ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
УХВАЛА

06 березня 2026 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , -

встановив:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

Прокурор в судовому засіданні подав клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту. В обґрунтування заявленого клопотання прокурор зазначив, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_5 не зникли та існувати не перестали.

Сторона захисту в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження строку застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту. Захисник просив змінити запобіжний захід та застосовувати запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступних висновків.

За змістом ст. 181 КПК України, якими суд керується в силу положень ч. 2 ст. 331 КПК, суд може продовжити строк тримання особи під домашнім арештом, якщо прокурор доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під домашнім арештом, а також, що є наявними обставин, які перешкоджають завершенню кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під домашнім арештом.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з вимогами ст. 181 КПК домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, суд враховує той факт, що ОСОБА_5 інкримінується умисний тяжкий корисливий корупційний злочин, передбачений ч. 3 ст. 368 КК України, відповідальність за який встановлена у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади або займатись певною діяльністю на строк до 3-х років, з конфіскацією майна та у разі визнання його винуватим і, відповідно до положень ст.ст. 74 та 75 КК України, стосовно нього, не може бути застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням. Також судом враховується, що ОСОБА_5 будучи обізнаним що відносно нього в Приморському районному суді м. Одеси перебуває кримінальне провадження, яке було зупинено, у зв`язку із проходженням ОСОБА_5 військової служби, після залишення ним місця несення служби, а саме 28.02.2025 року, він до суду, до листопада 2025, не з`являвся, а з`явився лише коли дізнався, що його оголошено у розшук і надано дозвіл на його затримання.

Зазначені обставині свідчать про існування в зазначеному кримінальному провадженні ризику можливого переховування обвинуваченого ОСОБА_5 від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Окрім того, враховуючи те, що судовий розгляд у даному кримінальному провадженні ще не розпочато, у зв`язку із чим судом згідно із засадою безпосередності дослідження показань, встановленої ст. 23 КПК України, не допитані потерпілий та свідки, які підлягають безпосередньому допиту судом, суд вважає, що в даному випадку існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а сам можливого незаконного впливу обвинуваченого на потерпілого та свідків.

Водночас, суд вважає, що прокурором не доведено існування в даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема вчинення іншого кримінального правопорушення.

Окрім того, судом також враховується, що обвинувачений ОСОБА_5 має постійне місце реєстрації та проживання, одружений, має на утриманні малолітню дитину, що в свою чергу свідчить про наявність в нього міцних соціальних зв`язків.

Разом із цим, з огляду на наявність в зазначеному кримінальному провадженні ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були доведені стороною обвинувачення, суд вважає, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належного виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків, в тому числі і домашній арешт у певний час доби.

При цьому, суд наголошує на тому, що ризик це, зокрема, невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для кримінального провадження подій та запобіжний захід застосовується саме для запобігання ризиків, тобто до моменту їх настання, при цьому кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії щодо ухилення від суду, достатньо обґрунтованого припущення, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, що спростовує твердження сторони захисту про відсутність доказів на підтвердження ризиків, заявлених стороною обвинувачення.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини у всій сукупності, зокрема доведеність стороною обвинувачення існування в зазначеному кримінальному провадженні ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також те, що обвинувачений ОСОБА_5 не порушував умов застосованого відносно нього запобіжного заходу, суд вважає, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту в повній мірі забезпечує виконання ним його процесуальних обов`язків, та буде достатнім для запобіганню зазначених ризиків, у зв`язку із чим вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці та не вбачає підстав для обрання іншого менш суворого.

Керуючись ст. ст.331, 369-372, 376 КПК, суд, -

постановив:

Клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 задовольнити.

Застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, із забороною цілодобово залишати житло, за виключенням випадків необхідності отримання невідкладної медичної допомоги та/або у разі оголошення повітряної тривоги з метою перебування в укритті та покладені на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, продовжити строком на 2 (два) місяці.

Строк дії ухвали суду про продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту та покладених обов`язків закінчується 06.05.2026 року, включно.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

Єдиний унікальний номер справи: №522/14073/20

Номер провадження № 1-кп/ 522/734/26

Головуючий суддя ОСОБА_1