ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2026 року м. Фастів

Слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 ,

у присутності підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000383 від 03.05.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, стосовно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великий Раковець Іршавського району, Закарпатської області, українця, громадянина України, не одруженого, який має повну середню освіту, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ( з його слів) військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», раніше судимого: 01.04.2016 вироком Іршавського районного суду Закарпатської області за ст.185 ч. 2, 185 ч. 3, ст. 70, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки; 01.06.2017 вироком Іршавського районного суду Закарпатської області за ст.185 ч. 2 КК України до 4 місяців арешту; 26.04.2018 вироком Іршавського районного суду Закарпатської області за ст. 187 ч. 3, 71 КК України до 7 років 4 місяців позбавлення волі, ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 31.05.2024 у справі № 346/2865/24 звільненого умовно-достроково для проходження військової служби за контрактом на невідбуту частину призначеного покарання, що становить 11 (одинадцять) місяців 12 (дванадцять) днів, ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28.01.2025 у справі № 336/681/25 ОСОБА_5 звільнений від кримінальної відповідальності за вчинення вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.

установила:

На розгляд до Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшло вказане клопотання.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Покликаючись на існування ризиків, передбачених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), слідчий просить застосувати стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 у разі внесення ним застави обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Позиція учасників у судовому засіданні

Прокурор у судовому засіданні підтримав вимоги клопотання. Крім того додав, що, на переконання органу досудового розслідування, наразі існують ризики, передбачені ст. 177 КПК. Свою позицію та обґрунтованість підозри прокурор мотивував обставинами, зазначеними у клопотанні. Додав, що зазначені у клопотанні ризики є цілком обгрунтованими, оскільки підозрюваний неодноразово вчиняв злочини проти власності, життя та здоров`я осіб, а також порядку несення військової службим

Окремо зазначив про необхідність визначення розміру застави як альтернативного запобіжного заходу у межах, встановлених КПК України, враховуючи тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, а саме: у двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні просив задовольнити частково клопотання про обрання його підзахисному запобіжного заходу та пояснив, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, за який законом передбачено також альтернативне покарання у виді обмеження волі, свою вину визнає та щиросердечно розкаявся, тому запобіжний захід тримання під вартою є для нього занадто суворим. Просив призначити запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту за адресою його фактичного місця проживання, про яке він повідомив суду, щоб надати можливість продовжити працювати та відшкодувати потерпілій завдану шкоду.

Додатково наголосив, що зазначені органом досудового розслідування ризики не підтверджені доказами, а тому не є доведеними у передбачений законом спосіб, що свідчить про їх відсутність. Думка захисту, що ці ризики відсутні, оскільки підозрюваний не буде вчиняти таких дій.

Просив врахувати його позитивну характеристику, яка полягає у виконанні обов`язку та проходження військової служби у складі ЗСУ, захисті нашої держави, у зв`язку із чим він отримав поранення. Наразі після ДТП також має певні травми, лікування яких буде кращим та ефективнішим у фастівській лікарні.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Нормативно-правові акти, якими керувався слідчий суддя

Згідно із ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходом забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: (1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; (2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; (3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно із ч. 3, 4 ст. 176 КПК України, слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора (частини 3, 4 ст. 176 КПК України).

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: (1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; (2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; (3) незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; (4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; (5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Установлені слідчим суддею обставини, мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали

Під час розгляду клопотання слідчий суддя встановила наступні обставини та дійшла таких висновків.

Щодо обґрунтованості підозри

Встановлено, що солдат ОСОБА_5 , на порушення ст. 4, 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, приблизно о 10 годині 03.05.2026, реалізуючи кримінально-протиправний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, перебуваючи поблизу будинку № 1 по вул. Польова у с. Велика Мотовилівка Фастівського району Київської області, діючи умисно, знаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, використовуючи викрадений ним раніше, приблизно о 10 годині 03.05.2026, у кухонному приміщенні зазначеного будинку ключ, запустив двигун припаркованого поблизу будинку мопеда чорного кольору марки «Honda» моделі «Dio AF34» з номером рами « НОМЕР_2 » з об`ємом двигуна 49 куб.см потужністю 5 к.с., який належить на праві власності раніше йому знайомій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та залишив місце вчинення кримінального правопорушення на вказаному мопеді чорного кольору марки «Honda» моделі «Dio AF34» з номером рами « НОМЕР_2 », чим вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду в розмірі 12000,00 грн.

03.05.2026 о 23 годині 30 хвилин ОСОБА_5 затриманий у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

04.05.2026 о 00 годин 17 хвилин під час проведення огляду місця події за адресою Київська область, м. Фастів, вул. Героїв Танкістів слідчий виявив та вилучив мопед чорного кольору марки «Honda» моделі «Dio AF34» з номером рами « НОМЕР_2 » з об`ємом двигуна 49 куб.см потужністю 5 к.с., який опломбований биркою № H46659419 та поміщений на майданчик для тимчасового затримання авто-мото транспорту за адресою Київська область, м. Фастів, вул. Червонянська, 36.

04.05.2026 о 20 годині 20 хвилин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у незаконному заволодінні транспортним засобом, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Дослідивши додані до клопотання слідчого матеріали досудового розслідування, слідчий суддя дійшла висновку про те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 289 КК України підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю вагомих доказів, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений під час судового розгляду, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 03.05.2026 року; протоколом огляду місця події від 03.05.2026 року; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 04.05.2026 року; протоколом роз`яснення права на захист від 04.05.2026 року; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 04.05.2026 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 04.05.2026 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 04.05.2026 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 04.05.2026 року.

Слідчий суддя на цьому етапі провадження не вирішує ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

З огляду на дані, які надані стороною обвинувачення, у слідчого судді наявні всі підстави для висновку про те, що підозра ОСОБА_5 ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із кримінальним правопорушенням, а під час розгляду клопотання не виникло будь-якого іншого розумного обґрунтування участі підозрюваного у подіях, про які йдеться, аніж того, про яке стверджує прокурор.

Щодо існування ризиків

Прокурор, наполягаючи на застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу, окрім обґрунтованості підозри останнього у вчиненні кримінального правопорушення, покликався також на існування ризиків, які дають йому підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Перевіряючи існування зазначених прокурором ризиків, слідчий суддя виходив із такого.

Необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю наступних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду: враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років, а тому є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, матиме можливість переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, крім цього встановлено, що ОСОБА_5 непрацевлаштований, не має постійного джерела доходів, не має постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків;

- незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні: орган досудового розслідування вважає, що підозрюваному ОСОБА_5 відомі свідки та потерпіла у цьому кримінальному провадженні, а тому є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, матиме можливість безпосередньо впливати на свідків та потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється: орган досудового розслідування вважає, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчитини інше кримінальне правопорушення, оскільки він раніше судимий 01.04.2016 вироком Іршавського районного суду Закарпатської області за ст.185 ч. 2, 185 ч. 3, ст. 70, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки; 01.06.2017 вироком Іршавського районного суду Закарпатської області за ст.185 ч. 2 КК України до 4 місяців арешту; 26.04.2018 вироком Іршавського районного суду Закарпатської області за ст. 187 ч. 3, 71 КК України до 7 років 4 місяців позбавлення волі.

Крім того, солдат ОСОБА_5 05.09.2024 в умовах воєнного стану самовільно залишив військову частину НОМЕР_3 та до 11.01.2025 обов`язки військової служби не виконував.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28.01.2025 у справі № 336/681/25 ОСОБА_5 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.

04.05.2026 слідчі слідчого відділу Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області за процесуального керівництва прокурорів Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003337 від 23.03.2026 за фактом самовільного залишення солдатом ОСОБА_5 військової частини НОМЕР_1 .

Також цей ризик безпосередньо пов`язаний із ризиком впливу на свідків, а спонукання свідків надавати недостовірні відомості містить ознаки самостійного кримінального правопорушення.

На переконання слідчого судді, ризики, що дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірної можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

Водночас КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Перевіряючи доводи поданого до суду клопотання на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшла висновку про їх наявність, враховуючи конкретні обставини справи та наявні дані про особу ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років, а тому очікування можливого вироку може мати значення для ризику переховування, який слідчий суддя вважає цілком вірогідними з огляду на співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування порівняно із засудженням до покарання у виді позбавлення волі.

Крім цього, слідчий суддя враховує наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний може вчини спроби впливу на свідків та потерпілу, вчинити інше кримінальне правопорушення, стосовно нього здійснюється досудове розслідування в іншому кримінальному провадженні.

Вказане переконує слідчого суддю у тому, що ці ризики стосовно ОСОБА_5 є достатньо високими та не спростовані під час розгляду клопотання.

Мотиви суду щодо обраного виду запобіжного заходу

Оскільки встановлено обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 289 КК України та наявність декількох ризиків, тому з метою забезпечення дієвості кримінального провадження об`єктивно необхідним є застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваного.

Прокурор просив застосувати стосовно ОСОБА_5 найбільш суворий запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів, покликаючись на обґрунтованість підозри та наявність ризиків. Прокурор вважав, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, передбачених КПК України, не забезпечить виконання підозрюваним своїх обов`язків та не запобігатиме існуючим ризикам.

Водночас у поданому до суду клопотанні прокурор просив визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 у разі внесення ним застави обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Слідчий суддя враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки. (п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України).

Так, підозрюваний ОСОБА_5 відповідно до п. 7 ст. 89, ч. 3 ст. 90 КК України є таким, що має судимість.

Відповідно до санкції ч. 1 ст. 289 КК України, за вчинення цього кримінального правопорушення передбачене покарання у виді обмеження волі на строк від трьох до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

На виконання вимог ст. 177-178 КПК України слідчий суддя встановила, що підозрюваний на обліку у лікарів не перебуває, є військовослужбовцем військової служби за призивом під час мобілізації, на утриманні неповнолітніх дітей не має.

Відомості, які б свідчили про неможливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчому судді не надані.

З огляду на це до підозрюваного ОСОБА_5 може бути застосований запобіжний захід тримання під вартою.

Враховуючи вказане клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Вирішуючи це питання, суд також враховує висновок Європейського суду з прав людини про те, що серйозність пред`явленого обвинувачення і ризик втечі може бути аргументом під час обрання запобіжного заходу і суспільний інтерес у цьому конкретному випадку полягає у забезпеченні розслідування злочину у сфері службової діяльності, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинувачених, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011).

Строк дії ухвали суду про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання затриманого - з моменту затримання (частини 1, 2 ст. 197 КПК).

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно із абзацом 2 частини 3 цієї статті, в ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Під час вирішення вказаного питання слідчий судді враховує, що до матеріалів клопотання надано доказів та під час його розгляду суду не повідомлено про існування випадків, визначених у частині 4 статті 183 КПК України, за наявності яких слідчий суддя має право не визначати розмір застави.

Вирішуючи питання про визначення розміру застави, слідчий суддя, керуючись приписами статті 182 та частини 3 статті 183 КПК України, визначає заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки вважає, що така застава є достатньою для забезпечення підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

У випадку внесення підозрюваним або іншою особою застави, у визначеному розмірі, на підозрюваного будуть покладені обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 КПК України.

У випадку внесення застави підозрюваний підлягатиме звільненню з-під варти, із моменту звільнення підозрюваного з-під варти у зв`язку із внесенням застави строк дії процесуальних обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України, що покладаються на підозрюваного, становитиме 2 місяці.

Керуючись статтями 369, 371-372 КПК України, слідчий суддя

ухвалила:

Задовольнити повністю клопотання заступника начальника відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000383 від 03.05.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, стосовно підозрюваного ОСОБА_5 .

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів з моменту його затримання, тобто з 23 години 30 хвилин 03 травня 2026 до 23 години 30 хвилин 02 липня 2026 включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 здійснювати в умовах Державної установи «Київський слідчий ізолятор».

Визначити ОСОБА_5 заставу у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 66 560 (шістдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок (1 прожитковий мінімум 3 328,00 грн. х 20).

Застава може бути внесена як самим підозрюваним, який тримається під вартою, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) у будь-який момент на р/р UA 0018661, Отримувач коштів: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26268119, Банк отримувача: Держказначейська служба України, м. Київ, з подальшим наданням слідчому, прокурору, суду документу, що це підтверджує.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосований запобіжний захід у виді застави.

У випадку внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду (залежно від стадії кримінального провадження) за їхнім викликом;

- не відлучатись без дозволу слідчого, прокурора або суду (залежно від стадії кримінального провадження) з міста Фастова Київської області;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд (залежно від стадії кримінального провадження) про зміну свого місця проживання або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 відмовити.

Строк дії ухвали до 23 години 30 хвилин 02 липня 2026 включно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Повна ухвала складена 06.05.2026.

Відповідно до ч. 2 ст. 376, ч. 15 ст. 615 КПК України у судовому засіданні проголошена резолютивна частина ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_11