Справа № 203/7717/25
Провадження № 1-кс/0203/4713/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 року слідчий суддя Центрального районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі скаргу представника скаржника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 05.01.2023 року про закриття кримінального провадження №0001713 від 17.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

встановив:

23.10.2025 року в системі «Електронний суд» до Центрального районного суду міста Дніпра звернувся представник скаржника ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 (далі заявник, скаржник; представник заявника, скаржника, відповідно) зі скаргою на постанову старшого слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 05.01.2023 року про закриття кримінального провадження №0001713 від 17.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, в якій заявник просить суд:

- скасувати постанову старшого слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 05.01.2023 року про закриття кримінального провадження №0001713 від 17.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України;

- матеріали кримінального провадження №0001713 повернути до Дніпровського районного управління поліції №1 ГУНП в Дніпропетровській області для продовження досудового розслідування.

В обґрунтування вимог скарги заявник зазначив, що він не погоджується з оскаржуваною постановою про закриття кримінального провадження, вважає її передчасно, прийнятою без вжиття всіх передбачених законом заходів для встановлення складу кримінального правопорушення та належної правової оцінки встановлених обставин, об`єктивної оцінки показань свідків, визначення всіх елементів кримінального правопорушення. При здійсненні досудового розслідування не було проведено всіх необхідних слідчих дій для повного та всебічного встановлення обставин кримінального правопорушення.

З огляду на викладене вище, скаржник звернувся до суду із скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до протоколу автоматизованого визначення слідчого судді від 23.10.2025 року, судову справу №203/7717/25, провадження №1-кс/0203/4713/2025, було розподілено слідчому судді ОСОБА_1 , яка передана слідчому судді 27.10.2025 року.

Ухвалою слідчого судді від 27.10.2025 року було відкрито провадження у справі за скаргою та призначено скаргу до судового розгляду по суті, зобов`язано відповідальних осіб у строк до 29.10.2025 року надати суду матеріали кримінального провадження №0001713 від 17.09.2022 року.

У судове засідання, призначене на 29.10.2025 року, учасники провадження не з`явились, належним чином були повідомлені про час, дату та місце розгляду скарги.

Скаржник та його представник подали до суду письмову заяву про розгляд скарги за їх відсутності, підтримали вимоги скарги та просили суд їх задовольнити.

Слідчий у судове засідання не з`явився, не виконав вимоги ухвали суду від 27.10.2025 року в частині зобов`язання надати матеріали кримінального провадження №0001713 від 17.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, для огляду у судовому засіданні.

Суд на підставі положень ч. 4 ст. 107, ст. ст. 138, 306 КПК України, розглянув скаргу за відсутності учасників кримінального провадження та без фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали скарги, проаналізувавши норми КПК України, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що на досудовому розслідуванні у СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувало кримінальне №0001713 від 17.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Постановою слідчого від 05.01.2023 року було закрито кримінальне провадження №0001713 від 17.09.2022 року, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

За змістом оскаржуваної постанови слідчий зазначив, зокрема, що враховуючи той факт, ОСОБА_6 перебуває у розшуку за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, та на даний час його розшук проводиться в статусі підозрюваного дане кримінальне провадження підлягає закриттю. Слідчий, посилаючись на положення ст. 283 КПК України, підсумував, що кримінальне провадження №0001713, внесене до ЄРДР за фактом зникнення безвісти ОСОБА_6 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, підлягає закриттю, за відсутністю складу кримінального правопорушення.

Суд зазначає, що відповідно до положень частин 1, 2, 3, 6 статті 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Закони та інші нормативно-правові акти України, положення яких стосуються кримінального провадження, повинні відповідати цьому Кодексу. При здійсненні кримінального провадження не може застосовуватися закон, який суперечить цьому Кодексу.

У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до положень частин 1, 2 статті 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно з вимогами пункту 1 частини 1 статті 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Відповідно до частини 2 статті 91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до частин 1, 2 статті 92 КПК Укра їни, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Відповідно до положень статей 93, 94 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до частини 5 статті 110 КПК України, обґрунтованість рішення (постанови), яке прийняли прокурор та слідчий, повинна знайти вираження в його мотивуванні.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 223 КПК України, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Слідчий, прокурор вживає належних заходів для забезпечення присутності під час проведення слідчої (розшукової) дії осіб, чиї права та законні інтереси можуть бути обмежені або порушені. Перед проведенням слідчої (розшукової) дії особам, які беруть у ній участь, роз`яснюються їх права і обов`язки, передбачені цим Кодексом, а також відповідальність, встановлена законом.

Згідно з положеннями пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до положень пункту 3 частини 1 статті 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, в тому числі рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно з положеннями статті 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Аналіз вказаних вище обставин кримінального провадження та положень КПК України вказує, що слідчий, закриваючи кримінальне провадження у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, не здійснив усіх необхідних слідчих та інших процесуальних дій для проведення повного та всебічного досудового розслідування.

Так, зокрема, слідчим не був допитаний заявник ОСОБА_3 з приводу обставин, вказаних ним у заяві про вчинення кримінального правопорушення. При цьому в оскаржуваній постанові слідчий не мотивує встановлений ним зв`язок між кримінальним провадженням №0001713 від 17.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за фактом зникнення безвісти зниклого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та іншим кримінальним провадженням, в якому ОСОБА_6 перебуває у розшуку та значиться в статусі підозрюваного. Слідчий не вмотивувала належним чином підстави закриття кримінального №0001713 на підставі пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України, не вказала, які саме елементи складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, відсутні, та чи встановлена нею в ході досудового розслідування подія кримінального правопорушення. Натомість слідчим не надані суду матеріали кримінального провадження для огляду у судовому засіданні, не спростовані твердження заявника щодо доцільності чи недоцільності проведення слідчих та процесуальних дій, на які вказує заявник у своїй скарзі.

Крім того, за змістом оскаржуваної постанови слідчий не вмотивував належним чином об`єктивний зв`язок між здобутими ним у ході проведення слідчих та процесуальних дій доказів з фактом відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, з огляду на що, оскаржувана постанова є невмотивованою. Натомість прийняття постанови про закриття кримінального провадження можливе лише після безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються кримінального провадження у їх сукупності, а мотивування постанови про закриття кримінального провадження виражається в детальному викладенні тих обставин, які є підставами для закриття кримінального провадження з наведенням необхідних доказів, що підтверджують наявність таких підстав.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що слідчий не виконав обов`язок, визначений КПК України, щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, що призвело до передчасного прийняття оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження.

Таким чином, скарга представника скаржника підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження скасуванню.

Керуючись ст. ст. 303-306, 307, 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Скаргу представника скаржника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 05.01.2023 року про закриття кримінального провадження №0001713 від 17.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, задовольнити повністю.

Скасувати постанову старшого слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 05.01.2023 року про закриття кримінального провадження №0001713 від 17.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1