобільним абонентським номером НОМЕР_2 .

В інший спосіб не можливо отримати інформацію про осіб, які до вчинення кримінального правопорушення, та після його вчинення використовували мобільний зв`язок, інакше як отримання інформації, що містить охоронювану законом таємницю в ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » .

Інформація, яка знаходиться у оператора телекомунікаційних послуг компанії ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », про зв`язок, надані телекомунікаційні послуги, у тому числі отримані послуги, їх тривалості, змісту, маршрутів пересування тощо сама по собі або в сукупності з іншими речами та документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Слідча у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Представник ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », у володінні якого знаходяться документи, у судове засідання не викликався у відповідності до ч.2 ст. 163 КПК України.

Згідно з ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось у зв`язку з неприбуттям у судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього документи, вважає, що клопотання задоволенню не підлягає з таких підстав.

В силу положень пункту 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, з-поміж іншого, до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Приписами ст. 7 КПК України визначено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, законність, таємниця спілкування, невтручання у приватне життя, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості тощо.

Положеннями ч. 1 ст. 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Положеннями ст. 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження, одним із яких є тимчасовий доступ до речей і документів, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 160 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у ст. 161 КПК України.

При цьому, звертаючись із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, заявник, поміж іншого, має довести можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів (п.6 ч.2 ст. 160 КПК).

Як вбачається із змісту ст. 162 КПК України, до охоронюваної законом таємниці, яка міститься у речах і документах, належить, зокрема, інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передання, тощо.

Так, відповідно до ст. 119 Закону України «Про електронні комунікації» постачальники електронних комунікаційних послуг повинні забезпечувати і нести відповідальність за схоронність даних щодо кінцевого користувача, отриманих при укладенні договору про надання електронних комунікаційних послуг та наданні електронних комунікаційних послуг, у тому числі щодо: 1) персональних даних споживача; 2) факту отримання кінцевим користувачем електронних комунікаційних послуг; 3) змісту інформації, що передається та/або отримується кінцевим користувачем; 4) обсягу, змісту, маршрутів передачі інформації (даних), у тому числі даних, що обробляються з метою передачі інформації в електронних комунікаційних мережах або оплати електронних комунікаційних послуг; 5) даних про місцезнаходження, до яких відносяться будь-які дані, що обробляються постачальником електронних комунікаційних послуг при наданні послуг електронних комунікацій, у тому числі про розташування термінального обладнання. Зазначена вимога не поширюється на випадок передачі даних про місцезнаходження абонента, що здійснює екстрену комунікацію, до комунікаційного центру та екстрених служб.Зазначена вимога не поширюється на випадок передачі даних про місцезнаходження абонента, що здійснює екстрену комунікацію, до комунікаційного центру " ІНФОРМАЦІЯ_4 " та екстрених служб за телефонними номерами 112, НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 та 104; 6) даних про спроби виклику між певними кінцевими точками електронної комунікаційної мережі, в тому числі про невдалі спроби виклику (таких, що були ініційовані і не отримали відповіді) або перерване з`єднання.

Згідно з вимогами ч.6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Слідчий в клопотанні просить надати доступ до речей і документів, які знаходяться у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000127 від 24.02.2026 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України за період з 00:00 години 01.02.2026 року по теперішній час.

Лише в тому випадку, якщо сторона кримінального провадження, крім передбачених ч.5 ст. 163 КПК України обставин також доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів.

Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Частиною 6 статті 132 КПК України визначено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Однак, слідчим ці вимоги закону не були дотримані, слідчим не доведено дієвості такого заходу забезпечення кримінального провадження, не зазначено яким саме способом за допомогою отриманих даних буде встановлено особу, яка причетна до вчиненого кримінального правопорушення, а також взагалі не наведено обґрунтування необхідності отримання тимчасового доступу до телефонних з`єднань абонентів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Відповідно до правових позицій Європейського Суду з прав людини будь-яка інформація, що стосується існуючого наміру вчинити злочин або вчинюваного злочину, має бути такою, що може бути перевіреною, та державне обвинувачення повинно мати змогу продемонструвати на будь-якій стадії, що в його розпорядженні наявні достатні підстави для проведення оперативного заходу (див. серед інших §§ 38 - 42 рішення у справі Баннікова проти Росії; § 90 рішення у справі Веселов та інші проти Росії; § 49 рішення у справі Ванян проти Росії; § 134 рішення у справі Ванян проти Росії; § 36 рішення у справі Малінінос проти Литви).

Так, слідчим в обґрунтування доводів клопотання надано слідчому судді витяг з ЄРДР та копії рапортів. Інших доказів в обґрунтування клопотання суду не надано.

Слідчий суддя вважає, що доданих до клопотання документів для надання тимчасового доступу до інформації недостатньо для задоволення клопотання слідчого, оскільки дані документи, відповідно до положень КПК України не можуть мати самостійного доказового значення у справі.

Будь-яких належних і допустимих доказів на підтвердження того, що вказані у клопотанні номери телефону НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , а також особи, у користуванні яких вони перебувають, мають відношення до вказаного кримінального провадження суду не надано, а надано лише копії рапортів, в яких шляхом припущень вбачається причетність осіб до вчинення кримінального правопорушення, як і не надано відомостей щодо надання будь-яких доручень на проведення оперативно-розшукових дій у кримінальному провадженні №0000127 від 24.02.2026 року.

До того ж, стороною, яка звернулась із клопотанням не представлено доказів того, що стороною кримінального провадження проведено вичерпний комплекс заходів, спрямованих на розслідування даного злочину та встановлення кола осіб, причетних до скоєння кримінального правопорушення.

На переконання слідчого судді, відсутність зазначених доказів може призвести до порушення прав осіб, які не мають відношення до обставин даного кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: рівність перед законом і судом (п.3 ч.1 ст. 7); повага до людської гідності (п. 4 ч. 1 ст. 7 КПК України); таємниця спілкування (п. 7 ч. 1 ст. 7 КПК України); невтручання у приватне життя (п. 8 ч. 1 ст. 7 КПК України).

Слідчим не наведено у клопотанні, яке саме доказове значення мають вказані у клопотанні дані, доступ до яких планується отримати, не доведено, що потреби досудового розслідування дійсно виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи і може бути виконано завдання розслідування, а отже слідчий суддя не вбачає можливості надати слідчому дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів, у зв`язку з чим клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 131, 132, 159-164, 166 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчої відділення №1 СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого заступником керівника Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні № 0000127 від 24.02.2026 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_8