СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

пр. № 1-кс/759/1904/26

ун. № 759/5623/26

10 березня 2026 року слідчий суддя Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна, подане в кримінальному провадженні №0000208 внесеного до ЄРДР 08.07.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 367 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва надійшло вищезгадане клопотання, в якому суб`єктом звернення порушено питання щодо накладення арешту на майно з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, у кримінальному провадженні №0000208 внесеного до ЄРДР 08.07.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 367 КК України, а саме: на майно ТОВ «ДЕМЗ-ІНЖИНІРИНГ» () із позбавленням права на відчуження та розпорядження таким майном, а саме:

транспортний засіб TOYOTA CAMRY, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2012 року випуску, VIN: НОМЕР_2 , що зареєстрований на праві власності за ТОВ «ДЕМЗ-ІНЖИНІРИНГ» ЄДРПОУ-43749471;

транспортний засіб TOYOTA HIGHLANDER, державний номерний знак НОМЕР_3 , 2012 року випуску, VIN: НОМЕР_4 , що зареєстрований на праві власності за ТОВ «ДЕМЗ-ІНЖИНІРИНГ» ЄДРПОУ-43749471;

транспортний засіб BMW X7, державний номерний знак НОМЕР_5 , 2020 року випуску, VIN: НОМЕР_6 , що зареєстрований на праві власності за ТОВ «ДЕМЗ-ІНЖИНІРИНГ» ЄДРПОУ-43749471.

Клопотання обґрунтоване тим, що Слідчим управлінням ГУНП в Київській області (м. Київ, вул. Святошинська, 2-А) здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000208 від 08.07.2025, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 367 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що упродовж 2023-2025 років під час виконання договорів публічних закупівель укладених між Трипільською тепловою електричною станцією ПАТ «Центренерго», Товариством з обмеженою відповідальністю «Запорізький Тепло-Енерго Проект» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвентум Україна» реалізовано єдиний протиправний механізм, який полягав у завищенні фактичних обсягів виконаних робіт та вартості використаних матеріальних ресурсів із подальшим внесенням таких завищених показників до первинних облікових документів - актів приймання виконаних робіт за формою КБ-2в та довідок про вартість виконаних робіт, що слугували правовою та фактичною підставою для перерахування грошових коштів.

У межах зазначеного механізму службові особи ТОВ «Запорізький

Тепло-Енерго Проект» та ТОВ «Інвентум Україна» діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи своє службове становище, організували складання та подання замовнику актів КБ-2в із завідомо недостовірними відомостями щодо обсягів і вартості виконаних робіт, що стало підставою для незаконного заволодіння коштами ПАТ «Центренерго», чим Державі завдано майнової шкоди в особливо великих розмірах.

Досудовим розслідування встановлено, що за результатами проведення тендерної процедури публічних закупівель, між ПАТ «Центренерго» Трипільська ТЕС ПАТ «Центренерго», ТОВ «Запорізький Тепло-Енерго Проект» та в особі директора ОСОБА_4 та ТОВ «Інвентум Україна» в особі директора ОСОБА_5 укладено ряд договір про закупівлю робіт.

Так, службовими особами ТОВ «Запорізький Тепло-Енерго Проект» та ТОВ «Інвентум Україна», з метою реалізації злочинного умислу, направленого на заволодіння майном ПАТ «Центренерго»/Трипільська ТЕС ПАТ «Центренерго», із залученням інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб, здійснено ряд фінансово-господарських операцій з іншими суб`єктами господарювання, направлених на штучне та безпідставне завищення вартості матеріалів, що використовувались для виконання вищевказаних договорів.

Таким чином, впродовж 2023-2025 років, в ході виконання угод укладених за результатами публічних закупівель Трипільська ТЕС ПАТ «Центренерго», службовими особами ТОВ «Запорізький Тепло-Енерго Проект» та ТОВ «Інвентум Україна», шляхом зловживання своїм службовим становищем в умовах воєнного стану, було вчинено заволодіння грошовими коштами замовника - ПАТ «Центренерго», шляхом їх перевитрати, що призвело до заподіяння майнової шкоди державним інтересам в особі ПАТ «Центренерго» в особливо великих розмірах.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 діючи умисно, усвідомлюючи злочинне походження майна, а саме грошових коштів здобутих злочинним шляхом, за попередньою змовою групою осіб, протягом тривалого часу вчиняли дії, спрямовані на легалізацію (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом.

Встановлено, що впродовж 2023-2025 років ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , маючи фактичний контроль та вплив на організацію фінансових процесів, координували укладення низки правочинів, які за формою мали ознаки господарських договорів, проте фактично не передбачали реального надання послуг або виконання робіт.

У невстановлені час, у невстановленому місці, ОСОБА_6 використовуючи свій вплив та родинні зв`язки та фактично контролюючи діяльність ТОВ «ЗТЕП», ТОВ «ДЕМЗ-інжинірінг», ТОВ «ДЕМЗ» через підконтрольних йому ОСОБА_8 та інших осіб, залучив до протиправної діяльності ОСОБА_9 , який є бенефіціарним власником та фактично одноосібно контролює діяльність ТОВ «Інвентум Україна», а також ОСОБА_7 , який працевлаштований на ТОВ «Інвентум Україна».

Так, впродовж 2023-2025 років між ТОВ «ЗТЕП», ТОВ «Інвентум Україна» та ТОВ «Будін-сервіс», ТОВ «Будін-торг», ТОВ «ТВК «Джунь», ТОВ «ВК «Індастрі», ТОВ «Компанія Буд Експерт», ТОВ «Будімпекс-Дніпро», ТОВ «Стандарт-Буд», ПП «Миргородський завод будівельних матеріалів», ПП «Торгбуд», ТОВ «АЯ-будівництво», ТОВ «ТД Сафорт», ТОВ «Глобал-Будтранс», ТОВ «Янора», ТОВ «Магнат-люкс», ТОВ «Оптсум-трейд»,ТОВ «ДЮС Трейд», ТОВ «Арована ЛТД», ТОВ «Лонгвінд», ТОВ «Промлого», ТОВ «Асна буд», ТОВ «Тисяча і одна дрібничка», ТОВ «Аквантіс-інноваційні системи», ТОВ «Агро трейд лайф», ТОВ «Моторз партс Україна»,ТОВ «Хемпстон трейд», ТОВ «Товари для будинку та саду» та іншими суб`єктами господарювання, здійснювались фінансово-господарські відносини під час яких укладались відповідні договори та складались первинні бухгалтерські документи.

Водночас встановлено, що зазначені фінансово-господарські відносини мали фіктивний характер, тобто здійснювались без фактичного постачання товарів, робіт, послуг зокрема, вищезазначені СГД виконували роль транзитної структури, через яку здійснювалася легалізація грошових коштів, одержаних унаслідок протиправної діяльності.

Грошові кошти сплачені за результатами таких фінансово-господарських відносин, за безпосередніми вказівками ОСОБА_9 , який усвідомлював їхнє злочинне походження, легалізовувались шляхом їх інтеграції у фінансово-господарський оборот підконтрольних та пов`язаних підприємств на території України, зокрема через укладення формальних правочинів та господарських договорів, що надавали зазначеним коштам вигляд законних доходів.

Так, оплата за нібито виконані роботи, придбані ТМЦ, надходила від ТОВ «ЗТЕП» та ТОВ «Інвентум Україна» на рахунки вищезазначених СГД, після чого перераховувалася на рахунки інших підконтрольних групі осіб підприємств та обготівковувалось. Подальше використання зазначених коштів у господарській діяльності підприємств спрямовувалось на надання правомірного вигляду доходам, одержаним злочинним шляхом.

Так, ОСОБА_7 впродовж 2023-2025 років здійснено ряд фінансових операцій пов`язаних із зняттям та розподілом грошових коштів між учасниками протиправного механізму.

Зазначені грошові кошти, за безпосередніми вказівками ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , фактично отримані ОСОБА_7 , який усвідомлював їхнє злочинне походження та зв`язок із протиправною діяльністю, та розподілені між іншими учасниками протиправного механізму.

Встановлено, що ОСОБА_7 перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, впродовж 2023-2025 років залучив невстановлених досудовим розслідуванням осіб до здійснення передачі легалізованих грошових коштів до ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та

ОСОБА_6 та інших осіб, які в свою чергу організували отримання та розподілення грошових коштів між іншими невстановленими учасниками протиправного механізму.

Сукупність наведених обставин свідчить, що ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та іншими невстановленими на даний час особами, здійснювали використання та розпорядження майном, щодо якого існували об`єктивні підстави вважати його одержаним злочинним шляхом, у тому числі шляхом проведення та координування фінансових операцій, спрямованих на приховування та маскування незаконного походження на загальну суму що перевищує 51 462 870, 84 грн.

У вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209 КК України у даному кримінальному провадженні повідомлено про підозру ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 .

В ході досудового розслідування вжито необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна у тому числі ТОВ «ДЕМЗ-ІНЖИНІРИНГ» (), контроль за діяльністю якого фактично здійснюється підозрюваним ОСОБА_6 , на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Підставою для арешту майна є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209 КК України, що дає підстави вважати, що суд може призначити ОСОБА_6 покарання у виді конфіскації майна за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України, як додатковий вид покарання.

Метою арешту майна відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України є конфіскація майна, як вид покарання, забезпечення відшкодування завданої кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди та п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України збереження речових доказів.

У судовому засіданні прокурор, з огляду на зазначені обставини просив задовольнити подане клопотання.

Власник майна у судове засідання не викликався відповідно до положень ч. 2 ст. 172 КПК України.

Розглянувши дане клопотання, долучені до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення зазначеного клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7) ч. 2 ст. 131 КПК України передбачено такий вид заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Судом встановлено, що Слідчим управлінням ГУНП в Київській області (м. Київ, вул. Святошинська, 2-А) здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000208 від 08.07.2025, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 367 КК України.

У вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209 КК України у даному кримінальному провадженні повідомлено про підозру ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 .

В ході досудового розслідування вжито необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна у тому числі ТОВ «ДЕМЗ-ІНЖИНІРИНГ» (), контроль за діяльністю якого фактично здійснюється підозрюваним ОСОБА_6 , на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Метою арешту майна відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України є конфіскація майна, як вид покарання, забезпечення відшкодування завданої кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно статей 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява №31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява №48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Кримінальне правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_6 , згідно ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином та за ч. 3 ст. 209 КК України передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від восьми до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

На переконання слідчого судді, прокурором у клопотанні у відповідності до вимог статей 132, 170-173 КПК України доведено, що існують правові підстави для накладення арешту на майно, оскільки є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України, що дає підстави вважати, що суд може призначити ОСОБА_6 покарання у виді конфіскації майна за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України, як додатковий вид покарання.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна.

Сукупність долучених до клопотання прокурора матеріалів та викладені у клопотанні обставини на даному етапі досудового розслідування є достатніми для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Незастосування в даному випадку заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до можливості його приховування, відчуження і таким чином позбавить реалізацію мети досудового розслідування та дотримання завдання арешту майна, передбаченого частиною першою статті 170 КПК України.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, слідчим суддею не встановлено.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту майна, про яке йдеться в клопотанні.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна, подане в кримінальному провадженні №0000208 внесеного до ЄРДР 08.07.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 367 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання та забезпечення відшкодування завданої кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди у кримінальному провадженні №0000208 внесеного до ЄРДР 08.07.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 367 КК України, а саме: на майно ТОВ «ДЕМЗ-ІНЖИНІРИНГ» () із позбавленням права на відчуження та розпорядження таким майном, а саме:

транспортний засіб TOYOTA CAMRY, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2012 року випуску, VIN: НОМЕР_2 , що зареєстрований на праві власності за ТОВ «ДЕМЗ-ІНЖИНІРИНГ» ЄДРПОУ-43749471;

транспортний засіб TOYOTA HIGHLANDER, державний номерний знак НОМЕР_3 , 2012 року випуску, VIN: НОМЕР_4 , що зареєстрований на праві власності за ТОВ «ДЕМЗ-ІНЖИНІРИНГ» ЄДРПОУ-43749471;

транспортний засіб BMW X7, державний номерний знак НОМЕР_5 , 2020 року випуску, VIN: НОМЕР_6 , що зареєстрований на праві власності за ТОВ «ДЕМЗ-ІНЖИНІРИНГ» ЄДРПОУ-43749471.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального керівника та/або слідчого у даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1