1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/7468/25 1-кс/335/650/2026
23 лютого 2026 року м. Запоріжжя
20.02.2026 адвокат ОСОБА_3 , діючи в інтересах власника майна підозрюваної ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя з клопотанням про скасування арешту майна, який накладено на підставі ухвали слідчого судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 15.08.2025 року у справі № 335/7468/25, провадження №1-кс/335/2862/2025, а саме на мобільний телефон iPhone в корпусі білого кольору, що належить ОСОБА_4 і був вилучений при проведенні обшуку автомобіля «Ford Escape», державний номерний знак НОМЕР_1 .
Клопотання обґрунтоване посиланням на те, що в ході проведення досудового розслідування в подальшому застосуванні арешту цього майна відпала потреба, оскільки жодних ознак того, що вилучений у ОСОБА_4 мобільний телефон містить доказову інформацію для даного кримінального провадження, протягом досудового розслідування встановлено не було. Продовження існування такого арешту безпідставно обмежує ОСОБА_4 у реалізації повноважень власника цього майна.
Представник володільця майна, адвокат ОСОБА_3 , та слідчий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, що не є перешкодою для розгляду клопотання по суті. Адвокат ОСОБА_3 при цьому подав заяву про розгляд клопотання без участі і про підтримання його задоволення.
Фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для його задоволення з огляду на таке.
ОСОБА_4 є підозрюваною у вказаному кримінальному провадженні.
13.08.2025 в автомобілі «Ford Escape», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким користувалась ОСОБА_4 , був проведений санкціонований обшук, в ході якого було виявлено та вилучено, зокрема, вказаний у клопотанні мобільний телефон, який в подальшому постановою слідчого визнані речовим доказом.
Ухвалою слідчого судді Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 15.08.2025 було задоволене клопотання слідчого про накладення арешту на майно, вилучене під час вказаного обшуку, а саме накладено арешт на мобільний телефон iPhone в корпусі білого кольору, що належить ОСОБА_4 , з метою його збереження як речового доказу.
Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває з квітня 2025 року, 13.08.2025 були вручені повідомлення про підозру причетним особам, строк досудового розслідування був продовжений до шести місяців, а саме до 13.02.2026.
Станом час розгляду клопотання триває стадія відкриття матеріалів досудового розслідування в порядку ст. 290 КПК України. Відтак, вирішення питання щодо долі арештованого майна належить до повноважень слідчого судді.
Відповідно до абз. 1, 2 ч. 1 ст. 174 Кримінального процесуального кодексу України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
За змістом ч. 1, ч. 2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України.
Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень КПК України.
Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Отже, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Станом на час розгляду клопотання про скасування арешту сторона обвинувачення не надала слідчому судді доказів на підтвердження того, що вилучений у ОСОБА_4 мобільний телефон дійсно містить інформацію, що має доказове значення для даного кримінального провадження.
ОСОБА_4 обмежена у можливості володіти і користуватись належним їй телефоном протягом більше ніж шести місяців.
За таких обставин слідчий суддя погоджується з доводами представника заявника про те, що у продовженні існування арешту відпала потреба, а тому він підлягає скасуванню.
За змістом ст. 169 КПК України, скасування арешту є підставою для припинення тимчасового вилучення майна, а слідчий, прокурор після отримання судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.
Отже, обов`язок повернути майно, арешт якого скасований, є прямим обов`язком слідчого в силу закону, у зв`язку з чим закон не передбачає постановлення окремого судового рішення щодо цього.
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 170-174, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
Клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1