Провадження № 1-кс/643/4305/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2026 року слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000976 від 24.09.2025, за фактом вчинення кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.1 ст. 4362, ч. 3 ст. 4362 КК України,

встановив:

До суду надійшло клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000976 від 24.09.2025, за фактом вчинення кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.1 ст. 4362, ч. 3 ст. 4362 КК України.

В обґрунтування заявленого клопотання зазначив, що слідчим відділом УСБУ в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000976 від 24.09.2025, за фактом вчинення кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.1 ст. 4362, ч. 3 ст. 4362 КК України.

Згідно повідомлення про кримінальне правопорушення від 2 відділу ГВ КІБ УСБУ в Харківській області вбачається, що окремі громадяни України, а саме адміністратори чату « ОСОБА_4 » у месенджері «Telegram», здійснюють виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України.

Під час здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, встановлено, що власником чату « ОСОБА_4 » у месенджері «Telegram» є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який з 2022 року перебуває на території Російської Федерації.

Адміністраторами чату « ОСОБА_6 » у месенджері «Telegram» є наступні громадяни України: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 (має ідентифікатор у чаті «Северная Салтовка» - «Админ Порядка»); ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 (має ідентифікатор у чаті «Северная Салтовка» - «Админ Волонтер»); ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_5 (має ідентифікатор у чаті « ОСОБА_4 » - «чудо-ждун»); ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_6 (має ідентифікатор у чаті «Северная Салтовка» - «Админ Юмор»); ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_7 (має ідентифікатор у чаті «Северная Салтовка» - «Админ Новости»); ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_8 , та на теперішній час перебуває на території Республіки Білорусь (має ідентифікатор у чаті « ОСОБА_4 » - «Админ Реклама»).

Згідно відповіді на доручення про проведення слідчих (розшукових) дій з 2 відділу ГВ КІБ Управління СБ України в Харківській області, було встановлено, що ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який є адміністратором чату « ОСОБА_4 » у месенджері «Telegram», систематично розміщує матеріали, в яких, згідно з висновком експерта, міститься виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що громадянин України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є адміністратором чату « ОСОБА_4 » у месенджері «Telegram», має ідентифікатор у вказаному чаті - « ІНФОРМАЦІЯ_7 ».

Так, ОСОБА_11 , заручившись підтримкою у інших адміністраторів зокрема і ОСОБА_10 вчиняє дії щодо просування відомостей спрямованих на негативне налаштовування проти Президента України, держави України, підрозділів Збройних Сил України тощо.

ОСОБА_10 разом з іншими адміністраторами чату « ОСОБА_4 » під час спілкуванні у чаті « ОСОБА_4 » публікують записи, які містять в собі ознаки інформаційно-психологічної операції з боку держави-агресора Російської Федерації.

21.05.2026 в період часу з 10 год. 55 хв. по 15 год. 11 хв., на підставі ухвали слідчого судді Салтівського районного суду м. Харкова про дозвіл на обшук від 14.05.2026 (справа №643/9867/26) проведено обшук за місцем фактичного проживання громадянина України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_6 , в ході якого було виявлено та вилучено належні ОСОБА_10 речі, а саме: мобільний телефон марки «Realme» моделі «Note 70», imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , з сім-карткою з № НОМЕР_3 .

Вилучені предмети є речовими доказами, оскільки могли зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та можуть містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, і необхідні для призначення і проведення відповідних судових експертиз.

Зважаючи на викладене, на час досудового розслідування та судового провадження на вказані предмети та документи доцільно накласти арешт з метою збереження речових доказів та недопущення його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі.

Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі, предметів та документів які є речовими доказами, тобто зберегли на собі сліди вчинення злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Прокурор в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав, просив задовольнити.

Відповідно до ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Враховуючи обмежені строки розгляду клопотання, слідчий суддя не вбачає підстав для відкладення його розгляду.

Суд, розглянувши клопотання про арешт майна, дослідивши додані до клопотання матеріали, вважає його таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилученого майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст.235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

21.05.2026 в період часу з 10 год. 55 хв. по 15 год. 11 хв., на підставі ухвали слідчого судді Салтівського районного суду м. Харкова про дозвіл на обшук від 14.05.2026 (справа №643/9867/26) проведено обшук за місцем фактичного проживання громадянина України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_6 .

Так, в ході проведення обшуку за вказаною адресою виявлено та вилучено належні ОСОБА_10 речі, а саме: мобільний телефон марки «Realme» моделі «Note 70», imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , з сім-карткою з № НОМЕР_3 .

Постановою слідчого 3 відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Харківській області ОСОБА_13 від 21.05.2026 року вилучений мобільний телефон марки «Realme» моделі «Note 70», imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , з сім-карткою з № НОМЕР_3 , визнано речовим доказом в кримінальному провадженні №0000976 від 24.09.26.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України, метою арешту майна є збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Крім цього, відповідно до п.п. 4, 5 ч.5 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; порядку виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні прокурора майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Також, згідно положень статті 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява №31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А №296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява №48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A №52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A №98).

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131-132, 170-175, 309, 395 КПК України, -

ухвалив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на речі, які було виявлено та вилучено в ході проведення «21».05.2026 обшуку за місцем фактичного проживання громадянина України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_6 , які належать ОСОБА_10 , згідно з наступним переліком:

- мобільний телефон марки «Realme» моделі «Note 70», imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , з сім-карткою з № НОМЕР_3 .

Місцем зберігання вилученого майна визначити слідчий відділ Управління СБ України в Харківській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити прокурору.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1