Справа № 183/2740/26
№ 1-кс/183/601/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2026 року Дніпропетровська обл.,

м. Самар

Слідчий суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Самарівського відділу Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , яке заявлене в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000381 від 16.03.2026 р., про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Новомосковськ Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, одруженому, маючому малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, який перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

06.05.2026 року до Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло вищезазначене клопотання.

В обґрунтування клопотання зазначено, що у провадженні слідчого відділу Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000381, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 березня 2026 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 407 КК України.

Солдат ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, та будучи в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 14 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, з метою тимчасового ухилення від військової служби, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, 28 жовтня 2025 року не з?явився вчасно без поважних причин з відпустки у зв?язку з лікуванням до тимчасового місця розташування підрозділу в районі населеного пункту Покровське Синельниківського району Дніпропетровської області, чим незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України, проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням обов`язків з військової служби та продовжував ухилятися до

16 березня 2026 року, тобто до часу встановлення працівниками правоохоронного органу його місцезнаходження на території Самарівського району Дніпропетровської області, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України нез`явлення з лікувального закладу військовослужбовцем без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Крім того, солдат ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, та будучи в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 9, 11, 13, 14, 16, 49, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, додатку № 1 затвердженого п. 1 постанови Верховної Ради України від 07.06.1992 № 2471-XII «Про право власності на окремі види майна», п.п. 1-4, 9, 15 Положення по дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, п.п. 2.8, 8.1, 8.2, 8.9 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, діючи з прямим умислом, в невстановлений в ході досудового розслідування час, проте не пізніше 16 березня 2026 року, у невстановленому місці, незаконно придбав нарізну вогнепальну зброю - самозарядний пістолет калібру 9 мм, виготовлений шляхом переробки саморобним способом вогнепальної зброї самозахисту (пристрою для стрільби патронами, спорядженими еластичними снарядами травматичної (несмертельної) дії) - гладкоствольного пістолета моделі «ФОРТ-17», заводський № НОМЕР_2 , калібру 9 мм Р.А. (виробництва КНО «ФОРТ» МВС України, м. Вінниця, Україна), який є нарізною вогнепальною зброєю та є придатним до проведення пострілів, разом з трьома бойовими припасами пістолетними патронами калібру 9 мм., які почав незаконно зберігати при собі, без передбаченого законом дозволу, які, незаконно зберігаючи при собі у транспортному засобі марки ВMW Х5 з номерними знаками НОМЕР_3 (номерні знаки під час продажу JFO 855 (LT), в подальшому перевіз за адресою: АДРЕСА_2 , де в ході конфлікту почав демонструвати нарізну вогнепальну зброю - самозарядний пістолет калібру 9 мм, виготовлений шляхом переробки саморобним способом вогнепальної зброї самозахисту (пристрою для стрільби патронами, спорядженими еластичними снарядами травматичної (несмертельної) дії) - гладкоствольного пістолета моделі «ФОРТ-17», заводський № НОМЕР_2 , калібру 9 мм Р.А. (виробництва КНО «ФОРТ» МВС України, м. Вінниця, Україна) з саморобними змінами, внесеними в конструкцію пістолета, а саме: штатний гладкий ствол замінений на саморобний нарізний ствол з різьбою на дульній частині ззовні, з діаметром каналу ствола 9 мм, разом з трьома бойовими припасами пістолетними патронами калібру 9 мм, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК носіння, придбання, зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

17 березня 2026року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Новомосковськ Дніпропетровської області, громадянину України, маючого середню освіту, одруженому, маючому малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовцю військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, який перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, однак відносно якого: 27 червня 2019 року направлено обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000431 за ч. 2 ст. 186 КК України до Новомосковського міськрайонного суду (рішення не прийняте), 20 травня 2022 року направлено обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000375 за ч. 1 ст. 263 КК України до Новомосковського міськрайонного суду (рішення не прийняте), 23 лютого 2024 року направлено обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0001250 за ч. 1 ст. 263 КК України до Новомосковського міськрайонного суду (рішення не прийняте), 28 листопада 2024 направлено обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0001250 за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України до Деснянського районного суду м. Київ (рішення не прийняте),повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а саме у нез`явленні з лікувального закладу військовослужбовцем без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

18 березня 2026 року слідчим суддею Самарівського міськрайонного суду в Дніпропетровській області ОСОБА_7 відносно підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 07 травня 2026 року включно.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому злочинів підтверджується наступними доказами: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінального правопорушення або таке, що готується від 16.03.2026, протоколом огляду місця події від 16.03.2026, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 16.03.2026, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 16.03.2026, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 16.03.2026, протоколом обшуку від 16.03.2026, протоколом перегляду відеозапису від 17.03.2026, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 26.03.2026, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 14.04.2026, протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 22.03.2026, актом службового розслідування від 31.10.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 26.03.2026, висновками експертів та іншими матеріалами кримінального провадження, які самі по собі так і в сукупності із іншими доказами містять відомості, як доказ факту та обставин вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

05 травня 2026 року, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для виконання вимог ст. 283 КПК України прокурором Самарівського відділу Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , який здійснює повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, в порядку ст.ст. 36, 290 КПК України, надано доручення слідчому СВ Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області про повідомлення підозрюваному ОСОБА_4 та його захиснику, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування №0000381, які є у розпорядженні сторони обвинувачення у тому числі будь-яких доказів, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання.

05 травня 2026 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 березня 2026 року за № 0000381 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 407 КК України відносно ОСОБА_4 направлено до Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Посилання на ризики, зазначені у ст. 177 КПК України, виклад обставин, на підставі яких слідчий дійшов висновку про наявність ризиків, зазначених у клопотанні, з посиланням на матеріали, що підтверджують ці обставини.

Керуючись п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, встановленими ухвалою слідчого судді Самарівського міськрайонного суду в Дніпропетровської області до теперішнього часу не відпали, оскільки враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, з огляду на тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі, з метою подальшого виконання можливого винесеного відносно нього обвинувального вироку за вчинення вищевказаного злочину вбачається ризик того, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Також треба врахувати те, що підозрюваний може вплинути на свідків, які разом з ним проходять військову службу в одній військовій частині, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій та можливістю погрозою застосування насильства до начальника. Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Крім того, ОСОБА_4 перебуваючи на волі, як військовослужбовець військової служби за призовом на військову службу осіб за мобілізацією може вчинити інший військовий злочин, а саме самовільне залишення військової частини або місця служби, тим самим переховуватися та ухилятися від кримінальної відповідальності. Крім того, бажання підозрюваного уникнути відповідальності та тяжкість покарання, що йому загрожує, безумовно свідчать про можливість втечі підозрюваного.(п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

ОСОБА_4 усвідомлює, що він підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, покарання за які передбачено позбавлення волі строком до 10 років, та маючи можливість вільного пересування, враховуючи перелічені обставини, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що перешкоджатиме досудовому розслідуванню.

При цьому можливі посилання сторони захисту на відсутність на цей час спроб втечі підозрюваного будуть безпідставними, оскільки його належна процесуальна поведінка наразі обумовлена не власною правосвідомістю, а дієвістю запобіжного заходу, що жодним чином не свідчить про неможливість переховування обвинуваченого у разі не обрання йому запобіжного заходу.

-вчините інше кримінальне правопорушення: свідчить те, що ОСОБА_4 , будучи особою відносно якої попередньо направлені обвинувальні акти, на засідання не з`являється, тим самим не виконує покладені на нього обов`язки, крім того, останній на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив й знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

Вважаю, що обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу не може гарантувати його належну процесуальну поведінку.

Відповідно до приписів ч. 1, 3 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 199 КПК у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження.

На цих підставах заявник клопотання просить продовжити стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів .

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав, викладених у ньому.

В судовому засіданні підозрюваний не погодився із заявленим клопотанням. Пояснив, що є письмова згода командира військової частина на продовження проходження підозрюваним військової служби. Інші провадження слід зупинити.

В судовому засіданні захисник заперечував проти заявленого клопотання. Пояснив, що ризики відсутні. Підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, одружений та має дитину. Є письмова згода військової частини на продовження ним військової служби. За ст. 263 КК України підозрюваний згоден укласти угоду про визнання винуватості. Просив відмовити у задоволенні клопотання. Застосувати більш м`який запобіжний захід та визначити розмір застави.

Заслухавши прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Під час розгляду клопотання встановлено, що у провадженні слідчого відділу Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувало кримінальне провадження № 0000381, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 березня 2026 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 407 КК України.

05 травня 2026 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 березня 2026 року за № 0000381 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 407 КК України відносно ОСОБА_4 направлено до Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 407 КК України, підтверджується наданими слідчому судді матеріалами досудового розслідування: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 16.03.2026 р.; протоколом об?єднання матеріалів досудових розслідувань від 16.03.2026 р.; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінального правопорушення або таке, що готується від 16.03.2026 р.; протоколом огляду місця події від 16.03.2026 р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 16.03.2026 р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 16.03.2026 р.;, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 16.03.2026 р.; протоколом перегляду відеозапису від 17.03.2026 р.; протоколом обшуку від 16.03.2026 р.; протоколом про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 17.03.2026 р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 22.03.2026 р.; висновком експерта №СЕ-19/104-26/9790-БЛ від 20.03.2026 р.; висновком експерта №СЕ-19/104-26/9785-БЛ від 19.03.2026 р.; висновком експерта №СЕ-19/104-26/10477-БЛ від 07.04.2026 р.; висновком експерта №СЕ-19/104-26/10481-БЛ від 08.04.2026 р.; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 16.03.2026 р.; актом службового розслідування від 31.10.2025 р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 26.03.2026 р.; повідомленням про підозру від 17.03.2026 р.; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_8 від 23.03.2026 р.; протоколом пред?явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.03.2026 р.; повідомленням про зміну раніше повідомленої підозри від 25.03.2026 р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 27.03.2026 р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 14.04.2026 р.; протоколом пред?явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.04.2026 р.; протоколом огляду предмета від 04.05.2026 р.; протоколом про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 17.03.2026 р.

Таким чином слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 407 КК України.

Ухвалою слідчого судді Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.03.2026 р. до підозрюваного застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою до 07 (включно) травня 2026 р.

Обґрунтовуючи клопотання прокурор в судовому засіданні пояснив, що маються ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового та суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

ОСОБА_4 обвинувачується, у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України (санкцією якої передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років) та ч. 5 ст. 407 КК України (санкцією якої передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років).

Судом враховується, що на теперішній час є наявним ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватись від суду.

Судом враховується реальне існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Щодо ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо можливості підозрюваного незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя звертає увагу на наступне.

Підозрюваний обізнаний про адреси мешкання свідків, а тому, перебуваючи на волі, може вжити заходів щодо незаконного впливу на вказаних осіб.

У зв`язку з цим судом враховується реальне існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Щодо ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення.

Встановлено, що відносно ОСОБА_4 попередньо направлені обвинувальні акти 27 червня 2019 року направлено обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000431 за ч. 2 ст. 186 КК України до Новомосковського міськрайонного суду (рішення не прийняте), 20 травня 2022 року направлено обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000375 за ч. 1 ст. 263 КК України до Новомосковського міськрайонного суду (рішення не прийняте), 23 лютого 2024 року направлено обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0001250 за ч. 1 ст. 263 КК України до Новомосковського міськрайонного суду (рішення не прийняте), 28 листопада 2024 направлено обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0001250 за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України до Деснянського районного суду м. Київ (рішення не прийняте).

15 квітня 2026 р. слідчим СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Отже підозрюваний раніше вчиняв дії в яких маються ознаки кримінальних правопорушень.

У зв`язку з цим слідчим суддею враховується реальне існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Таким чином слідчим суддею встановлено, що існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішення питання про застосування запобіжного заходу суд оцінює в сукупності обставини, визначені статтею 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винними у вчиненні інкримінованих злочинів; вік та стан здоров`я обвинуваченого, який тяжких захворювань чи інвалідності не має; відомості про особу підозрюваного.

Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, однак, з урахуванням встановлених судом обставин, менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Таким чином, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 , тяжких злочинів, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, суд вважає можливим продовжити відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому слідчий суддя звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч. 6 ст. 199 КПК України у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу (ч. 4 ст. 199 КПК України).

Строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів (ч. 1 ст. 197 КПК України).

Враховуюче зазначене строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід продовжити на строк шістдесят днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Враховуючи, що ОСОБА_15 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, то суд вважає за можливе розмір застави у кримінальному провадженні не визначати.

Враховуючи викладене суд вважає клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 197, 314-316, 331, 369, 372, 376, 392 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Самарівського відділу Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , заявлене в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000381 від 16.03.2026 р., у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 407 КК України - задовольнити.

Продовжити стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 04 (включно) липня 2026 року, без визначення розміру застави у кримінальному провадженні.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, прокурору.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваному, який тримається під вартою протягом цього ж строку з дня вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1