Справа № 192/2301/24
Провадження № 1-кп/192/175/26
УХВАЛА

про призначення судового розгляду

23 березня 2026 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Солоне Дніпровського району Дніпропетровської області об`єднане кримінальне провадження№0000515 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, офіційно не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.4 ст.186 КК України, -

в с т а н о в и в :

До Солонянського районного суду Дніпропетровської області з Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області надійшло об`єднане кримінальне провадженняза обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.4 ст.186 КК України.

Потерпілі в судове засідання не з`явились, про слухання справи повідомлені належним чином.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вважав можливим призначити судовий розгляд, заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 на 60 днів, посилаючись на те, що ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на підставі встановлення наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України. В подальшому ОСОБА_5 було звільнено з-під варти, після звільнення він вчинив ще два умисні кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 162 КК України. ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 10 років, за місцем проживання характеризується негативно, міцних соціальних зв`язків не має, що вказує на наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України. Крім того, ОСОБА_5 оголошувався в розшук у даному провадженні, після звільнення з-під варти продовжив свою злочинну діяльність та вчинив ще два кримінальні правопорушення, які є предметом судового розгляду, тому також наявний ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України. Вважав, що ризики, встановлені ухвалою слідчого судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області не зменшилися та нові обставини не з`явилися. Застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної поведінки ОСОБА_6 та буде суперечити інтересам держави.

Обвинувачений ОСОБА_6 вважав можливим призначити судовий розгляд кримінального провадження щодо продовження строку тримання під вартою зазначив, що не міг бути оголошеним у розшук, так як тричі був доставлений до відділення поліції. Вважав можливим застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою місця фактичного проживання.

Захисник ОСОБА_4 не заперечував проти призначення судового розгляду, однак заперечував щодо продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою. Вважав, що у даному провадженні щодо обвинуваченого має бути обраний запобіжний захід, ефективним запобіжним заходом буде домашній арешт, навіть цілодобовий, за місцем фактичного проживання у АДРЕСА_2 , хоча ОСОБА_5 має зареєстроване місце проживання. Вказав, що тривале тримання обвинуваченого під вартою, навіть враховуючи обставини його розшуку у даному провадженні, є неефективним та не сприяють досягненню мети провадження для забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду. На думку захисника саме судом не було забезпечено оперативності в розгляді даної справи, тому тривале тримання обвинуваченого під вартою вже носить характер покарання, а не заходу забезпечення кримінального провадження.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до висновку про необхідність призначення судового розгляду, оскільки дане кримінальне провадження підсудне Солонянському районному суду Дніпропетровської області, обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст. 291 КПК України, підстав для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України та закриття кримінального провадження немає.

Щодо клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право, зокрема, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Так, ухвалою слідчого судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 19 серпня 2024 року щодо обвинуваченого було обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 13 жовтня 2024 року. ОСОБА_5 визначено розмір застави 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалою суду від 23 вересня 2024 року строк тримання під вартою ОСОБА_5 продовжено до 20 листопада 2024, а ухвалою від 11 листопада 2024 року відмовлено в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою.

Ухвалою суду від 20 січня 2025 року ОСОБА_5 оголошено в розшук.

Ухвалою суду від 24 лютого 2025 року щодо ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23 квітня 2025 року. ОСОБА_5 визначено заставу у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Ухвалою суду від 26 березня 2025 року строк тримання під вартою ОСОБА_5 продовжено до 23 травня 2025 року, ухвалою від 14 травня 2025 року строк тримання під вартою ОСОБА_5 продовжено до 11 липня 2025 року, ухвалою суду від 07 липня 2025 року продовжено до 04 вересня 2025 року, ухвалою суду від 27 серпня 2025 року до 24 жовтня 2025 року.

Вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2025 року до набрання вироком законної сили ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою, але не більше ніж 60 діб.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 18 лютого 2026 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 продовжено до проведення підготовчого судового засідання, але не більше як на 60 днів.

Вирішуючи питання продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою суд враховує також практику ЄСПЛ щодо того, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України за яке передбачено покарання виді позбавлення волі строком від 7 до 10 років, під час розгляду даної справи в іншому складі суду ОСОБА_5 не було продовжено строк його тримання під вартою, що мало наслідком вчинення ним інших кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 162 КК України. Крім того, у даному провадженні ОСОБА_5 перебував у розшуку, всі інкриміновані йому правопорушення вчинені в с.Сурсько-Михайлівка за місцем фактичного місця проживання ОСОБА_5 , що дає суду підстави для висновку, що не зменшились та продовжують існувати ризики, передбачені пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, наявність яких встановлена при обранні та продовженні ОСОБА_5 запобіжного заходу, він може переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Суд не бере до уваги посилання захисника щодо зміни запобіжного заходу на домашній арешт за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 , оскільки ОСОБА_5 доказів фактичного проживання в АДРЕСА_2 не надано та саме в цьому населеному пункті ОСОБА_5 згідно з обвинувальним актом вчинив правопорушення в яких обвинувачується.

Враховуючи, що кримінальне провадження перебуває на стадії підготовчого судового засідання суд вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 та запобіганню ризикам, передбаченим п.п.1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України під час судового розгляду, тому слід продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 до 20 травня 2026 року.

За таких обставин підстави для зміни або скасування запобіжного заходу у підготовчому судовому засіданні відсутні, клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченому під вартою підлягає задоволенню.

Судом при застосуванні запобіжного заходу після розшуку обвинуваченого було збільшено розмір застави до 40 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб (3328*40=133120), підстав для зміни розміру застави суд не вбачає.

Відповідно до ч.2 ст. 27, ч.1 ст. 31 КПК України кримінальне провадження слід розглядати у відкритому судовому засіданні, суддею одноособово.

Керуючись ст. ст. 27, 31, 177, 183, 194, 314-316, 372, 376 КПК України, суд

постановив:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.4 ст.186 КК Україниу відкритому судовому засіданні 30 березня 2026 року 13 год. 00 хвил.

Розгляд кримінального провадження проводити суддею одноособово.

В судове засідання викликати учасників судового провадження.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк тримання під вартою до 20 травня 2026 року.

Визначити ОСОБА_5 заставу у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 133120 (сто тридцять три тисячі сто двадцять) гривень, які необхідно внести на депозитний рахунок, до спливу терміну тримання під вартою.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в зазначеному розмірі протягом дії ухвали.

У разі внесення застави звільнити ОСОБА_5 з під варти та покласти на нього наступні обов`язки:

- прибувати до прокурора та суду за кожною вимогою;

- не відлучатися з населеного пункту в якому проживає без дозволу прокурора та суду;

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Строк дії даної ухвали в частині продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою 20 травня 2026 року.

Ухвала може бути оскаржена лише в частині продовження строку тримання під вартою до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня оголошення, а обвинуваченим - з дня вручення йому копії ухвали, в інший частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1