Справа№ 953/1106/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2026 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Київського районного суду м. Харкова кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001810 від 17.12.2025, за обвинуваченням,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, із непевною вищою освітою, розлученого працює у ТОВ «РЕВАН» на посаді комплектувальник товарів, військовослужбовцем та інвалідом не є, малолітніх осіб та осіб похилого віку на утриманні не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

15.12.2025 близько 18:12 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел, направлений на таємне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись за адресою: м. Харків, вул. Григорія Сковороди, 2-а, у приміщенні магазину «Цитрус», що розташований у ТРЦ «Нікольський», скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України ОСОБА_5 № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022, та неодноразово продовженого і діючого на теперішній час по всій території України, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння майнової шкоди потерпілій юридичній особі та бажаючи їх настання, з вітрини у торговельній залі взяв, тим самим таємно викрав ноутбук ТМ «Lenovo Legion Pro 16IRX10 83NN005SRA», серійний номер: PF5TXRMX, належний ТОВ «ОПТАРІОН», вартістю згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи від 25.12.2025 № 19404 - 81196,51 грн., покинув місце вчинення кримінального правопорушення, а саме приміщення магазину «Цитрус» з викраденим майном, обернувши його на свою користь та розпорядившись ним у подальшому на власний розсуд.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ТОВ «ОПТАРІОН» матеріальну шкоду на вищезазначену суму.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне заволодіння чужим майном (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, щиро розкаявся у скоєному, погодився з кваліфікацією вчиненого діяння та підтвердив фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Беручи до уваги послідовність показань обвинуваченого про обставини вчинення кримінального правопорушення, суд вважає ці показання достовірними.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, його показання відповідають змісту обвинувачення, суд за згодою обвинуваченого та інших учасників кримінального провадження, які вважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце, спосіб, форму вини і спрямованість умислу, мотив кримінального правопорушення, його наслідки, обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності обвинуваченого, визнає їх доказаними у судовому засіданні і вважає за можливе не досліджувати у повному обсязі докази стосовно цих фактичних обставин кримінального провадження відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинувачуваного, вивченням даних, які характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Перед встановленням такого порядку дослідження доказів суд з`ясував, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів у частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.

Сукупність наведених і оцінених судом доказів переконує суд у тому, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення.

Суд, розглядаючи кримінальне провадження відповідно до вимог ст. 337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, вважає вину ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення встановленою та доведеною у повному обсязі, та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне заволодіння чужим майном (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що він розлучений, працює у ТОВ «РЕВАН» на посаді комплектувальник товарів, має зареєстроване місце проживання та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, в силу ст. 89 КК України раніше судимий,

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття обвинуваченого, яке виражається у визнанні винуватості в повному обсязі обвинувачення, та відвертому визнанні своєї провини, осуду своїх дій.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд керується положеннями ст. 50, 65 КК України та призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним та достатнім для виправлення засудженим та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до класифікації кримінального правопорушення, визначеної ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України відноситься до тяжкого злочину.

Підстав для застосування ст. 69, 69-1 КК України при призначенні покарання судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а також характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжкого злочину. Суд також враховує дані про особу обвинуваченого: сімейний стан розлучений; на утриманні малолітніх дітей та непрацездатних осіб не має; працює у ТОВ «РЕВАН» на посаді комплектувальник товарів; не є інвалідом; на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває; щиро розкаявся у вчиненому - обставина, що пом`якшує покарання обвинуваченого та відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого; поведінку обвинуваченого після вчинення інкримінованого йому злочину, який усвідомлюючи свою провину, зробивши належні висновки, дав критичну оцінку своїм діям. Суд вважає за необхідне відповідно до вимог ст. 50 КК України, призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням положень передбачених ст. ст. 75, 76 КК України, звільнивши останнього від відбування покарання з випробуванням, оскільки, на думку суду, виправлення обвинуваченого можливе без відбування призначеного виду покарання.

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням статей 65-67 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України, мети покарання.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 29.01.2026 відносно ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а саме заборонено підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 із забороною покидати місце проживання в період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин (за винятком необхідності пройти в укриття при повітряній тривозі) в межах строку досудового розслідування до 20.03.2026 включно; покладено на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою, не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 в період з 22:00 до 06:00 (з можливістю відвідування найближчого укриття у разі оголошення повітряної тривоги) без дозволу слідчого, прокурора або суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; негайно повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, утриматися від спілкування із свідками у вказаному кримінальному провадженні.

Суд вважає, що міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити раніше обрану - домашній арешт.

Цивільний позов не заявлений.

Питання щодо витрат, пов`язаних із проведенням експертиз по кримінальному провадженню, суд вирішує на підставі ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту залишити до набрання вироком законної сили.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 22.12.2025 по справі № 953/13695/25(провадження № 1-кс/953/8053/25).

Речові докази:

- ноутбук ТМ «Lenovo Legion Pro 5 16IRX10 83NN005SRA», серійний номер: PF5TXRMX, чорного кольору, покриття корпусу матове, - переданий на відповідальне зберігання представнику потерпілого ОСОБА_6 , залишити у розпорядженні власника ТОВ «ОПТАРІОН»;

- DVD-диск із відеозаписами від 15.12.2025 із записами з камер відеоспостреження, розташованих у ТРЦ «Нікольський» за адресою: м. Харків, вул. Григорія Сковороди, 2-А, залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- DVD-диск із відеозаписами від 15.12.2025 із записами з камер відеоспостреження, розташованих у магазині «Цитрус», що знаходиться у ТРЦ «Нікольський» за адресою: м. Харків, вул. Григорія Сковороди, 2-А, залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 19404 від 25.12.2025 в розмірі 5 088,96 грн.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку підлягає негайному врученню прокурору та обвинуваченому. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, подавши відповідну заяву.

Суддя ОСОБА_1