Справа 127/6775/26
Провадження 1-кс/127/2784/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000491 внесеного до ЄРДР 28.03.2025 року, за відсутності фіксації судового розгляду технічними засобами,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні СУ ГУНП у Вінницькій області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000491 від 28.03.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369-2 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно.

Під час розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді завідувача неврологічного відділення КНП «Вінницька міська клінічна лікарня № 1», будучи згідно з ч. 3 ст. 18 КК України, ЗУ «Про державну службу» службовою особою, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, в період з березня по серпень 2025 року (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) за попередньою домовленістю із лікарем загальної практики сімейної медицини ОСОБА_5 , склала та видала завідомо неправдивий офіційний документ за наступних обставин.

Так, у невстановлені досудовим розслідуванням даті, місцем та часі, ОСОБА_4 на прохання ОСОБА_5 погодилася оформити фіктивне стаціонарне лікування особи.

На виконання вказаної домовленості, 20.08.2025 ОСОБА_6 , (який був залучений до конфіденційного співробітництва та діяв під контролем працівників правоохоронних органів) разом із ОСОБА_5 прибув до приміщення Комунального некомерційного підприємства «Вінницька міська клінічна лікарня № 1» за адресою м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 96, де у подальшому на виконання вказівки ОСОБА_5 , сам зайшов в кабінет до завідуючої неврологічним відділенням ОСОБА_4 , якій повідомив, що «він від ОСОБА_5 », на що ОСОБА_4 відповіла, що йому необхідно пройти стаціонарне лікування протягом 8 днів без його фактичної присутності. Після чого, ОСОБА_4 зробила ОСОБА_6 направлення на фіктивну госпіталізацію.

У подальшому, після проходження ОСОБА_6 фіктивного стаціонарного лікування без фактичної госпіталізації, ОСОБА_4 , в невстановлений досудовим розслідуванням місці та час, але не пізніше 28.08.2025, склала та видала завідомо неправдивий офіційний документ - «медичну картку стаціонарного хворого клінічного неврологічного відділення № 6904», який здатний спричинити наслідки правового характеру, а саме можливість реалізації ОСОБА_6 прав у сфері охорони здоров`я та соціального забезпечення, в якому зазначила завідомо неправдиві відомості про проведення обстеження та перебування ОСОБА_6 на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні Комунального некомерційного підприємства «Вінницька міська клінічна лікарня № 1» терміном 8 днів, завіривши власним підписом та відтиском особистої печатки лікаря.

Крім того, ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді завідувача неврологічного відділення Комунального некомерційного підприємства «Вінницька міська клінічна лікарня № 1», будучи згідно з ч. 3 ст. 18 КК України, Закону України «Про державну службу» службовою особою, діючи умисно, за попередньою змовою із лікарем загальної практики сімейної медицини ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, вчинила кримінальне правопорушення, пов`язане з одержанням неправомірної вигоди.

Так, 11.06.2025 ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з завідувачем неврологічного відділення Комунального некомерційного підприємства «Вінницька міська клінічна лікарня № 1» ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою незаконного збагачення, в ході особистої зустрічі з ОСОБА_6 за місцем роботи у своєму офісі за адресою м. Вінниця, вул. Політехнічна, 12, повідомила останньому, що потрібно надати їй перелік медичних та особистих документів, а також неправомірну вигоду в розмірі 4000 Євро, або суму еквівалентну в доларах, що становить 4600 доларів США для встановлення ІІ групи інвалідності. В ході розмови ОСОБА_5 також повідомила, що ОСОБА_6 необхідно буде пройти два фіктивних стаціонарних лікування у одному з медичних закладів м. Вінниця, у зв`язку із чим ОСОБА_5 в електронній медичній системі «Helsi» сформувала направлення на госпіталізацію ОСОБА_6 .

На виконання контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, ОСОБА_6 під контролем працівників правоохоронних органів передав особисто з рук в руки 12.06.2025 ОСОБА_5 в її офісі, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Політехнічна, 12, грошові кошти в розмірі 4600 доларів США (станом на 12.06.2025 згідно курсу Національного банку України еквівалентна 190 946 грн.) за оформлення ІІ групи інвалідності, частину з яких остання мала надати лікарям однієї з експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи м. Вінниця та лікарю за оформлення фіктивного стаціонарного лікування без його фактичної присутності.

Після цього, ОСОБА_5 перебуваючи у злочинній змові з завідувачем неврологічного відділення Комунального некомерційного підприємства «Вінницька міська клінічна лікарня № 1» ОСОБА_4 , 20.08.2025, привела ОСОБА_6 до зазначеного медичного закладу, що розташований за адресою: м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 96, де останній зайшов в кабінет до завідуючої неврологічним відділенням ОСОБА_4 , якій повідомив, що «він від ОСОБА_5 », на що ОСОБА_4 відповіла, що йому необхідно пройти стаціонарне лікування без фактичної госпіталізації протягом 8 днів.

У подальшому, після проходження ОСОБА_6 фіктивного стаціонарного лікування без фактичної госпіталізації, ОСОБА_4 , в невстановлений досудовим розслідуванням місці та час, але не пізніше 28.08.2025, склала та видала завідомо неправдивий офіційний документ - «медичну картку стаціонарного хворого клінічного неврологічного відділення № 6904», який здатний спричинити наслідки правового характеру, а саме можливість реалізації ОСОБА_6 прав у сфері охорони здоров`я та соціального забезпечення, в якому зазначила завідомо неправдиві відомості про проведення обстеження та перебування ОСОБА_6 на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні Комунального некомерційного підприємства «Вінницька міська клінічна лікарня № 1» терміном 8 днів, завіривши власним підписом та відтиском особистої печатки лікаря.

В подальшому, 26.02.2026 ОСОБА_5 та ОСОБА_4 затримано співробітниками правоохоронних органів у порядку ст. 615 КПК України та припинено їх кримінально-протиправну діяльність.

На підставі здобутих доказів, 26.02.2026 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 368 КК України, тобто в складанні, видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів та в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням службового становища, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Окрім того, 27.02.2026 відносно підозрюваної ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Завданнями кримінального провадження, згідно зі статтею 2 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожен, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положеннями статті 131 КПК України передбачено, що заходи із забезпечення кримінального провадження застосовують з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном підозрюваним, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно підлягає конфіскації для забезпечення цивільного позову, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Пунктами 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Згідно частини 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного щодо якого здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Санкцією ч. 3 ст. 368 КК України встановлено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна, а санкцією ч. 3 ст. 369-2 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна

Зокрема, за отриманими відомостями із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, підозрювана ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 ) є власником:

- закінченого будівництвом об`єкта (реєстраційний номер 100), а саме квартири площею 135кв.м, розташованої в АДРЕСА_1 ,

- гаража (реєстраційний номер 020), загальною площею 26,7 кв. м., Опис: Гараж літ. «А», оглядова яма, розташованого за адресою АДРЕСА_2 ,

- об`єкта житлової нерухомості (реєстраційний номер 101), а саме квартири площею 84,4 кв. м., розташованої в АДРЕСА_3 ,

- земельної ділянки (кадастровий номер :05:001:0131) площею 0,004 га, для будівництва індивідуальних гаражів, розташованої за адресою АДРЕСА_4 .

З метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, вказана будівля, земельні ділянки, та нежитлові приміщення, які перебувають у власності ОСОБА_4 в силу ч. 3 ст. 368 та ч. 3 ст. 369-2 КК України та згідно положень пунктів 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України підлягають арешту.

Разом із тим, сторона обвинувачення вважає, що розгляд даного клопотання необхідно провести без повідомлення власника майна, оскільки майно, про арешт якого йдеться в клопотанні, не вилучалося, а розгляд клопотання за її відсутності є необхідним для забезпечення арешту майна, тобто існує реальна загроза приховування, відчуження цього майна зі сторони підозрюваного та/або третіх осіб, тобто, усвідомлюючи максимально можливу міру покарання за інкримінований злочин, ОСОБА_4 може вчиняти активні дії, спрямовані на його приховування та відчуження, що, відповідно, негативно вплине на повноту досудового розслідування кримінального провадження.

Враховуючи викладене вище, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити.

В судове засідання слідчий не з`явився, однак попередньо суду надано матеріали кримінального провадження та копії документів на обґрунтування клопотання, а також надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність. Клопотання підтримав у повному обсязі.

Відповідно до частини другої статті 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З огляду на вказане, з метою забезпечення арешту майна, власник майна в судове засідання не викликався.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе розглянути клопотання у відсутність учасників процесу, відповідно до вимог частини першої та другої статті 172 КПК України.

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники процесуальної дії в судове засідання не з`явились, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Так, згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В силу ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

В рамках кримінального провадження № 0000491 від 28.03.2025 року, на підставі здобутих доказів, 26.02.2026 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 368 КК України, тобто в складанні, видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів та в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням службового становища, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Санкцією ч. 3 ст. 368 КК України встановлено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна, а санкцією ч. 3 ст. 369-2 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна

За отриманими відомостями із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, підозрювана ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 ) є власником:

- закінченого будівництвом об`єкта (реєстраційний номер 100), а саме квартири площею 135кв.м, розташованої в АДРЕСА_1 ,

- гаража (реєстраційний номер 020), загальною площею 26,7 кв. м., Опис: Гараж літ. «А», оглядова яма, розташованого за адресою АДРЕСА_2 ,

- об`єкта житлової нерухомості (реєстраційний номер 101), а саме квартири площею 84,4 кв. м., розташованої в АДРЕСА_3 ,

- земельної ділянки (кадастровий номер :05:001:0131) площею 0,004 га, для будівництва індивідуальних гаражів, розташованої за адресою АДРЕСА_4 .

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

З огляду на вищенаведене, а також враховуючи те, що вказана будівля, земельні ділянки, та нежитлові приміщення, які перебувають у власності ОСОБА_4 в силу ч. 3 ст. 368 та ч. 3 ст. 369-2 КК України та згідно положень пунктів 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України підлягають арешту та на даний момент не вилучене, а тому є необхідність у накладені арешту на зазначене майно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 ), оскільки, усвідомлюючи наслідки накладення арешту на вищевказане майно та враховуючи наслідки злочину за яким ведеться досудове розслідування, а також з метою унеможливлення подальшого відчуження вказаного майна на час досудового розслідування та забезпечення схоронності даного майна, тому слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого, про накладення арешту на майно, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 107, 131, 132, 170, 171, 172, 174, 175 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на:

- закінчений будівництвом об`єкт (реєстраційний номер 100), а саме квартири площею 135 кв. м, розташованої в АДРЕСА_1 ;

- гараж (реєстраційний номер 020), загальною площею 26,7 кв. м., Опис: Гараж літ. «А», оглядова яма, розташованого за адресою АДРЕСА_2 ,

- об`єкт житлової нерухомості (реєстраційний номер 101), а саме квартири площею 84,4 кв. м., розташованої в АДРЕСА_3 ,

- земельну ділянку (кадастровий номер :05:001:0131) площею 0,004 га, для будівництва індивідуальних гаражів, розташованої за адресою с. Зарванці, вул. Генетична, Вінницького району, Вінницької області.

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 .

Зобов`язати слідчого повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Арешт майна може бути скасований підозрюваним, обвинуваченим, їх захисником, законним представником, іншим власником або володільцем майна, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, за їх клопотанням до суду про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя