Номер провадження по справі 1-кс/387/52/26
УХВАЛА

Іменем УКРАЇНИ

про арешт майна

04 березня 2026 року селище Добровеличківка

Слідчий суддя Добровеличківського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 (с-ще Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000013 від 20.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України

ВСТАНОВИВ:

03.03.2026 до суду надійшло клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 (с-ще Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Добровеличківського відділу Новоукраїнської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000013 від 20.01.2026 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, про арешт майна.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 19.01.2026 до чергової частини ВП № 2 (с-ще Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області надійшла заява, за фактом шахрайських дій невстановленої особи, яка діючи умисно, з метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом обману та з використанням електронно-обчислювальної техніки, у месенджері «Viber» в загальній групі « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розмістила неправдиве повідомлення про надання грошової допомоги громадянам України від громадян Туреччини, яке містило фішингове посилання. В подальшому жителька АДРЕСА_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перейшла за вказаним посиланням, ввела номер свого мобільного телефону НОМЕР_1 , вибрала банк через який хотіла отримати вказану допомогу та здійснила авторизацію в ньому, після чого з її рахунку АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_2 було викрадено кошти у сумі 6,211 грн.

В ході проведення досудового розслідування, на виконання доручення в порядку ст.40 КПК України, до слідчого відділу надійшли матеріали ВПК в Кіровоградській області ДК НП України, відповідно до яких встановлено, що грошові кошти були списані 18.01.2026 року о 23:08 за підписку на сервісі UBER в сумі 6 211,68 грн. Аналізомінформації яка розміщена в мережі Інтернет встановлено, що на хакерському форумі ІНФОРМАЦІЯ_6 невстановлена особа здійснює продаж доступу до адміністративної фішингової панелі, яка в своїй діяльності використовую велику кількість криптогаманців, для зарахування коштів за її використання, у тому числі криптогаманець:

- НОМЕР_10 зареєстрований 2022-03-20 о 08:40:52 на ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , для реєстрації використав електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_4 , мобільний номер телефону НОМЕР_3 та паспорт громадянина України НОМЕР_4 виданий 23.06.2023, органом 3518. Вхід у вказаний акаунт здійснювався з Ір-адрес: НОМЕР_5 , НОМЕР_6 . Підв`язані банківські картки зареєстровані на ОСОБА_6 : НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 .Встановлено що ОСОБА_6 здійснив 20 переказів USDT зі свого криптогаманець НОМЕР_11 на криптогаманець продавця НОМЕР_12 за підписку фішинг панелі на загальну суму 7110 USDT.

В ході досудового розслідування встановлено, що акаунтом який був зареєстрований на біржі Binance користувався ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , а фактично проживає в квартирі співмешканки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 що розташована за адресою АДРЕСА_3 .

02.03.2026 відповідно до ухвали слідчого судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області слідчим проведено обшук у домоволодінні за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 .

Під час обшуку слідчим виявлено та вилучено: мобільний телефон Iphone 15 PRO, який упаковано до спецпакету НПУ СУ PSP 1105160; мобільний телефон Iphone 11, який упаковано до спецпакету НПУ СУ PSP 1105161, котрі належить ОСОБА_6 .

Вище вказане вилучене майно 02.03.2026, постановою слідчого, визнано речовими доказами та передано для подальшого зберігання до камери зберігання речових доказів відділення поліції № 2 (с-ще Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області.

Зважаючи на те, що вилучені під час обшуку в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_3 мобільні телефони Iphone 15 PRO, Iphone 11 являються речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, так як зберігають на собі сліди скоєного злочину, а також містять інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, виникла необхідність у накладені арешту на майно з метою збереження речових доказів, які мають доказове значення по вказаному кримінальному провадженню.

Розгляд клопотання призначено на 15 годину 30 хвилин 04 березня 2026 року.

Слідчий в судове засіданні не з`явився. В заяві від 03.03.2026 просив провести розгляд клопотання без його участі.

Власник майна ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився. В заяві від 04.03.2026 просив провести розгляд клопотання без його участі .

У відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з ЄРДР щодо кримінального провадження, в межах якого було подано клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, встановив наступне.

Слідчим відділом ВП №2 (с-ще Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000013 від 20.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

З протоколу обшуку від 02.03.2026 вбачається, що 02.03.2026 було проведено обшук у домоволодінні за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого було виявлено та вилучено: мобільний телефон Iphone 15 PRO, який упаковано до спецпакету НПУ СУ PSP 1105160; мобільний телефон Iphone 11, який упаковано до спецпакету НПУ СУ PSP 1105161, котрі належить ОСОБА_6 .

Постановою слідчого у даному кримінальному провадженні від 02.03.2026 виявлене та вилучене майно під час обшуку було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 167 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасо вовилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підставивважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собійогосліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за йоговчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їхнезаконнимобігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністюабочастковоперетворено.

Згідно ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленомуцим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичнихосіб.

Згідно ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманоїнеправомірноївигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно вимог ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, на підставі аналізу вказаних правових норм та досліджених доказів слід прийти до висновку про існування достатніх підстав та розумних підозр вважати, що вилучене в рамках даного кримінального провадження майно може бути доказом у кримінальному провадженні та відповідає критеріям ст.98 КПК України.

Слідчим доведено, що не застосування арешту майна може призвести до його приховування чи відчуження, та наявність ризиків передбачених абзацом 2 ч.3 ст.170 КПК України.

Також слідчий суддя вважає, що слідчим дотримано строки звернення із клопотанням про арешт майна до слідчого судді, визначені ч.5 ст.171 КПК України.

З метою забезпечення кримінального провадження, здійснення ефективного досудового розслідування, слідчий суддя вважає наявними підстави, передбачені ст.170 КПК України для накладення арешту на тимчасово вилучене майно, зазначене у клопотанні слідчого, що було вилучене 02.03.2026 під час обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 .

Враховуючи вимоги ч.4 ст.173 КПК України слідчий суддя вважає, що необхідно застосовати спосіб арешту майна у виді заборони відчуження, користування та розпорядження ним.

За наведених вище обставин та норм КПК України, клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 132, 167, 170-173, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на виявлене та вилучене майно під час проведення обшуку у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_3 , а саме: мобільний телефон Iphone 15 PRO, який упаковано до спецпакету НПУ СУ PSP 1105160; мобільний телефон Iphone 11, який упаковано до спецпакету НПУ СУ PSP 1105161, котрі належить ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаними предметами, які зберігається в камері зберігання речових доказів відділення поліції № 2 (с-ще Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Повний текст ухвали складено 04 березня 2026 року.

Слідчийсуддя ОСОБА_8