Справа №630/182/26 Провадження № 1-кп/630/29/26
В И Р О К

Іменем України

23 лютого 2026 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження, відповідно до ст.ст. 381, 382 КПК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000031 від 06.02.2026 за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Переводчикове, Шишацького району, Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 .

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-

УСТАНОВИВ:

04 лютого 2026 року, приблизно о 17 годині (більш точний час вчинення кримінального правопорушення встановити під час дізнання не виявилось за можливе), ОСОБА_2 , перебував поблизу залізничного вокзалу по вулиці Шевченка в місті Люботин, Харківського району, Харківської області, де під час сварки у останнього раптово виник злочинний умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень невизначеного ступеню тяжкості раніше знайомій потерпілій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, через раптово виниклі неприязні відносини до потерпілої ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , бажаючи спричинення останній тілесних ушкоджень невизначеного ступеню тяжкості, перебуваючи навпроти ОСОБА_3 , схопив її за комір верхнього одягу та завдав їй два удари у область лівого та правого ока.

В результаті протиправних дій ОСОБА_2 , потерпілій ОСОБА_3 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 09-181/2026 від 17.01.2026, спричинено наступні тілесні ушкодження: садно на тлі синця в правій навколоочній ділянці, синець на верхній повіці лівого ока, садна на передній поверхні шиї. За ступенем тяжкості ці ушкодження викликали незначні скороминущі наслідки, тривалість яких не перевищує 6-ти днів, і за цією ознакою відносяться до легких тілесних ушкоджень (відповідно до п.п. 2.3.2. «Б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року).

Таким чином, ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Разом з тим, зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками кримінального провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акту за їх відсутності, а обвинувачений ОСОБА_2 , представлений захисником адвокатом ОСОБА_4 , беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку, потерпіла ОСОБА_3 надала заяву, в якій не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні. А тому суд, за клопотанням прокурора Харківської окружної прокуратури ОСОБА_5 , що регламентоване ч.1 ст.302 КПК України, вважає за доцільне розглянути обвинувальний акт та додані до нього матеріали щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження на підставі обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч.2 ст.382 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось.

За таких обставин, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, оцінивши всі обставини у сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження доведена у повному обсязі.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд виходить із встановленої ст.50 КК України, його мети, кари, виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Вивченням даних про особу ОСОБА_2 встановлено, що він раніше не судимий, офіційно не працює, неофіційно працює вантажником у магазині, за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Відповідно до ст.66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України, обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_2 виду та міри покарання відповідно до ст.ст. 61, 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, пом`якшуючу обставину, щире каяття, відсутність обтяжуючих обставин вчинення кримінального правопорушення, наведені вище дані про особу обвинуваченого, те що він раніше не судимий, працює неофіційно, характеризується посередньо, а також характер вчиненого кримінального проступку.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_2 покарання в межах санкції ч.1 ст.125 КК України, а саме у виді штрафу.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.

Судові витрати та речові докази відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 302, 373-374, 382, 392- 395, КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Люботинський міський суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до положень ч.1 ст.394 КПК України - вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку суду за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше наступного дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасниками кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1