Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/997/26
Номер провадження 1-кс/711/323/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

за участі

секретаря судових засідань - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

слідчого - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання старшого слідчого - криміналіста СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000297 від 13.09.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, про продовження строку тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, з повною вищою освітою, який не є особою з інвалідністю, одруженого, командира 1 відділення радіоперешкод взводу радіоелектронної боротьби 1 роти радіоелектронної боротьби військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «молодший сержант», раніше несудимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий - криміналіст СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 звернулась до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженим прокурором Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000297 від 13.09.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, про продовження строку тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що СУ ГУНП України в Черкаській області за процесуального керівництва Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000297 від 13.09.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , проходячи військову службу за призовом під час мобілізації на посаді командира 1 відділення радіоперешкод взводу радіоелектронної боротьби 1 роти радіоелектронної боротьби вказаної військової частини, у військовому званні «молодший сержант», 12.09.2025 близько 08 год., більш точний час досудовим розслідуванням встановити не вдалося, керуючи автомобілем «Jeep Cherokee», іноземний реєстраційний номер НОМЕР_2 , та рухаючись по лісовій дорозі в межах с. Мліїв Черкаського р-ну Черкаської обл., перебуваючи на ділянці зазначеної дороги неподалік місцевості за координатами 49.3716191, 31.4935615, зустрів знайомого ОСОБА_8 , який керував автомобілем ВАЗ 2121, реєстраційний номер НОМЕР_3 , та рухався по вказаній дорозі, з яким у ОСОБА_5 були тривалі неприязні відносини. Під час зустрічі, між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 виник словесний конфлікт та в останнього раптово виник умисел на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 . Після цього, ОСОБА_5 , реалізовуючи зазначений умисел, діючи з мотивів особистої неприязні, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді настання смерті потерпілого ОСОБА_8 , взяв до рук невстановлений під час досудового розслідування пістолет системи Макарова (ПМ), споряджений патронами калібру 9 мм, який зберігався при ньому та здійснив за допомогою нього два постріли в область голови ОСОБА_8 та один постріл в тулуб останнього, в результаті чого, у потерпілого виникли вогнепальні поранення та тілесні ушкодження у вигляді зруйнування речовини головного мозку, переломів кісток черепа, відкритої черепно мозкової травми, від яких, згідно лікарського свідоцтва про смерть від 15.09.2025 № 80, настала смерть ОСОБА_8 на місці події. Потім, ОСОБА_5 , з метою приховування вчиненого ним злочину, відтягнув тіло ОСОБА_8 до лісу, до ділянки місцевості за координатами 49.3716191, 31.4935615, де прикидав тіло землею та гілками, після чого, перемістив транспортний засіб марки ВАЗ 2121, реєстраційний номер НОМЕР_3 , вглиб лісу, залишив місце вчинення злочину та направився у невідомому напрямку.

Також, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , проходячи військову службу за призовом під час мобілізації на посаді командира 1 відділення радіоперешкод взводу радіоелектронної боротьби 1 роти радіоелектронної боротьби вказаної військової частини, у військовому званні «молодший сержант», діючи з прямим умислом на придбання, перенесення та зберігання вогнепальної зброї, боєприпасів, вибухових речовин та пристроїв без передбаченого законом дозволу, всупереч встановленому законом порядку, без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 548-XIV від 24.03.1999, та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 551-XIV від 24.03.1999, п.п 2.3.2, 8.1, 8.2, 8.12 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 Департаментом профілактики правопорушень Міністерства внутрішніх справ України, Розділу I,V,X Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 359 від 29.06.2005, перебуваючи в невстановленому під час досудового розслідуванням місці, за невстановлених обставин, придбав: 5 гранат М-67 з підривником М-213, 4 гранати ДМ-51 з підривником ДМ-82, 10 корпусів гранати Ф-1, 11 корпусів гранати РГД-5, 1 корпус гранати GMO-1, 1 корпус гранати M50, 10 підривачів типу AF-11, 10 підривачів типу JVA 1634, 14 підривачів типу УЗРГМ, 10 підривачів типу УЗРГМ-2, 2 підствольні гранатомети ГП-25 з маркуванням № 925701 та № 703356, автомат АКС-74, 1982 року випуску № НОМЕР_4 , обріз двоствольної гладкоствольної рушниці, реактивну гранату типу RPG 75 M, 1110 патронів калібру 5,45 мм та 2 тротилові шашки вагою 400 г кожна, після чого, переніс їх та помістив до автомобіля «Citroen Berlingo», іноземний реєстраційний номер НОМЕР_5 з метою подальшого перевезення та зберігання, без передбаченого законом дозволу.

Потім, ОСОБА_5 14.09.2025 близько 19 год., більш точний час досудовим розслідуванням встановити не вдалося, керуючи автомобілем «Citroen Berlingo», іноземний реєстраційний номер НОМЕР_5 , в якому перебував пасажир ОСОБА_9 , який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_5 , перевіз зазначену вогнепальну зброю, боєприпаси, вибухові речовини та пристрої до земельної ділянки (кадастровий номер :02028:0014), що знаходиться поміж будинків АДРЕСА_2 , де розміщене гаражне приміщення, що перебуває в користуванні ОСОБА_9 . Після цього, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 перенесли 5 гранат М-67 з підривником М-213, 4 гранати ДМ-51 з підривником ДМ-82, 10 корпусів гранати Ф-1, 11 корпусів гранати РГД-5, 1 корпус гранати GMO-1, 1 корпус гранати M50, 10 підривачів типу AF-11, 10 підривачів типу JVA 1634, 14 підривачів типу УЗРГМ, 10 підривачів типу УЗРГМ-2, 2 підствольні гранатомети ГП-25 з маркуванням № 925701 та № 703356, автомат АКС-74, 1982 року випуску № НОМЕР_4 , обріз двоствольної гладкоствольної рушниці, реактивну гранату типу RPG 75 M, 1110 патронів калібру 5,45 мм та 2 тротилові шашки вагою 400 г кожна, до зазначеного гаражного приміщення, де ОСОБА_5 продовжив зберігати вказану вогнепальну зброю, боєприпаси, вибухові речовини та пристрої, без передбаченого законом дозволу, до 17.09.2025.

У подальшому, 17.09.2025, в період часу з 08 год. 38 хв. по 13 год. 49 хв., на підставі ухвали слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області, працівниками поліції проведений обшук в гаражному приміщенні, розташованому на земельній ділянці (кадастровий номер :02028:0014), що знаходиться поміж будинків № 350 та АДРЕСА_3 , під час якого виявлено та вилучено: 5 гранат М-67 з підривником М-213, 4 гранати ДМ-51 з підривником ДМ-82, 10 корпусів гранати Ф-1, 11 корпусів гранати РГД-5, 1 корпус гранати GMO-1, 1 корпус гранати M50, 10 підривачів типу AF-11, 10 підривачів типу JVA 1634, 14 підривачів типу УЗРГМ, 10 підривачів типу УЗРГМ-2, 2 підствольні гранатомети ГП-25 з маркуванням № 925701 та № 703356, автомат АКС-74, 1982 року випуску № НОМЕР_4 , обріз двоствольної гладкоствольної рушниці, реактивну гранату типу RPG 75 M, 1110 патронів калібру 5,45 мм та 2 тротилові шашки вагою 400 г, які ОСОБА_5 придбав, переніс та зберігав, без передбаченого законом дозволу.

17.09.2025 ОСОБА_5 затриманий в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

За вказаним фактом 17.09.2025 розпочато кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000664 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

18.09.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру в придбанні та зберіганні вогнепальної зброї, боєприпасів, вибухових речовин та пристроїв без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Крім того, слідчими слідчого управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000297 від 13.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за фактом умисного вбивства ОСОБА_8

18.09.2025 кримінальні провадження № 0000297 та № 0000664 об`єднані в одне кримінальне провадження.

19.09.2025 ОСОБА_5 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, тобто, у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіяння смерті іншій людині та в придбанні та зберіганні вогнепальної зброї, боєприпасів, вибухових речовин та пристроїв без передбаченого законом дозволу.

19.09.2025 ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком на 60 діб, до 15.11.2025.

10.11.2025 ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси відносно ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, до 18.12.2025.

15.12.2025 слідчим суддею Придніпровського районного суду м. Черкаси продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_5 до 12.02.2026 включно.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:

- протоколами оглядів місцевості від 14.09.2025 та 16.09.2025;

- протоколом огляду трупа від 14.09.2025;

- протоколами обшуків від 17.09.2025 в будинку за місцем проживання підозрюваного та в приміщенні гаражу по АДРЕСА_3 ;

- показаннями потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ;

- показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 ;

- висновком трасологічної експертизи № СЕ-19/124-25/14358-ТР від 09.10.2025;

- висновками балістичних експертиз №СЕ-19/124-25/13606-БЛ від 15.09.2025, №СЕ-19/124-25/14318-БЛ від 24.10.2025, №СЕ-19/124-25/14320-БЛ від 03.10.2025, №СЕ-19/124-25/14321-БЛ від 17.10.2025, №СЕ-19/124-25/14664-БЛ від 15.10.2025;

- висновками вибухо-технічних експертиз №СЕ-19/124-25/14578-ВТХ від 08.10.2025, №КСЕ-19/124-25/14581 від 07.10.2025, №КСЕ-19/124-25/14585 від 09.10.2025, №СЕ-19/124-25/14571 - ВТХ від 13.10.2025, №СЕ-19/124-25/14570-ВТХ від 10.10.2025, №КСЕ-19/124-25/14680 від 09.10.2025, №КСЕ-19/124-25/14679 від 09.10.2025, №КСЕ-19/124-25/14583 від 08.10.2025;

- висновком судово-медичної (імунологічної) експертизи №05-1-08/267 від 07.11.2025;

- висновком судово-медичної експертизи № 05-11-02/79 від 30.12.2025;

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Вказані матеріали свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, санкція яких передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.

Однак, завершити досудове розслідування даного кримінального провадження до 18.02.2026 неможливо, оскільки з метою повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження необхідно:

- отримати висновки дев`яти молекулярно генетичних експертиз;

- після отримання висновку молекулярно генетичних експертиз призначити балістичну експертизу по дослідженню вилучених гільз;

- розсекретити до долучити до матеріалів кримінального провадження протоколи за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій;

- отримати рішення про результати розгляду клопотання про розсекречення матеріальних носіїв інформації у даному кримінальному провадженні про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій;

- виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, у яких виникне необхідність за результатами проведення експертних досліджень.

Враховуючи викладене, на даний час в ході досудового розслідування виникла необхідність у продовженні строків тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою.

Оцінюючи особу підозрюваного та обставини вчинення тяжкого та особливо тяжкого кримінального правопорушення, в яких він підозрюється, орган досудового розслідування приходить до переконання в тому, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а тому є підстави для продовження запобіжного заходу виключно у вигляді тримання під вартою.

Необхідність продовження стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які можуть настати, якщо підозрюваний буде залишатись на волі.

Метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 , згідно ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні;

- іншим чином перешкодити кримінальному провадженню;

- продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється та/або вчинити нове кримінальне правопорушення.

Обставинами, які дають підстави зробити висновки про те, що ризики зазначені в ст. 177 КПК України не зменшились є:

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 усвідомлюючи свою вину та невідворотність суворого покарання за вчинення інкримінованих йому злочинів, санкція яких передбачає безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років (особливо тяжкий злочин), може ухилятись від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, ОСОБА_5 має належний стан здоров`я та проходить військову службу за призовом під час мобілізації на посаді командира 1 відділення радіоперешкод взводу радіоелектронної боротьби 1 роти радіоелектронної боротьби військової частини НОМЕР_1 , у зв`язку з чим, може бути переведений/відряджений до інших регіонів країни для виконання завдань військової служби.

Також, враховуючи що ОСОБА_5 являється військовослужбовцем, останній має право на виїзд за межі України, та таким чином може ухилитися від органу досудового розслідування та суду.

Також, під час проведення слідчих дій, за участю ОСОБА_5 , 17.09.2025, останній намагався без дозволу слідчого залишити місце проведення слідчої дії та таким чином ухилитися від органу досудового розслідування, що також вказує на існування вказаного ризику.

Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 , виконуючи свої службові обов`язки, як військовослужбовець Збройних Сил України, має стійкі професійні та особисті зв`язки з працівниками правоохоронних органів та військових частинах, що свідчить про те, що підозрюваний, перебуваючи на волі, для уникнення від кримінальної відповідальності, може використати свої повноваження та зв`язки для знищення, приховання або спотворення документів, які в подальшому будуть використані як докази у зазначеному кримінальному провадженні.

Також, враховуючи, що після вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, ОСОБА_5 вживав заходів до приховування слідів кримінального правопорушення, місцезнаходження знаряддя вчинення кримінального правопорушення, на даний час не встановлено, існує ризик того, що перебуваючи на свободі, останній зможе знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що перебуваючи на волі, ОСОБА_5 матиме змогу незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, зокрема на: свідків понятих, які були присутні під час проведення слідчих дій та затримання останнього, а також осіб, які були присутніми під час його проведення; свідків військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 та інших військових частин та формувань, які можуть бути обізнані про походження зброї, бойових припасів, вибухових речовин та пристроїв, які ОСОБА_5 придбав та зберігав без передбаченого законом дозволу; свідків та потерпілих, які надали органу досудового розслідування викривальні показання щодо мотивів та причетності ОСОБА_5 шляхом підкупу, вмовлянням та/або застосуванням погроз та фізичного насильства, що перешкоджатиме об`єктивному розслідуванню кримінального провадження та судового розгляду, зокрема в частині відмови надання ним показань або зміни показань.

Ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що на даний час органом досудового розслідування не встановлені всі обставини вчинення кримінальних правопорушень, інкримінованих ОСОБА_5 , останній, перебуваючи на волі зможе підговорити осіб, необізнаних про обставини вчинення кримінальних правопорушень до надання завідомо неправдивих показань на користь підозрюваного, на підтвердження висунутих ним захисних версій, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні декількох умисних кримінальних правопорушень, зокрема, тяжкого та особливо тяжкого злочинів, що свідчить про стійку антисоціальну поведінку підозрюваного та здатність останнього до вчинення нових злочинів.

Неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, полягає в тому, що ОСОБА_5 фактично буде перебувати поза межами виконання обов`язків військової служби, весь свій час буде використовувати на власний розсуд, матиме можливість безконтрольно спілкуватися, в тому числі за допомогою телефонних засобів зв`язку, зокрема, зі свідками та потерпілим у кримінальному провадженні, що об`єктивно може зашкодити встановлення істини у цій справі, а також є підстави вважати, що у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, підозрюваний змінить місце проживання (перебування), що може негативно вплинути на подальше проведення досудового розслідування.

Крім того ініціатор клопотання вказує, що відповідно до положень п. п. 1, 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування та щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи викладене, слідчий за погодженням з прокурором звернулась до слідчого судді з даним клопотанням, в якому просила продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування без визначення застави.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали та просили його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в ньому, та додані до нього докази. Додатково прокурор зазначив, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, є досить обґрунтованою на підставі вже зібраних органом досудового розслідування доказів. Також, на даний час, ризики, передбачені пунктами 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені при обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не втратили своєї актуальності та продовжують існувати. Так підозрюваний ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість покарання, в разі визнання його винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, може переховуватись від слідства та суду. Крім того, будучи військовослужбовцем він може виїхати за межі України чи залишити місце свого проживання. В ході слідства встановлено, що вилучена у ОСОБА_5 зброя рахується за військовою частиною. На даний час встановлюються причини та підстави перебування такої зброї поза межами військової частини. Проте, в разі перебування на волі, підозрюваний ОСОБА_5 зможе перешкоджати в отриманні правдивої інформації щодо вилученої у нього зброї чи перешкоджатиме кримінальному провадженню шляхом знищення, приховування речей, які можуть мати значення для кримінального провадження, або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Також, ОСОБА_5 може здійснювати незаконний вплив на свідків з числа понятих та військовослужбовців військової частини, в якій він проходить службу, з метою зміни ними наданих показів, відмови від надання показань чи надання показань, які відповідатимуть висунутій ним версії подій для уникнення кримінальної відповідальності. Крім того, ОСОБА_5 , використовуючи свої соціальні зв`язки, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Окрім цього, існує ризик вчинення підозрюваним ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення. Так, зважаючи на особливості подій кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , ступінь ризику продовження протиправної поведінки підозрюваного продовжує існувати. На підставі викладеного прокурор просив продовжити ОСОБА_5 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, в межах строку досудового розслідування. При цьому прокурор вказав, що закінчити досудове розслідування в п`ятимісячний строк неможливо, оскільки ще триває проведення дев`яти молекулярно генетичних експертиз та розсекречення матеріалів за результатами проведених НСРД.

Захисник ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення клопотання сторони обвинувачення, вказуючи, що стосовно підозри по ч. 1 ст. 263 КК України сторона захисту заперечень не має, проте зазначила про безпідставність та необґрунтованість підозри по ч. 1 ст. 115 КК України, оскільки жодних прямих доказів про причетність її підзахисного до даного злочину за весь час досудового розслідування стороною обвинувачення на надано. Зауважувала, що слідством не розглядаються інші версії вчинення вбивства. У слідства з`явився якийсь свідок, який пам`ятає обставини тримісячної давнини. Експертом виявлено плями на джинсах ОСОБА_5 , хоча під час вилучення жодних плям на них не було. Ризики, зазначені стороною обвинувачення необґрунтовані та безпідставні. Жодного наміру залишити місце проведення слідчого експерименту ОСОБА_5 не мав. Щодо ризику знищити, спотворити чи приховати докази, вказувала, що органом досудового розслідування вже проведено слідчі дії та вилучено речові докази. Те, що слідством не знайдено знаряддя злочину, не свідчить що її підзахисний може щось з ним зробити, оскільки він не причетний до вбивства та не знає місце знаходження знаряддя даного злочину. Жодного доказу про вплив на свідків, прокурором не надано. Всі ризики необґрунтовані та виступають формальними доводами сторони обвинувачення. Просила врахувати, що ОСОБА_5 має сім`ю, постійне місце проживання, позитивні характеристики, є військовослужбовцем. Вважала за необхідне врахувати особу її підзахисного, його стан здоров`я, соціальні зв`язки, наявність дружини та неповнолітньої дитини, участь ОСОБА_5 у бойових діях та отримання нагород, наявність захворювань, що вказують на незадовільний стан здоров`я. Просила відмовити у задоволенні клопотання слідчого та обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, або визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника, просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого та обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, а в разі якщо суд прийде до висновку про необхідність продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, визначити розмір застави, як альтернативний запобіжний захід.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши копії матеріалів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доводи клопотання, та документи надані стороною захисту, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

Виходячи зі змісту зазначених норм вбачається, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Крім того, при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя відповідно до вимог ст. 199 КПК зобов`язаний впевнитися в тому, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також встановити обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчим суддею встановлено, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Черкаській області здійснюється досудове розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні №0000297 від 13.09.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

За версією органу досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115 КК України (у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині), ч. 1 ст. 263 КК України (в придбанні та зберіганні вогнепальної зброї, боєприпасів, вибухових речовин та пристроїв без передбаченого законом дозволу).

Згідно положень ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів; кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Так, 17.09.2025 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 18.09.2025 останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме в придбанні та зберіганні вогнепальної зброї, боєприпасів, вибухових речовин та пристроїв без передбаченого законом дозволу.

19.09.2025 ОСОБА_5 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України (у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіяння смерті іншій людині, та в придбанні та зберіганні вогнепальної зброї, боєприпасів, вибухових речовин та пристроїв без передбаченого законом дозволу).

19.09.2025 ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси (справа №711/8672/25) відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком на 60 діб, до 15.11.2025.

05.11.2025 постановою керівника Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_25 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000297 від 13.09.2025 продовжено до трьох місяців, тобто до 18.12.2025.

10.11.2025 ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси (справа №711/10535/25) відносно ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, до 18.12.2025.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.12.2025 (справа №711/11747/25) строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000297 від 13.09.2025 продовжено до п`яти місяців, тобто до 18.02.2026.

15.12.2025 ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси (справа №711/11748/25) відносно ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, до 12.02.2026.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.02.2026 (справа №711/999/26) строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000297 від 13.09.2025 продовжено до шести місяців, тобто до 18.03.2026.

Висновок про те, що повідомлена ОСОБА_5 підозра у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, залишається обґрунтованою, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та доданими до клопотання доказами, а саме: протоколами оглядів місцевості від 14.09.2025 та 16.09.2025; протоколом огляду трупа від 14.09.2025; протоколами обшуків від 17.09.2025 в будинку за місцем проживання підозрюваного та в приміщенні гаражу по АДРЕСА_3 ; показаннями потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ; показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 ; висновком трасологічної експертизи № СЕ-19/124-25/14358-ТР від 09.10.2025; висновками балістичних експертиз №СЕ-19/124-25/13606-БЛ від 15.09.2025, №СЕ-19/124-25/14318-БЛ від 24.10.2025, №СЕ-19/124-25/14320-БЛ від 03.10.2025, №СЕ-19/124-25/14321-БЛ від 17.10.2025, №СЕ-19/124-25/14664-БЛ від 15.10.2025; висновками вибухо-технічних експертиз №СЕ-19/124-25/14578-ВТХ від 08.10.2025, №КСЕ-19/124-25/14581 від 07.10.2025, №КСЕ-19/124-25/14585 від 09.10.2025, №СЕ-19/124-25/14571 - ВТХ від 13.10.2025, №СЕ-19/124-25/14570-ВТХ від 10.10.2025, №КСЕ-19/124-25/14680 від 09.10.2025, №КСЕ-19/124-25/14679 від 09.10.2025, №КСЕ-19/124-25/14583 від 08.10.2025; висновком судово-медичної (імунологічної) експертизи №05-1-08/267 від 07.11.2025; висновком судово-медичної експертизи № 05-11-02/79 від 30.12.2025; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

При цьому слідчий суддя враховує усталену практику ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Разом з тим, слід наголосити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри за фактом вбивства зводились до оцінки доказів, зібраних та наданих до клопотання стороною обвинувачення.

Слід враховувати, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, тому суд лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходу забезпечення кримінального провадження.

Крім того, правильність кваліфікації дій підозрюваної особи, так само як і наявність чи відсутність в її діях складу злочину вирішуються виключно вироком суду та не підлягають вирішенню на досудовому провадженні.

З положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України вбачається, що при застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється. Закон не вимагає, щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у застосуванні того чи іншого запобіжного заходу.

Також слідчий суддя враховує, що за визначенням Європейського суду з прав людини "обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1 (с) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин".

Крім того у п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" N 35615/06 від 13 листопада 2007 року - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Таким чином, на думку слідчого судді, надані стороною обвинувачення докази переконали б неупередженого спостерігача в тому, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

Зазначені стороною захисту доводи не спростовують висновки про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 на такому рівні, який є достатнім для обрання запобіжного заходу стосовно нього.

При цьому, питання наявності обґрунтованої підозри перевірялась слідчими суддями під час постановлення ухвал про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та при продовженні застосованого запобіжного заходу. На даний час, додатковість даних у проведенні досудового розслідування не змінилася, так як триває проведення відповідних експертиз, остаточне обвинувачення не висунуте, що було підтверджено стороною обвинувачення у судовому засіданні.

Разом з тим, вищенаведеним висновком про обґрунтованість підозри не констатується наявності в діях ОСОБА_5 вини у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування злочинів.

При вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, в тому числі ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлених під час досудового розслідування слідчим суддею при обрані запобіжного заходу.

Так, існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, що ОСОБА_5 може переховуватися від слідства та суду лишається актуальним, зважаючи на тяжкість ймовірного покарання, оскільки останній підозрюється, зокрема, у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі (ч. 1 ст. 115 КК України). Крім того, навіть у разі застосування до підозрюваного ст. 68 КК України, до нього не може бути застосовано звільнення від відбування покарання та застосування більш м`якого покарання, ніж передбачене законом. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів слідства та суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Суд також бере до уваги й інформацію щодо особи підозрюваного, зокрема, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, а саме наявність дружини ОСОБА_26 та неповнолітньої дитини ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте у світлі наведених вище актуальних даних про існування ризику переховуватися, наявність вказаних вище обставин наведених стороною захисту, не можуть бути вирішальними, що могло б знизити цей ризик до маловірогідного чи до його виключення.

Таким чином, слідчий суддя погоджується з доводами прокурора щодо наявності ризику переховування ОСОБА_5 від слідства та суду.

Що стосується ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість ОСОБА_5 знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, що мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Фактором, що може братися до уваги при оцінці реальності ризику знищення, приховування або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення щодо підозрюваного є реальна можливість у ОСОБА_5 у разі перебування не під вартою вживати активні дії, спрямовані на знищення або приховання речей, які мають доказове значення у кримінальному провадженні.

При цьому, слід враховувати, що на даний час органом досудового розслідування встановлюються підстави перебування у володіння ОСОБА_5 зброї, яку було вилучено в ході проведення ряду обшуків, оскільки вона рахується за військовою частиною. А тому, з метою уникнути кримінальної відповідальності, перебуваючи на волі, підозрюваний може вчинити дії направлені на знищення, приховання чи спотворення відомостей/документів що стосуються вказаного факту, які

Враховуючи викладене, ризик знищити, спотворити або сховати речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення є ймовірним, а тому приймається слідчим суддею до уваги. Слідчий суддя вважає, що вказаний ризик продовжує існувати, оскільки як вбачається з матеріалів клопотання та зазначених відомостей прокурором в судовому засіданні, органом досудового розслідування наразі проводиться комплекс слідчих (розшукових) дій для зібрання достатньої кількості доказів у кримінальному провадженні на підтвердження або спростування обставин, що мають значення для кримінального провадження, а загроза знищення та приховування яких наразі залишається реальною.

Крім того, на даному етапі досудового розслідування, продовжує існувати ризик впливу на свідків та потерпілого. Оцінюючим вказаний ризик слідчий суддя враховує встановлену кримінальним процесуальним законодавством процедуру отримання показань на стадії судового розгляду, відповідно до яких, свідки допитуються безпосередньо в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Отже зазначений ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідка та дослідження їх судом.

Також, слідчий суддя враховує, що на даному етапі досудового розслідування у кримінальному провадженні органом досудового розслідування ще не встановлено всіх обставин вчинення злочинів, а тому, перебуваючи на волі ОСОБА_5 матиме можливість створити штучні докази для викривлення дійсних обставин справи та перешкоджатиме кримінальному провадженню з метою уникнення кримінальної відповідальності, що свідчить про існування ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При встановленні наявності ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя враховує обставини та мотиви інкримінованих в провину ОСОБА_5 злочинів, які є тяжким та особливо тяжким злочинами, що свідчить про відсутність гарантій належної правомірної поведінки підозрюваного та необхідність застосування до нього суттєвих заходів процесуального примусу.

Щодо доводів сторони захисту стосовно недоведеності належними доказами існування вказаних ризиків, то слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому. Отже, ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначений дій.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що підстави, за яких слідчим суддею було застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також обставини, які при цьому враховувались не змінились, ризики, передбачені п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлені слідчим суддею Придніпровського районного суду м. Черкаси при обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу та при його продовженні, продовжують існувати. Відтак слідчий суддя вважає, що запобігти вказаним вище ризикам, можливо виключно продовживши строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного ОСОБА_5 , ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19.09.2025 та продовженого ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.12.2025.

Крім того, на переконання слідчого судді, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, про який ідеться в клопотанні, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_5 , тяжкого та особливо тяжкого кримінальних правопорушень, досудове розслідування щодо яких не завершене. Також відповідний ступінь втручання є розумним і співмірним із завданнями цього кримінального провадження.

Під час оцінки виправданості втручання у права і свободи підозрюваного слідчий суддя також враховує необхідність додаткового часу для проведення та завершення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, що мають важливе значення для кримінального провадження, та обставини, які перешкоджали здійснити ці дії раніше та строку, необхідного для їх проведення або завершення.

Статтею 197 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.02.2025 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000297 від 13.09.2025 продовжено до шести місяців, тобто до 18.03.2026.

З огляду на зазначене, враховуючи дані про особу підозрюваного, особливості його життєдіяльності, вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування, обставини кримінальних правопорушень, суспільну небезпеку інкримінованих органом досудового розслідування злочинів, слідчий суддя вважає, що єдиним запобіжним заходом, спроможним досягнути мети його застосування в кримінальному провадженні є тримання під вартою, а тому такий запобіжний захід має бути продовжений в межах строку досудового розслідування, тобто до 18.03.2026 включно.

Крім того, враховуючи особливості події кримінальних правопорушень, викладених у повідомлені про підозру, зокрема кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, направленим проти життя та здоров`я особи, яке відповідно до ст. 3 Конституції України, визнається найвищою соціальною цінністю, слідчий суддя вважає неможливим застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, як особисте зобов`язання, порука, застава чи домашній арешт.

Так, враховуючи особливості події кримінальних правопорушень та відомості про особу підозрюваного, вбачається, що особисте зобов`язання не забезпечить достатніх гарантій належної процесуальної поведінки підозрюваного, оскільки його поведінка свідчить про нездатність самостійно додержуватись встановлених норм правопорядку та свідоме їх ігнорування.

Запобіжний захід у вигляді особистої поруки не може бути застосований до підозрюваного, оскільки до слідчого судді не надійшло звернень від осіб, які заслуговують на довіру, про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування, чи в суд на першу про те вимогу.

Домашній арешт, про який клопотала сторона захисту, не може бути застосований з огляду на те, що застосування такого запобіжного заходу не забезпечить гарантування усунення вищезазначених ризиків, а саме можливості переховування від органів досудового розслідування та суду, можливості знищити, спотворити чи приховати речі, які мають значення для кримінального провадження, спілкуванню підозрюваного зі свідками у даному кримінальному провадженні та можливого вчинення дій спрямованих на перешкоджання кримінальному провадженню та встановленню всіх обставин вчинення злочинів/

Таким чином, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність усіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, що застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується за наявності підстав, передбачених КПК України, є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, у зв`язку з чим вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Окремо слід зазначити, що слідчий суддя не відхиляє доводів сторони захисту, викладених на користь підозрюваного, зокрема, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, наявність міцних соціальних зв`язків, дружини ОСОБА_5 та дитини ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , позитивні характеристики за місцем проживання, проходження служби та від благодійних організацій, наявність нагороди ОСОБА_5 , як військовослужбовця ЗСУ, але вважає, що у даному випадку, ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому здійсненні досудового розслідування у даному кримінальному провадженні у встановленому законом строки, а також, забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобіганню процесуальних ризиків, а тому підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу, а саме цілодобового домашнього арешту, про що клопотав захисник та підозрюваний, слідчий суддя не вбачає.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.

Слідчий суддя, керуючись ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначає розмір застави, у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 при продовженні строку тримання під вартою, про що клопотала сторона захисту, оскільки останньому повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, зокрема передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, що потягло загибель людини.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 199, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого - криміналіста СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000297 від 13.09.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України задовільнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 18.03.2026 включно.

Строк дії ухвали визначити до 18 березня 2026 року включно.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, його захиснику, слідчому, прокурору та направити до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» - для виконання.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним, який тримається під вартою - з моменту вручення її копії.

Слідчий суддя: ОСОБА_1