справа № 619/1429/26
провадження № 1-кс/619/187/26
УХВАЛА

іменем України

10 березня 2026 року м. Дергачі

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Золочівського відділу Богодухівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000007 від 04.03.2026 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,-

встановив:

Прокурор Золочівського відділу Богодухівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000007 від 04.03.2026 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що 04.03.2026 працівниками СРПП ВП № 2 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області під час патрулювання території с-ща Золочів Богодухівського району Харківської області на автодорозі сполученням Золочів - Довжик неподалік вул. Веселкова с. Литвинове Богодухівського району Харківської області був зупинений легковий автомобіль ВАЗ 2101 р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . При перевірці водійського посвідчення НОМЕР_2 виданого 22.06.2023 ТСЦ 0541 на ім`я ОСОБА_4 встановлено, що даний документ офіційно виданий 03.12.2022 ТСЦ 5341 на ім`я ОСОБА_5 (ІПНП № 815 від 04.03.2026).

Згідно з витягом з ІПНП, категорія «Пошук посвідчення водія ГСЦ» за ім`ям, за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за відомостями ГСЦ МВС, водійське посвідчення не значиться.

Згідно з витягом з ІПНП, категорія «Пошук посвідчення водія ГСЦ» за серією та номером документу, водійське посвідчення НОМЕР_2 , за відомостями ГСЦ МВС, значиться за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як пояснила ОСОБА_4 вказане водійське посвідчення вона отримала у 2023 році після навчання та складання іспитів, після чого постійно використовувала його з метою здійснення права керування транспортним засобом категорії «В».

04.03.2026, враховуючи, що посвідчення водія НОМЕР_2 видане 22.06.2023 органом ТСЦ 0541 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ймовірно є підробленим документом, вказане водійське посвідчення було оглянуте, складено протокол огляду та вилучене у ОСОБА_4

04.03.2026 посвідчення водія НОМЕР_2 видане 22.06.2023 органом ТСЦ 0541 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

В клопотанні прокурор зазначає, що відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 167, ст. 170 КПК України, є достатні підстави вважати, що вилучене майно є предметом кримінального правопорушення та є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Прокурор Золочівського відділу Богодухівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив розгляд клопотання провести без його участі.

Власник майна ОСОБА_4 у судове засідання не з`явлася, надала суду заяву про розгляд клопотання за її відсутності, проти задоволення клопотання не заперечує.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів кримінального провадження, доводів сторін кримінального провадження, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов висновку про задоволення клопотання з таких підстав.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні сектору дізнання ВП № 2 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області знаходяться матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000007 від 04.03.2026 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

04.03.2026 працівниками СРПП ВП № 2 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області під час патрулювання території с-ща Золочів Богодухівського району Харківської області на автодорозі сполученням Золочів - Довжик неподалік вул. Веселкова с. Литвинове Богодухівського району Харківської області був зупинений легковий автомобіль ВАЗ 2101 р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . При перевірці водійського посвідчення НОМЕР_2 виданого 22.06.2023 ТСЦ 0541 на ім`я ОСОБА_4 встановлено, що даний документ офіційно виданий 03.12.2022 ТСЦ 5341 на ім`я ОСОБА_5 (ІПНП № 815 від 04.03.2026).

04.03.2026 посвідчення водія НОМЕР_2 видане 22.06.2023 органом ТСЦ 0541 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було оглянуте протоколом огляду та вилучене у ОСОБА_4 .

04.03.2026 начальником сектору ВП № 2 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області майором поліції ОСОБА_6 винесено постанову, згідно з якою вказане вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні за № 0000007 від 04.03.2026.

Клопотання про арешт майна подано у строк, передбачений ч. 5 ст. 171 КПК України.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд, зокрема, повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

За ч. 11 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя вважає доведеним, що виявлені та вилучені під час проведення огляду місця події речі, на які прокурор просить накласти арешт, відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України та є речовими доказами у кримінальному провадженні.

Враховуючи кваліфікацію кримінального правопорушення та обставини його вчинення, найменування та вид вилученого в ході огляду місця події майна, слідчий суддя вважає, що вказане майно є доказом вчинення кримінального правопорушення, тому потреба в накладенні арешту на нього є очевидною та доцільною, отже клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 170-173, 309, 369-372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання прокурора Золочівського відділу Богодухівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000007 від 04.03.2026 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 04.03.2026, а саме: посвідчення водія НОМЕР_2 видане 22.06.2023 органом ТСЦ 0541 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , телефон: НОМЕР_3 .

Вирішення питання щодо визначення місця зберігання арештованого майна та осіб, відповідальних за його зберігання, покласти на орган досудового розслідування.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню після її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1