ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2026 року

м. Хмельницький

Справа № 686/29974/24

Провадження № 11-сс/820/344/26

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 травня 2026 року у кримінальному провадженні №0001463 від 29.10.2024 року про продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зоря Рівненської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, та

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом обставини

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.10.2024 року за №0001463 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч. 3 ст.358, ч.1 ст.263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановленому досудовим розслідуванням місці та час, ОСОБА_8 запропонував ОСОБА_7 , який працює механізатором ТОВ «Агрохолдинг «Зоря», засновником якого є ТОВ «ГРУПА КОМПАНІЙ «ВІТАГРО», та здійснює підживлення полів вказаного підприємства аміачною селітрою, про свої злочинні наміри, спрямовані на корисливе, протиправне, таємне викрадення аміачної селітри, яка належить ТОВ «ГРУПА КОМПАНІЙ «ВІТАГРО», попередньо залучивши до протиправної діяльності ОСОБА_9 . Таким чином ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , вступили у попередню змову та досягли спільного злочинного наміру, спрямованого на таємне викрадення чужого майна.

В подальшому, діючи в умовах воєнного стану, введеного на всій території України Указом Президента України від 24 лютого 2022 № 64/2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та в подальшому неодноразово продовжений іншими Указами Президента України, востаннє від 15 квітня 2025 року № 235/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 16 квітня 2025 року № 4356-ІХ «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строком на 90 діб, реалізуючи свій злочинний умисел на крадіжку аміачної селітри, належної ТОВ «ГРУПА КОМПАНІЙ «ВІТАГРО», 20.02.2025 ОСОБА_8 з власного мобільного телефону № НОМЕР_1 о 16 год 03 хв, зателефонував до ОСОБА_7 на його мобільний телефон № 098-8789-39-52 та домовилися про вчинення в той же день крадіжки аміачної селітри, належної ТОВ «ГРУПА КОМПАНІЙ «ВІТАГРО» на полі неподалік сіл Бронники та Михайлівка Рівненського району Рівненської області.

ОСОБА_8 20.02.2025 о 18 год 23 хв зателефонував на мобільний телефон ОСОБА_9 та повідомив, що йому потрібно приїхати на поле неподалік сіл Бронники та Михайлівка Рівненського району Рівненської області, де його буде чекати ОСОБА_7 , на що ОСОБА_9 погодився.

Надалі ОСОБА_9 , діючи відповідно до вказівки ОСОБА_8 , 20.02.2025 узгодив по телефону з ОСОБА_7 місце та час зустрічі, а саме на полі неподалік сіл Бронники та Михайлівка Рівненського району Рівненської.

Реалізуючи злочинний умисел, в період часу з 20 год 57 хв по 21 год 11 хв, 20.02.2025 ОСОБА_9 на невстановленому транспортному засобі приїхав на поле неподалік сіл Броники та Михайлівка Рівненського району Рівненської області звідки за допомогою ОСОБА_7 діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, передбачаючи та свідомо бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, таємно, погрузили в транспортний засіб 3 тони аміачної селітри, належної ТОВ «ГРУПА КОМПАНІЙ «ВІТАГРО», вартістю 21546,00 гривень за тонну, після чого, ОСОБА_9 за вказівкою ОСОБА_8 передав ОСОБА_7 8000 грн в якості грошової винагороди за вчинення крадіжки.

Вищевказаними умисними протиправними діями ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 спричинили ТОВ «ГРУПА КОМПАНІЙ «ВІТАГРО» майнової шкоди на загальну суму 64 638 гривень.

22.01.2026 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

29.01.2026 року ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду стосовно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді з домашнього арешту, який полягає у забороні залишати місце свого проживання, у період з 23:00 год. до 06:00 год. із покладенням обов`язків, строком до 22.03.2026.

20.03.2026 ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду відносно ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту який полягає у забороні залишати місце свого проживання, строком до 17.05.2026.

14.05.2026 року прокурор відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, посилаючись на існування передбачених ст.177 КПК України ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків, потерпілого, інших підозрюваних у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 травня 2026 року клопотання прокурора задоволено та продовжено до 22 травня 2026 року включно строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 , який полягає у забороні, без дозволу слідчого, прокурора або суду, залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 23:00 год. до 06:00 год. наступного дня, з покладенням обов`язків, визначених ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 січня 2026 року.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 травня 2026 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначає, що відповідно до ч.1 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу повинно бути подане не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали. Строк дії попередньої ухвали закінчувався 17.05.2026 року, а тому останнім днем для подання прокурором клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу було 12.05.2026 року включно. Однак прокурор звернувся до суду із відповідним клопотанням лише 14.05.2026 року, тобто з порушенням імперативних вимог ч.1 ст. 199 КПК України.

Вказує, що прокурором не було долучено жодного належного підтвердження того, що підозрюваному ОСОБА_7 було вручено копію клопотання та матеріали, якими обґрунтовувалась необхідність продовження строку дії запобіжного заходу. Фактично копії клопотання та доданих матеріалів слідчим булинаправлені захиснику підозрюваного адвокату ОСОБА_6 на електронну адресу, якінадійшли, як стало відомо вже наступного дня, 14.05.2026 року о 22:10 год., перед судовим засіданням, яке призначено 15.05.2026 року о 09:10 год.

Вважає, що внаслідок недотримання прокурором вимог ст.184, ст.199 КПК України було грубо порушено право підозрюваного на захист, гарантоване ст.42 КПК України, а також принцип змагальності сторін, передбачений ст.22 КПК України. Крім того, направлення матеріалів виключно захиснику не є належним виконанням вимог ст.184 КПК України, оскільки законом прямо передбачено обов`язок вручення відповідних матеріалів саме підозрюваному.

Позиції учасників судового провадження

Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_6 підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити в повному обсязі, з наведених в апеляційній скарзі підстав.

Прокурор не визнав апеляційних вимог, вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою. Звертав увагу, що обставинами, які перешкоджають завершити досудове розслідування у даному кримінальному провадженні до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою є необхідність у виконані слідчих та процесуальних дій. Вважає за встановлених обставин є доцільним застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного та його захисника, думку прокурора, перевіривши надані матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду

Згідно зі статтею 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканість.

Так, прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строків дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , у зв`язку з продовженням існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України та неможливістю завершити досудове розслідування у даному кримінальному провадженні до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 травня 2026 року клопотання прокурора задоволено та продовжено щодо ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до 22 травня 2026 року включно, з покладанням обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України.

У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 оскаржує застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з тих підстав, що клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту подано з порушенням вимог ст. 184, ст. 199 КПК України, чим було грубо порушено право підозрюваного на захист.

Слідчий суддя, задовольняючи клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, зазначив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, наявні ризики визначені ухвалою слідчого судді, якою було обрано стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід, а саме: підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, потерпілого, інших підозрюваних у кримінальному провадженні, адже досудове розслідування не закінчено.

Слідчий суддя дійшов переконання, що такий запобіжний захід, як домашній арешт в нічний час в повній мірі забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_7 своїх процесуальних обов`язків, бути запобігати існуючим ризикам та повністю відповідає меті запобіжного заходу, відповідно до ст. 177 КПК України.

Так, частиною 6 статті 181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Зі змісті статей 199, 194 КПК України вбачається, що під час розгляду клопотання про продовження застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні; те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до вимог статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити вище перелічені дії.

Колегія суддів звертає увагу, що в апеляційній скарзі сторони захисту не оскаржується ні обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, ні існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, наявність яких встановлена слідчим суддею при розгляді клопотання прокурора, тоді як ухвала слідчого судді та продовження запобіжного заходу оскаржується тільки з підстав порушення прокурором строків звернення до суду з відповідним клопотанням та відсутність доказів про вручення підозрюваному цього клопотання з доданими матеріалами, тому колегія суддів перевіряла тільки ці доводи.

Так, щодо доводівзахисника про порушення прокурором строку звернення до суду з клопотанням про продовження відносно ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, апеляційний суд доходить наступного.

У ч.1 ст.199 КПК України встановлено строк подачі прокурором, слідчим за погодженням з прокурором клопотання про продовження строку тримання під вартою (домашнього арешту) не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою (домашнього арешту).

Проте, встановлений ст. 199 КПК України процесуальний строк, за своєю юридичною природою, відноситься до строку виконання обов`язку. Закінчення строку виконання обов`язку не спричиняє його припинення. Обов`язкова дія повинна бути виконана і після закінчення строку, крім випадків коли виконання обов`язку призведе до порушення процесуальних прав учасників провадження.

Оскільки, строки встановлені ст. 199 КПК України є строками виконання обов`язку, а, отже не можуть бути поновлені, зокрема п`ятиденний строк на звернення з клопотанням про продовження строків тримання під вартою (домашнього арешту), тому, що він носить виключно процедурний (організаційно-забезпечувальний) характер і ч. 5 ст. 199 КПК України не пов`язує обов`язок слідчого судді відмовити у продовженні строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у зв`язку з його недотриманням, так само, як і строк розгляду клопотання слідчим суддею, - тому його поновлення призведе до порушення гарантованих Конституцією прав підозрюваного, обвинуваченого.

Такі висновки повністю узгоджуються із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 263/15845/2019 від 08.04.2020 р.

Отже, недотримання прокурором строків подання до суду клопотання про продовження запобіжного заходу не є підставою для відмови у задоволенні такого клопотання чи його повернення.

Щодо посилання захисника на порушення вимог ч.2 ст.184 КПК України, а саме не вручення копії клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, то таке є безпідставним, оскільки як убачається з оскаржуваної ухвали, підозрюваний та захисник давали пояснення по суті питань, порушених у клопотанні прокурора, висловлюючи аргументи на користь підозрюваного проти необхідності продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, що дає підстави стверджувати, що сторона захисту була готова до розгляду питання про продовження строкудії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_7 . До того ж підозрюваний не зазначав про такі порушення під час розгляду клопотання в суді першої інстанції, не заявляв клопотання про вручення клопотання та про надання часу для ознайомлення з матеріалами справи.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що у даному випадку відсутнє порушення права підозрюваного на захист, яке могли би стати підставою для скасування прийнятого слідчим суддею рішення.

Враховуючи, що прокурором доведено наявність обставин щодо необхідності продовження підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, подання прокурором до суду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з недотриманням строків, передбачених ст. 199 КПК України не свідчить про незаконність ухвали суду. Отже, доводи апеляційної скарги захисника з цих підстав, апеляційний суд вважає безпідставними.

Таким чином, за результатами апеляційного розгляду колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, оскільки викладені в ній обставини не свідчать про незаконність прийнятого рішення та не є підставою для його скасування. Слідчий суддя дійшов обґрунтованого та вмотивованого висновку про необхідність продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні тяжкого злочину. Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 травня 2026 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком до 22 травня 2026 року включно, з покладанням обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України, стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3