УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на дії/бездіяльність детектива Третього підрозділу детективів Четвертого головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на дії/бездіяльність детектива Третього підрозділу детективів Четвертого головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України, в якій просить:

- зобов`язати детектива Третього підрозділу детективів Четвертого головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 змінити правову кваліфікацію кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0000328 на ч. 1 ст. 209 КК України.

В судове засідання особа, яка подала скаргу не з`явилась, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялась належним чином. У скарзі просила розгляд скарги здійснювати за її відсутності.

Уповноважена особа органу досудового розслідування в судове засідання не з`явилася, про розгляд скарги повідомлялася належним чином, причини неявки суду не відомі.

Дослідивши доводи скарги та додані матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні скарги.

Відповідно до ст. 22, 26 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Судом встановлено, що на виконання ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 10.06.2025 у справі №760/8463/25 було розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000328 за заявою ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення від 10.03.2025.

Статтею 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження.

На досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9 - 1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Вимоги за скаргою ОСОБА_3 полягають у зобов`язанні детектива змінити правову кваліфікацію кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0000328.

Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку забороняється. Тому, саме слідчий визначає, які відомості необхідно внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, та попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Частиною 1 ст. 303 КПК передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, серед них нездійснення інших процесуальних дій, які вони зобов`язані вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Згідно з ч. 2 ст. 307 КПК ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

З огляду, на різну правову природу «рішень» і «дій», частина 2 статті 307 КПК встановлює різні повноваження під час їх оскарження. У разі оскарження дії чи бездіяльності слідчий суддя може зобов`язати припинити певну дію чи, навпаки, вчинити її, однак не має повноважень скасувати вже виконану дію. Натомість при оскарженні рішень слідчий суддя може лише скасувати таке рішення, але не має права зобов`язати прийняти нове.

Право прийняття рішення про визначення правової кваліфікації належить до дискреційних повноважень слідчого та прокурора в кримінальному провадженні. Дискреційні повноваження слідчого - це право самостійно приймати рішення в межах, встановлених законом. Це дає слідчому можливість діяти на власний розсуд для ефективного розслідування, проте ці повноваження завжди обмежені наданою йому правовою компетенцією, яка визначає не тільки право, а й обов`язок реалізувати дискреційні повноваження щодо обрання належної правової норми.

Слідчий суддя не уповноважений визначати, яке саме рішення має бути ухвалене слідчим чи прокурором у конкретній ситуації, оскільки це означало б втручання у сферу їхніх повноважень і фактичну участь у діяльність сторони обвинувачення, що суперечить приписам частини третьої статті 22 КПК України, якою встановлено, що під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу.

Здійснюючи судочинство, Європейський суд неодноразово аналізував наявність, межі, спосіб та законність застосування дискреційних повноважень національними органами, їх посадовими особами. Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини від 17.12.2004 у справі «Педерсен і Бодсгор проти Данії» зазначено, що здійснюючи наглядову юрисдикцію, суд, не ставлячи своїм завданням підміняти компетентні національні органи, перевіряє, чи відповідають рішення національних держаних органів, які їх винесли з використанням свого дискреційного права, положенням Конвенції та Протоколів до неї. Суд є правозастосовчим органом та не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, слідчий суддя не має права підміняти повноваження слідчого чи приймати рішення, що належить до його компетенції, та який є самостійним у прийнятті таких рішень відповідно до положень ст. 40 КПК України.

За огляду на вищевикладене, слідчий суддя прийшов до висновку відмовити в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 22, 26, 303, 306, 307, 309, 370-372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії/бездіяльність детектива Третього підрозділу детективів Четвертого головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1