Провадження № 1-кс/389/236/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2026 року місто Знам`янка

Слідчий суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , її захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши погоджене з прокурором клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 заявлене в межах кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.01.2026 за №0000001, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.1 ст.396 КК України, про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Губівка Компаніївського району Кіровоградської області, громадянки України, яка одружена, на утриманні осіб не має, не працює, зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судима,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 , як сторона кримінального провадження, 24.02.2026 подала до суду дане клопотання, в якому просить продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 01.04.2026.

Клопотання обгрунтоване тим, що слідчим відділенням відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000001 від 01.01.2026, за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.115, ч.1 ст.396 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 29.12.2025 близько 04:00 год ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, спільно з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходились у приміщенні житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 . Перебуваючи у вказаному місці між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_4 виник умисел на умисне вбивство ОСОБА_7 , тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. Реалізуючи даний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, ОСОБА_4 кухонним ножем, який вона тримала у своїй правій руці, нанесла ОСОБА_7 не менше одного удару в область шиї та не менше одного удару в область черевної порожнини. Унаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 померла на місці скоєння злочину. Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_4 скоїла вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, тобто злочин, передбачений ч.1 ст.115 КК України.

Відомості про дане кримінальне правопорушення відповідно до вимог ч.1 та ч.4 ст.214 КПК України начальником слідчого відділення відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 від 01.01.2026, кваліфікація ч.1 ст.115 КК України.

01.01.2026 о 12:10 год ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

13.01.2026 матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000001, об`єднано в одне провадження з кримінальним провадженням №0000003 відомості про яке внесені до ЄРДР 01.01.2026 за ознаками ч.1 ст.396 КК України, та зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000001. Підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.396 КК України у межах цього кримінального провадження повідомлено ОСОБА_8 .

Обгрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.115 КК України підтверджується: рапортом, складеним за результатами повідомлення на лінію «102»; протоколами огляду місця події; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_4 ; слідчим експериментом за участю підозрюваної ОСОБА_4 ; протоколами допитів свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; протоколом додаткового допиту підозрюваної ОСОБА_4 ; протоколами одночасного допиту ОСОБА_8 та ОСОБА_4 ; висновками експертів №1,2 від 02.01.2026, №47,49,51 від 05.02.2026; №52 від 06.02.2026, №46 від 23.01.2026,№64 від 19.01.2026, № 41, 40 від 08.01.2026; довідкою за результатми опитування з використанням поліграфу.

28.02.2026 спливає строк тримання під вартою ОСОБА_4 , однак закінчити розслідування до вказаного часу не є можливим, так як у кримінальному провадженні, необхідно виконати наступне: отримати та долучити висновок призначеної судово-медичної експертизи трупу; отримати та долучити висновки призначених судово-біологічних та судово-медичних експертиз; виконати інші слідчі та процесуальні дії, необхідність у яких може виникнути унаслідок проведення вищевказаних слідчих та процесуальних дій; виконати вимоги ст.290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Провести вказані слідчі дії та експертизи у передбачений законом строк, тобто 2 місяці не представляється можливим у зв`язку з тривалістю експертиз, без яких неможливо завершити досудове розслідування.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконний вплив на потерпілих та свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення інших кримінальних правопорушень.

24.02.2026 строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні керівником Знам`янської окружної прокуратури продовжено до трьох місяців, тобто до 01.04.2026.

За вказаного виникла необхідність у продовженні підозрюваній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити вказуючи на його обґрунтованість. Зазначив, що ризики передбачені п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, які існували на момент застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є достатньо суттєвими і наразі не зменшились. Жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наведеним ризикам.

Підозрювана та її захисник заперечили щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт за місцем проживання підозрюваної. Підозрювана категорично заперечила свою вину у вчиненні злочину. Відтак, на думку захисника пред`явлена підозра є необгрунтованою. Доказів існування ризиків, наведених слідчим у клопотанні, стороною обвинувачення не надано.

Заслухавши прокурора, підозрювану, захисника та дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1,2 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад п`ять років; до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Зі змісту ст.197 КПК України вбачається, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Положеннями ч.2 ст.29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

На думку слідчого судді сукупність наданих слідчим на даному етапі доказів свідчить про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Щодо обґрунтованої підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи положення ст.8,9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Необхідно зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих відомостей повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Відповідно до ч.4 ст.153 КПК України за клопотанням сторін або за власною ініціативою слідчий суддя має право дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу. В світлі конкретних обставин даного клопотання досліджених матеріалів достатньо для того, щоб в рамках судового контролю, який здійснюється слідчим суддею при розгляді питання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дійти висновку про наявність обґрунтованої підозри.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 від 01.01.2026, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.1 ст.396 КК України.

31.12.2025 о 23:00 год ОСОБА_4 затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та 01.01.2026 о 12:10 годповідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду від 02.01.2026стосовно підозрюваної ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 28.02.2026.

Постановою керівника Знам`янської окружної прокуратури від 24.02.2026 у кримінальному провадженні продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, а саме до 01.04.2026.

Крім того, слідчим суддею встановлено наявність ризиків передбачених: п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ризик переховуватися від органів досудового розслідування та суду; ризик незаконно впливати на потерпілих та свідків; ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створюватимуть загрозу суспільству. Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме або вже здійснив відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Так, за висновками суду, ОСОБА_4 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, а саме у скоєнні вбивства, яке закон класифікує як особливо тяжкий злочин з прямим умислом, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років, раніше не судима, має постійне місце проживання, не працює, одружена, на утриманні неповнолітніх дітей та інших осіб не має. Зазначені обставини в сукупності, а також обставини скоєння кримінального правопорушення не дають підстав стверджути про наявність уОСОБА_4 достатньо міцних соціальних зв`язків. Відтак, зазначене свідчить на користь високої ймовірністі переховування її від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Висока ймовірність настання ризику переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду доводиться також поведінкою після вчинення злочину, а саме тим, що вона намагалася приховати злочин.

Ризик переховування обумовлюється серед іншого можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

Крім того підозраОСОБА_4 у тому числі ґрунтується на показаннях потерпілих (матері і чоловіка загиблої) та свідків, а тому є вагомі підстави вважати, що у разі не застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, остання може здійснювати незаконний вплив на них з метою зміни наданих ними показань для уникнення від кримінальної відповідальності за скоєний злочин, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню.

Той факт, що ОСОБА_4 намагалася приховати злочин, в якому вона підозрюється, дає підстави для висновку про існування достатньої ймовірності ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Наведені вище обставини вказують на те, що заявлені ризики передбачені п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, які є достатньо суттєвими, не зменшились, а завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою наразі неможливе, у зв`язку з необхідністю проведення ряду слідчих (розшукових) та процесуальних дій, перелік яких наведений у клопотанні.

Таким чином, на даний час існує об`єктивна потреба у подальшому продовженні дії стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що зумовлюється переліченими ризиками і відсутністю даних, що свідчили б про їх зменшення.

Разом з цим, ризик вчинення іншого кримінального правопорушення на наявність якого вказує слідчий у клопотанні, слідчий суддя як і при вирішенні питання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважає не доведеним. Нових обставин, а ніж у клопотанні про застосування запобіжного заходу, які б вказували на виникнення після постановлення слідчим суддею ухвали про застосування запобіжного заходу ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, слідчим не наведено.

Отже, зважаючи на викладені обставини та з урахуванням даних про особу підозрюваної, приймаючи до уваги те, що строк застосування запобіжного заходу спливає, а досудове розслідування в межах цього строку завершити неможливо з об`єктивних причин, суд з метою забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також задля запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на потерпілих, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вважає за необхідне продовжити ОСОБА_4 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

При вирішенні питання щодо продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного, суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

З урахуванням доведеності обставин, що свідчать про потребу продовження застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, інші більш м`які запобіжні заходи на думку слідчого судді, достатнім чином не забезпечать належного виконання останьою, покладених на неї процесуальних обов`язків.

Слідчим суддею враховується практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Підозрюваною та її захисником не наведено таких аргументів, які б нівелювали існування вказаних вище ризиків, існування яких встановлено слідчим суддею. Відтак і їх доводи щодо необхідності застосування більш м`якого виду запобіжного заходу спростовуються зазначеними вище обставинами.

Доказів про неможливість утримання ОСОБА_4 в умовах слідчого ізолятора суду не надано.

Суд зауважує, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. При цьому, суд оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_4 та визнає реальну небезпеку можливості її ухилення від правосуддя у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

В силу положень ч.4 ст.183 КПК України, суд не вбачає підстав для визначення розміру застави.

Керуючись ст.177,183,193,194,196,197,199,395 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування до 01.04.2026.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1