УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2026 м.Запоріжжя

Суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , розглянувши заяву ОСОБА_2 про перегляд ухвали слідчого судді у зв`язку з нововиявленими обставинами,

ВСТАНОВИВ:

06 травня 2026 року до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя надійшла заява ОСОБА_2 про перегляд ухвали слідчого судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 08 грудня 2025 у зв`язку з нововиявленою обставиною, якою є «атака на місто Запоріжжя 05 травня 2026 року».

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 464 КПК України не пізніше наступного дня після надходження заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами до суду суддя перевіряє її відповідність вимогам статті 462 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими обставинами.

Перевіривши заяву ОСОБА_2 , суд вважає, що у відкритті кримінального провадження за нововиявленими обставинами слід відмовити з наступних підстав.

З матеріалів заяви слідує, що 05 грудня 2025 року до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених службових осіб Запорізької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення від 21 листопада 2025 року.

В обґрунтування скарги заявник вказував, що 21 листопада 2025 року він звернувся до Запорізької обласної прокуратури з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, в якому просив внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом вчинення кримінального правопорушення - пособництво тероризму.

Станом на день подання скарги відомості до ЄРДР за його повідомленням до ЄРДР не були внесені.

Просив зобов`язати прокурора розглянути його повідомлення про вчинення кримінального правопорушення по суті, внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом вчинення кримінального правопорушення та розпочати розслідування, надіслати витяг з ЄРДР.

Ухвалою слідчого судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 08 грудня 2025 року було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_2 з тих підстав, що відомості у зверненні останнього містять абстрактний характер, оскільки заявник в своєму повідомленні про злочин не наводить обставин вчинення злочину, не зазначає дії, які вказують на вчинення злочину.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 07 січня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, ухвалу слідчого судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 08 грудня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених службових осіб Запорізької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення від 21 листопада 2025 року, залишено без змін.

Під час вирішення скарги ОСОБА_2 було встановлено, що ОСОБА_2 звернувся до Запорізької обласної прокуратури з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, в якому просив внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом вчинення кримінального правопорушення - пособництво тероризму.

У повідомленні ОСОБА_2 зазначав, що органи судового та досудового слідства не застосовують заходи щодо логістики, задіяної в поставці іноземних комплектуючих для виготовлення зброї, якою здійснено той або інший терористичний акт, що на його думку, є пособництвом тероризму.

Крім того, в поданій скарзі до слідчого судді, ОСОБА_2 вважав, що вищевказані дії слід кваліфікувати за ст. 111-2 КК України.

Надаючи оцінку вказаним доводам слідчим суддею було встановлено, що зміст повідомлення ОСОБА_2 про вчинення злочину не визначає наявності елементів об`єктивної сторони кримінальних правопорушень.

Так, ст. 111-2 КК України встановлює кримінальну відповідальність за умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням та/або окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинені громадянином України, іноземцем чи особою без громадянства, за винятком громадян держави-агресора, з метою завдання шкоди Україні шляхом: реалізації чи підтримки рішень та/або дій держави-агресора, збройних формувань та/або окупаційної адміністрації держави-агресора; добровільного збору, підготовки та/або передачі матеріальних ресурсів чи інших активів представникам держави-агресора, її збройним формуванням та/або окупаційній адміністрації держави-агресора.

При цьому, суб`єктивною ознакою злочину, передбаченого ст. 111-2 КК України є наявність обов`язкового прямого умислу.

Обґрунтовуючи своє повідомлення про вчинення злочину, передбаченого ст. 111-2 КК України, ОСОБА_2 зазначав, що не вчинення заходів щодо порушення логістики ворога, свідчить про пособництво тероризму.

Крім того, ОСОБА_2 вказув, що «за загальновідомою обставиною, виготовлені росією ракети та дрони містять компоненти не російського походження (іноземні)».

В свою чергу слідчим суддею під час вирішення скарги встановлено, що зазначені ОСОБА_2 обставини носять абстрактний характер, жодних конкретних відомостей, які б свідчили про наявність ознак вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 111-2 КК України, повідомлення останнього не містить.

При цьому, в повідомленні ОСОБА_2 не вказано дій, які на його думку є пособництвом тероризму, будь-яких осіб, які можуть бути суб`єктами злочину ст. 111-2 КК України.

Згідно із ч. 1 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Нововиявленими обставинами, відповідно до положень ч. 2 ст. 459 КПК України, визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

За змістом п.п. 3, 4, 5 ч. 2 ст. 462 КПК України у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами обов`язково зазначаються: судове рішення, про перегляд якого за нововиявленими обставинами подається заява; обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; а також обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву, до суду.

Нововиявлені обставини це встановлені розслідуванням або вироком суду, що набрав законної сили, і викладені у заяві учасників судового провадження юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальній справі і спростовують їх через попередню невідомість та істотність висновків, що містяться у вироку, ухвалі, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності. Нововиявленими слід вважати обставини як фактичного, так і правового характеру, які об`єктивно існували на момент вирішення кримінальної справи не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі. Наявність обох цих умов для визнання обставини нововиявленою є обов`язковою.

Перевіривши надані матеріали, суд вважає, що необхідно відмовити у відкритті провадження, оскільки наведені заявником у заяві підстави перегляду ухвали слідчого судді за нововиявленими обставинами в розумінні ст. 462 КПК України не є нововиявленими, оскільки об`єктивно не існували на момент вирішення скарги ОСОБА_2 , не відносяться до обставин, які були досліджені в судовому засіданні і щодо яких слідчий суддя надав висновок в ухвалі, яка набрала законної сили.

Відповідно заява ОСОБА_2 про перегляд ухвали слідчого судді за нововиявленими обставинами суперечить положенням п. 1 ч. 1 ст. 7 КПК України, зокрема, такій засаді кримінального провадження, як верховенство права, яка передбачає принцип юридичної визначеності, відповідно до якого якщо суди остаточно вирішили справу, їхнє рішення не повинно братися під сумнів, жодна із сторін не повинна вимагати перегляду остаточного і обов`язкового судового рішення лише з метою повторного слухання та ухвалення нового судового рішення.

Враховуючи зазначене, під час підготовки до розгляду заяви ОСОБА_2 не встановлено наявності нововиявлених обставин для перегляду ухвали слідчого судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 08 грудня 2025, скасування та ухвалення нових рішень, а тому відповідно до ст. 464 КПК України, суд приходить до висновку про відмову у відкритті кримінального провадження за нововиявленими обставинами.

Керуючись ст.ст. 429, 462, 464 КПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_2 про перегляд ухвали слідчого судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 08 грудня 2025 року у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1