Справа № 497/2842/24
Провадження № 1-кп/497/47/26
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2026 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 , доставленого в судове засідання під вартою,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Болграда три обвинувальні акти у кримінальних провадженнях, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000527 від 21.09.2024 року, 0000190 від 13.12.2024 року, №0000506 від 21.08.2025 року, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Болград Одеської області, громадянина України, із середньою освітою, який не працює, відповідно до положень ст. 89 КК України, такий, що не має судимості, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.4, ст. 162 ч.1, ст. 121 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувальний акт за №0000527 від 21.09.2024 року.

Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 року затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 2102-ХІ, в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб.

В подальшому строк дії воєнного стану в Україні продовжувався, у тому числі згідно з Указом Президента України №271/2024 від 06.05.2024 року, який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 08.05.2024 № 3684-ІХ, з 10.05.2024 строком на 90 діб та Указом Президента України №469/2024 від 23.07.2024 року, який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 23.07.2024 № 3891-ІХ, з 12.08.2024 строком на 90 діб.

На початку серпня 2024 року, у період часу з 11:00 години до 16:00 години, більш точну дату та час судом не встановлено, ОСОБА_5 , діючи в умовах воєнного стану з умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, разом із ОСОБА_7 , якого про свої неправомірні дії не повідомив, на автомобілі марки «ВАЗ» з реєстраційним номером НОМЕР_1 з причепом з реєстраційним номером НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , прибули до належної приватному підприємству «Діоніс» земельної ділянки, що розташована на південно-західній околиці м.Болград Одеської області, на якій ростуть багаторічні насадження виноградники, ріст яких формується шляхом їх підв`язки до бетонних стовпчиків, вкопаних у земельний ґрунт.

У подальшому, реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_5 переконавшись, що за його діями ніхто зі сторонніх не спостерігає та не повідомляючи ОСОБА_7 про його протиправний намір, разом з ОСОБА_7 таємно пройшли на територію земельної ділянки, де ростуть багаторічні насадження виноградники, та за допомогою фізичної сили демонтували вкопані у землю виноградні бетонні стовпчики розмірами 240 х 8 см у кількості 45 штук вартістю 71,66 грн. за один стовпчик.

Після чого завантажили зазначені стовпчики до причепу вказаного автомобіля та з викраденим майном покинули місце події, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши Приватному підприємству «Діоніс» майнову шкоду на загальну суму 3 224,70 грн.

Окрім цього, у середині серпня 2024 року, у період часу з 11:00 години до 16:00 години, більш точну дату та час судом не встановлено, ОСОБА_5 , діючи в умовах воєнного стану з умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, разом із ОСОБА_7 , якого про свої неправомірні дії не повідомив, на автомобілі марки «ВАЗ» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , з причепом з реєстраційним номером НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , прибули до належної приватному підприємству «Діоніс» земельної ділянки, що розташована на південно-західній околиці м.Болград Одеської області, на якій ростуть багаторічні насадження виноградники, ріст яких формується шляхом їх підв`язки до бетонних стовпчиків, вкопаних у земельний ґрунт.

У подальшому, реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_5 переконавшись, що за його діями ніхто зі сторонніх не спостерігає та не повідомляючи ОСОБА_7 про його протиправний намір, разом з ОСОБА_7 таємно пройшли на територію земельної ділянки, де ростуть багаторічні насадження виноградники, та за допомогою фізичної сили демонтували вкопані у землю виноградні бетонні стовпчики розмірами 240 х 8 см у кількості 45 штук вартістю 71,66 грн. за один стовпчик.

Після чого завантажили зазначені стовпчики до причепу вказаного автомобіля та з викраденим майном покинули місце події, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши Приватному підприємству «Діоніс» майнову шкоду на загальну суму 3 224,70 грн.

Не зупиняючись на вчиненому, наприкінці серпня 2024 року, у період часу з 11:00 години до 16:00 години, більш точну дату та час судом не встановлено, ОСОБА_5 , діючи в умовах воєнного стану з умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, разом із ОСОБА_7 , якого про свої неправомірні дії не повідомив, на автомобілі марки «ВАЗ» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , з причепом з реєстраційним номером НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , прибули до належної приватному підприємству «Діоніс» земельної ділянки, що розташована на південно-західній околиці м.Болград Одеської області, на якій ростуть багаторічні насадження виноградники, ріст яких формується шляхом їх підв`язки до бетонних стовпчиків, вкопаних у земельний ґрунт.

У подальшому, реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_5 переконавшись, що за його діями ніхто зі сторонніх не спостерігає та не повідомляючи ОСОБА_7 про його протиправний намір, разом з ОСОБА_7 таємно пройшли на територію земельної ділянки, де ростуть багаторічні насадження виноградники, та за допомогою фізичної сили демонтували вкопані у землю виноградні бетонні стовпчики розмірами 240 х 8 см у кількості 50 штук вартістю 71,66 грн. за один стовпчик.

Після чого завантажили зазначені стовпчики до причепу вказаного автомобіля та з викраденим майном покинули місце події, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши Приватному підприємству «Діоніс» майнову шкоду на загальну суму 3 583,00 грн.

Таким чином ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні трьох кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України за правовою кваліфікацією:

таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану (один епізод);

- таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану (два епізоди).

Обвинувальний акт за 0000190 від 13.12.2024 року.

Так, 12 грудня 2024 року приблизно о 16:00 годині, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився біля домоволодіння АДРЕСА_2 , що належить йому знайомому ОСОБА_8 , де у нього виник умисел на незаконне проникнення до вказаного вище володіння.

За зазначених обставин, ОСОБА_5 , діючи з умислом спрямованим на порушення особистих прав громадянина, усвідомлюючи, що його дії носять протиправний характер, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій та бажаючи їх настання, з мотивів з`ясування відносин з ОСОБА_8 , незаконно у порушення вимог ст.30 Конституції України, що гарантує недоторканість житла чи іншого володіння особи, всупереч волі власника домоволодіння та без його згоди, перестрибнувши через паркан, протиправно проник до подвір`я вказаного домоволодіння, надалі продовжуючи свої незаконні дії, шляхом вільного доступу через незачинені двері проник до житлової споруди.

Під час зазначеної події ОСОБА_5 був застигнутий потерпілим ОСОБА_8 та у подальшому проігнорував його вимогу покинути вказане домоволодіння, чим порушив недоторканість домоволодіння потерпілого ОСОБА_8 .

Таким чином ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України за правовою кваліфікацією: незаконне проникнення до житла особи.

Обвинувальний акт за 0000506 від 21.08.2025 року.

21 серпня 2025 року ОСОБА_5 приблизно об 11:00 годині, більш точного часу судом не встановлено, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у кухонному приміщенні домоволодіння АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з побутових причин вступив у сварку з останнім, в процесі якої вони негативно висловлювались на адресу один одного.

Під час зазначеної події, ОСОБА_5 , діючи з мотивів особистих неприязних відносин до ОСОБА_6 , що виникли під час сварки, бажаючи помститись за його висловлювання, які він вважав образливими для себе, діючи з прямим умислом, спрямованим на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у результаті своїх дій та бажаючи їх досягнення, умисно, тримаючи у лівій руці ніж, наніс ОСОБА_6 один удар в область живота зліва, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного наскрізного поранення лівої половини грудної клітки, яке проникає в ліву плевральну порожнину і в черевну порожнину з пошкодженням лівого куполу діафрагми, судин у воріт селезінки, що супроводжувалось зовнішньою кровотечею і кровотечею в ліву плевральну і черевну порожнину, що за критерієм небезпеки для життя потерпілого в момент заподіяння, за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Таким чином ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України за правовою кваліфікацією: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Обвинувачений ОСОБА_5 винуватим себе у вчиненні усіх кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 162 та ч.1 ст. 121 КК України визнав повністю та показав суду, що по кримінальному провадженню за ч.4 ст. 185 КК України дійсно викрав бетонні стовпчики, оскільки йому були потрібні гроші. Цивільний позов він не визнає, оскільки всі викрадені ним стовпчики були повернені власнику. По ст. 162 ч.1 КК пояснив, що шукав свого знайомого, прийшовши до нього додому, він не відкривав, тому він вирішив перестрибнути через паркан, та зайти до дому ОСОБА_8 . По ст. 121 ч.1 КК України показав, що знаходячись вдома у ОСОБА_6 і перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, коли ОСОБА_6 почав його зухвало ображати словами та знаходячись повністю без одягу, не реагуючи на його зауваження, він вдарив його двічі ножем, який знаходився у нього в руках, коли він готував їжу. Після цього, викликав швидку допомогу, для надання потерпілому допомоги.

Крім визнання ОСОБА_5 своєї вини, його винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень:

1) передбачених ч.4 ст. 185 КК України (обвинувальний акт за №0000527 від 21.09.2024 року), підтверджується наступними дослідженими судом письмовими доказами:

- витягом з ЄРДР у об`єднаному кримінальному провадженні №0000527, відповідно до якого 20.09.2024 року до чергової частини Болградського РВП ГУНП в Одеській області надійшла заява від директора ПП «Діоніс» ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що в період часу з початку серпня 2024 року по 20.09.2024 року з території земельної ділянки, розташованої на північної околиці м.Болград Одеської області, де ростуть виноградні насадження, було викрадено бетонні стовпчики для підтримки виноградників у кількості 805 штук, які належать ПП «Діоніс» (ЄО №3807 від 20.09.2024 року), ще два повідомлення були зареєстровані під № 3923 та № 3922;

- протоколом про прийняття усної заяви ОСОБА_9 про вчинення кримінального правопорушення та рапортом інспектор-чергового Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 про отримання 20.09.2024 року від ОСОБА_9 заяви про вчинення крадіжки стовбурів на виноградниках, яка зареєстрована за №3807 від 20.09.2024 року;

- протоколом огляду місця події від 20.09.2024 року та фототаблиці до нього, з яких вбачається, що працівниками поліції було оглянуто місце події північна околиця м.Болграда, де розташована земельна ділянка з насадженнями винограду, що належать ПП «Діоніс», в ході якого представник потерпілої юридичної особи ОСОБА_9 показав, де саме були стовбури та зафіксовано їх відсутність. Слідча дія - проведення огляду місця події проводилась в присутності понятих;

- балансовою довідкою за вих.№20/09-24 від 20.09.2024 року виданою директором ПП «Діоніс» ОСОБА_9 , відповідно до якої на балансі підприємства станом на 20.09.2024 року числяться стовпчики бетонні армовані у кількості 805 штук, ціна за одну одиницю становить 100,00 грн.;

- протоколом огляду місця події від 23.09.2024 року та фототаблиці до нього, з яких вбачається, що працівниками поліції було оглянуто місце події ділянка місцевості, розташованої біля домоволодіння АДРЕСА_3 , за місце проживання ОСОБА_7 , де виявлено та вилучено бетонні стовпи загальною довжиною 2,40 м. у кількості 150 одиниць. Слідча дія проводилась в присутності понятих та проводилась фотофіксація;

- відповідно до розписки від 24.09.2024 року представнику ПП «Діоніс» ОСОБА_9 всі стовпчики 140 штук передані на зберігання;

- рапортами заступника начальника слідчого відділу Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 від 27.09.2024 року відповідно до яких, під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000527 від 21.09.2024 року були виявлені два факти крадіжки належних ПП «Діоніс» бетонних стовпчиків в кількості, 45 та 50 штук, в середині та наприкінці серпня 2024 року. На підставі цих рапортів до ЄРДР внесені відомості під №0000545 та №0000546 від 27.09.2024 за правовою кваліфікацією ч.4 ст.185 КК України;

- постановою прокурора Болградської окружної прокуратури ОСОБА_12 від 27.09.2024 року кримінальні провадження під №0000545 та №0000546 від 27.09.2024 об`єднані під єдиним номером 0000527 від 21.09.2024 року;

- відповідно до висновку експерта сектору судової експертизи (м.Ізмаїл) Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС ОСОБА_13 , проведених на підставі постанов слідчого СВ Болградського РВП №СЕ-19/116-24/22475-ТВ від 28.10.2024 року ринкова вартість за цінами вторинного ринку бетонного стовпа довжиною 2,4 м. станом на 25.10.2024 могла становити: 71,66 грн.;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 18.11.2024 року за участю ОСОБА_5 , відповідно до якого обвинувачений розповів та показав при яких обставинах було вчинено ним крадіжку з території, належної ПП «Діоніс»;

- постановою т.в.о.слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_14 від 22.11.2024 року автомобіль марки «ВАЗ», з реєстраційним номером НОМЕР_1 та причіп з реєстраційним номером НОМЕР_2 визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000527 від 21.09.2024 року, але в арешті цього майна ухвалою слідчого судді було відмовлено, в тому числі через не додання до клопотання доказів проведення з цими транспортними засобами слідчих дій, тобто суду не доведено, що транспортні засоби є знаряддям злочину;

- відповідно до розписки від 22.11.2024 року транспортні засоби повернуті фактичному користувачу ОСОБА_15 .

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.4 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану та ч.4 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

2) передбаченого ч.1 ст. 162 КК України (обвинувальний акт за №0000190 від 13.12.2024 року), підтверджується наступними дослідженими судом письмовими доказами:

- витягом з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000190, відповідно до якого 13.12.2024 року до Болградського РВП ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про те, що 12.12.2024 року приблизно о 16:00 годині, мешканець м.Болград ОСОБА_16 , незаконно проник до належного йому домоволодіння за місцем його мешкання за адресою: АДРЕСА_2 (ЄО №7953);

- протоколом про прийняття усної заяви ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення та рапортом інспектор-чергового Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_17 про отримання 13.12.2024 року від ОСОБА_8 заяви про незаконне проникнення ОСОБА_18 до його домоволодіння, яка зареєстрована за №7953 від 13.12.2024 року;

- протоколом огляду місця події від 14.12.2024 року та фототаблиці до нього, з яких вбачається, що працівниками поліції з письмової згоди власника, було оглянуто місце події домоволодіння АДРЕСА_2 , в ході якого потерпілий ОСОБА_8 показав яким чином ОСОБА_5 порушив недоторканість його домоволодіння. Слідча дія - проведення огляду місця події проводилась в присутності понятих;

- інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до якої житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_4 належить на праві спільної часткової власності в тому числі 1/2 частка належить ОСОБА_19 , матері потерпілого;

- факт реєстрації ОСОБА_8 у вищевказаному будинку підтверджується записами у будинковій книзі, де фіксуються зареєстровані особи.

3) передбаченого ч.1 ст. 121 КК України (обвинувальний акт за №0000506 від 21.08.2025 року), підтверджується наступними дослідженими судом письмовими доказами:

- з витягу з ЄРДР вбачається, що 21.08.2025 року до Болградського РВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення про те, що до приймального відділення КНП «Болградська ЦРЛ» госпіталізовано ОСОБА_6 з тілесними ушкодженнями у виді проникаючого колото-різаного поранення черевної порожнини (ІТС «ІПНПУ» №9204 від 21.08.2025 року);

- рапортом старшого інспектор-чергового Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 про отримання 21.08.2025 року від ОСОБА_5 заяви, яка зареєстрована в ЄО за №9204, що 21.08.2025 року об 11:12 годині знаходячись в м.Болград по вул.Училищна, буд.130 ОСОБА_6 нанесли ножове поранення, а також рапортами зареєстрованими за №9205, №9208, №9243;

- протоколом огляду місця події від 21.08.2025 року та фототабліцею до нього, з якого встановлено, що працівниками поліції оглянуто домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , де сталася подія, під час якої оглянуто та встановлено місце нанесення ножового поранення та вилучено ніж, який є знаряддям злочину і зроблено змиви. Слідча дія проводилася за участі понятих;

- протоколом затримання від 21.08.2025 року, відповідно до якого в цей день о 15:00 годині затримано ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні даного злочину;

- ухвалою слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 22.08.2025 року підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою;

- протоколом отримання зразків для експертизи від 21.08.2025 року, відповідно до якого у ОСОБА_5 відібрано зразки крові;

- протоколом отримання зразків для експертизи від 25.08.2025 року, відповідно до якого у ОСОБА_6 відібрано зразки крові;

- постановою слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_20 від 21.08.2025 року речовими доказами визнано змив з місця події, предмет схожий на ніж, джинсові штани синього кольору з ременем, зняття нігтьової пластини з обох рук затриманого ОСОБА_5 ;

- ухвалою слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 25.08.2025 року на речові докази накладено арешт;

- згідно висновку судово-медичної експертизи зразків крові №1628 від 27.08.2025 року, проведеного на підставі постанови слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області, кров потерпілого ОСОБА_6 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО, а підозрюваного ОСОБА_5 групи О з ізогемаглютиніном анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВО;

- згідно висновку судово-медичного експерта цитолога ОСОБА_21 № 475 від 27.08.2025, проведеного на підставі постанови слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області, кров потерпілого ОСОБА_6 за ізосерологічною системою АВ0 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В, та на клинку кухонного ножа, вилучено в ході огляду місця події знайдена кров чоловічої генетичної статі групи А з ізогемаглютиніном анти-В, що не виключає походження крові від потерпілого ОСОБА_6 ;

- згідно висновку судово-медичного експерта імунолога ОСОБА_22 №1659 від 27.08.2025, проведеного на підставі постанови слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області, кров потерпілого ОСОБА_6 за ізосерологічною системою АВ0 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В, та на ватному тампоні зі змивом, вилученим при огляді місця події встановлена наявність крові з вмістом гемоглобіну людини. При визначенні групової належності крові виявлений антиген А, властивий групі крові А з ізогемаглютиніном анти-В системи АВО, що не виключає походження крові від потерпілого ОСОБА_6 ;

- постановою слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_20 від 09.10.2025 року речовими доказами визнано змиви з ножа, зразки крові підозрюваного ОСОБА_5 , зрізи нігтьових пластинок з обох рук підозрюваного ОСОБА_5 , ватний тампон зі змивом, джинсові штани синього кольору з ременем;

- згідно висновку судово-медичного експерта №19 від 08.09.2025, проведеного на підставі постанови слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області, у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного наскрізного поранення лівої половини грудної клітки, яке проникає в ліву плевральну порожнину і в черевну порожнину з пошкодженням лівого куполу діафрагми, судин у воріт селезінки, що супроводжувалось зовнішньою кровотечею і кровотечею в ліву плевральну і черевну порожнину, що за критерієм небезпеки для життя потерпілого в момент заподіяння, за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Також в судовому засіданні було допитано потерпілого ОСОБА_6 , який показав, що у серпні місяці 2025 році, коли ОСОБА_5 перебував у нього вдома, разом з ОСОБА_23 , всі вони знаходилися в нетверезому стані, тому він не пам`ятає подробиць конфлікту, але пам`ятає, що виникла сварка, та ОСОБА_5 завдав йому ударів ножем.

Дослідивши в судовому засіданні усі надані сторонами докази, суд вважає, що сукупність наведених та вивчених в судовому засіданні доказів, підтверджує вину ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та зазначені докази суд вважає достатніми для постановлення вироку.

Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за:

- ч.4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану (один епізод);

- ч.4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану (два епізоди);

- ч.1 ст. 162 КК України - незаконне проникнення до житла особи;

- ч.1 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При призначенні покарання суд враховує практику Верховного Суду, (постанова N634/609/15-к від 01.02.2018 року щодо судової дискреції), де зазначено що саме суду належать повноваження, надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Відповідно до п.1 ППВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7від 24.10.2003 року зі змінами від 06.11.2009 року звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання судом враховується ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які яке згідно ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів, обставини кримінальних проваджень, особу обвинуваченого.

Судом при призначенні покарання враховуються вимоги статті 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Щире каяття обвинуваченого суд відносить до обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого.

До обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, суд відносить: вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння за двома епізодами.

Відповідно до ч.1 ст. 8 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини " передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Тому призначаючи ОСОБА_5 покарання суд бере до уваги дані про його особу, а саме те, що він раніше судимий, постійно вчиняє протиправні дії, в тому числі з ознаками кримінальних правопорушень, має негативну характеристику з місця проживання, веде аморальний спосіб життя, суд бере також до уваги думку потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , які не мають до обвинуваченого претензії матеріального та морального характеру.

Крім того, суд бере до уваги висновок Болградського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області, викладений в досудовій доповіді від 03.02.2026 року, згідно якої обвинувачений ОСОБА_5 оцінюється як правопорушник з високим рівнем ймовірності вчинення повторних кримінальних правопорушень. Ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб є високим. На думку органу пробації виправлення ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства може становити небезпеку для суспільства. У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладення на правопорушника обов`язків відповідно до ст. 76 ч.1, ч.3 КК України.

Враховуючи тяжкість скоєних ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, зухвалість вчиненого злочину щодо життя та здоров`я людини, особу обвинуваченого, наявність однієї обставини, що обтяжує його покарання, а також думку потерпілих, суд вважає, що за спрямованістю поведінки, обвинуваченому необхідно призначити покарання із застосування вимог ст. 70 КК України у виді позбавлення волі, оскільки, на думку суду, виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства з реальним відбуванням покарання і можливості застосування до обвинуваченого положень ст.ст. 69,75 КК України суд не вбачає. Тому, з урахуванням наведених обставин справи, враховуючи поведінку обвинуваченого, саме таке покарання є необхідним та буде достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень зі сторони обвинуваченого.

Справедливість покарання полягає насамперед у тому, що воно має відповідати загальнолюдським цінностям, моральним устоям суспільства, переконувати громадян у правильності судової практики.

Щодо цивільного позову.

Так, представник потерпілої юридичної особи Приватного підприємства «Діоніс» - ОСОБА_24 , звернувся в рамках об`єднаного кримінального провадження з цивільним позовом до ОСОБА_5 та просить стягнути з обвинуваченого матеріальну шкоду, завдану внаслідок злочинних дій у розмірі 66 500,00 грн. Вимоги обґрунтовані тим, що 20 вересня 2024 року приблизно о 12:00 годині директором підприємства виявлено відсутність стовпчиків бетонних армованих у кількості 805 одиниць, загальною вартістю 80 500,00 грн. Ціна стовпчика за одну одиницю складає 100,00 грн. Потерпілій особі повернуто тільки 140 стовпчиків на суму 14 000,00 грн., тому матеріальні збитки в розмірі 66 500,00 грн. залишаються не відшкодовані. Скоєння кримінального правопорушення та нанесення збитків позивачу з боку відповідача підтверджується матеріалами кримінального провадження та доданими до позову копіями заяви про вчинення злочину і балансової довідки підприємства від 20.09.2024 року. Відповідач добровільно не відшкодував позивачу завдані збитки, у зв`язку з чим вимушені звертатися до суду із цією позовною заявою.

Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

На підставі ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок … суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

На позивача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести в суді ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх позовних вимог. Тобто, відповідно до вимог ст.12,13 ЦПК України позивач повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст. 78-80 ЦПК України, зазначені нею обставини.

Так, під час розгляду кримінального провадження судом було встановлено, що ОСОБА_5 у потерпілої особи ПП «Діоніс» було викрадено 140 стовпчиків на загальну суму 10 032,40 грн., вартість стовпчиків на момент вчинення злочину визначена висновком експерта. Данна шкода була відшкодована потерпілій особі шляхом повернення викраденого, тобто в повному обсязі. Щодо викрадення 665 штук бетонних стовпчиків вина ОСОБА_5 не була доведена, навіть не була йому інкримінована.

Таким чином, доводи позивача про заподіяння матеріальної шкоди в розмірі 66 500,00 не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Цивільний позов потерпілої особи, на думку суду, не підлягає задоволенню.

Щодо запобіжного заходу, то слід зазначити наступне:

- ухвалою слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 22.08.2025 року по справі №497/2115/25, провадження 1-кс/497/729/25, ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави;

- під час підготовчого судового засідання 16.12.2025 року обвинуваченому ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 13 лютого 2026 року, строк дії якої був продовжений ухвалою суду від 04.02.2026 року, строком дії до 04 квітня 2026 року.

Запобіжний захід обвинуваченому до набрання чинності вироком, суд вважає за необхідне залишити тримання під вартою.

Питання про процесуальні витрати вирішити відповідно до ст. 122, 124 КПК України, які передбачають, що у випадку винесення обвинувального вироку, суд стягує на користь держави документально підтверджені витрати про притягненню експерта. Згідно довідки про витрати на проведення експертизи, дані витрати становлять в розмірі 1193,85 грн. за проведення судової товарознавчої експертизи від 28.10.2024 року №СЕ-19/116-24/22475-ТВ, які повинні бути стягнуті з винної особи на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371,373,374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушення, передбачених ст. 185 ч.4, ст. 162 ч.1, ст. 121 ч.1 КК України та призначити йому покарання:

- ч.4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років;

- ч.1 ст. 162 КК України у вигляді обмеженням волі строком 1 (один) рік;

- ч.1 ст. 121 КК України у вигляді позбавлення волі строком 6 (шести) років.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_5 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у вигляді позбавлення волі строком 6 (шість) років.

Строк відбуття покарання обчислювати з моменту затримання, тобто з 21 серпня 2025 року.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь держави процесуальні витрати на проведення судової товарознавчої експертизи за кодом класифікації доходів бюджету 24060300 «Інші надходження» № СЕ-19/116-24/22475-ТВ від 28.10.2024 року у сумі 1 193 (одна тисяча сто дев`яносто три) гривні 85 копійок.

Арешт накладений на тимчасово вилучене майно ухвалами слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 15.11.2024 року по справі №497/2727/24, провадження №1-кс/497/983/24 (бетонні стовпчики), №497/2115/25, провадження №1-кс/497/728/25 (змиви з місця події, предмет, зовні схожий на ніж, джинсові штани синього кольору) - скасувати.

У задоволенні цивільного позову Приватного підприємства «Діоніс» до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням відмовити.

Речові докази:

- бетонні стовпи загальною довжиною 2,40 м у кількості 140 одиниць - вважати повернутими потерпілій особі Приватному підприємству «Діоніс», а саме представнику ОСОБА_9 ;

- автомобіль марки «ВАЗ», з реєстраційним номером НОМЕР_1 та причіп з реєстраційним номером НОМЕР_2 - вважати поверненими фактичному власнику ОСОБА_15 ;

- ніж (знаряддя злочину), змив РБК, джинсові штани синього кольору з ременем, зрізи з нігтьових пластин з обох рук знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення,

Копія вироку підлягає негайному врученню після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право на отримання в суді його копії.

Суддя ОСОБА_1