Єдиний унікальний № 371/1921/23
Номер провадження № 1-кс/371/40/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2026 р. м. Миронівка

Слідчий суддя Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_1

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2

заявника ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Миронівка Київської області заяву ОСОБА_3 про відвід слідчих у кримінальному провадженні №0000388,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні слідчого судді Миронівського районного суду Київської області перебуває заява ОСОБА_3 про відвід слідчих у кримінальному провадженні №0000388. В обґрунтування поданої заяви заявник зазначив що слідчими, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000388 є: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які є неупередженими, зацікавленими у незаконному кримінальному переслідуванні, а розслідування ними кримінального провадження суперечить вимогам статті 2 КПК України. В зв`язку з чим просить задовольнити заяву про відвід слідчих.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 доводи поданої заяви про відвід підтримав з підстав викладених у ній, просив її задовольнити.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 просив в задоволенні заяви відмовити.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши заяву про відвід та долучені до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Статтею 3 КПК України визначено, що слідчим є службова особа Національної поліції, уповноважена в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень.

Статтею 77 КПК України визначено, що прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Вищенаведена норма кримінального процесуального закону містить у собі вичерпний перелік обставин, що виключають участь слідчого та прокурора у провадженні досудового розслідування кримінального провадження.

Положеннями ст. 80 КПК України розкрито поняття заяви про відвід, окрім того частиною 5 вказаної статті передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Порядок розгляду і вирішення заяви про відвід передбачено ст. 81 КПК України та охоплює: вислуховування пояснень особи, якій заявлено відвід, якщо вона бажає їх дати; аналіз поданих матеріалів, що підтверджують наявність підстав для відводу; вислуховування думки щодо заявленого відводу інших учасників кримінального провадження; постановлення слідчим суддею чи судом у нарадчій кімнаті вмотивованої ухвали про задоволення або про відмову в задоволенні заяви про відвід; оголошення цієї ухвали. Положеннями ст. 81 КПК України не передбачено розгляд клопотань учасників кримінального провадження слідчим суддею, що розглядає заяву про відвід, а лише перевіряє наявність підстав, що виключають участь слідчих в кримінальному провадженні.

Як вбачається із формулювань статті 77 КПК України, така упередженість може виникнути у зв`язку з наявністю у процесуального суб`єкта іншого процесуального статусу, родинних, професійних зв`язків, що можуть обумовити особисту зацікавленість, або з попередньою участю у цьому провадженні. Інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості прокурора/слідчого/дізнавача, мають бути обумовлені конкретними фактами.

Ключовим моментом відводу як цілісного інституту кримінального провадження є встановлення упередженості суб`єкта процесуальної діяльності при вирішенні поставлених перед ним питань. Поняття «інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості» є оціночним, і його тлумачення залежить від правосвідомості особи, яка його застосовує. Як вбачається із формулювань ст. 77 КПК України, інші обставини, які викликають обґрунтований сумнів в неупередженості слідчого, мають бути обумовлені конкретними фактами, які можуть бути перевірені.

Існування неупередженості повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку самого слідчого, що означає необхідність встановити, чи мав останній у певній справі будь яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував слідчий достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його неупередженості, відповідно до практики Європейського суду з прав людини.

Стосовно суб`єктивного критерію, слідчий суддя, оцінюючи наявність обґрунтованих підстав для відводу, дійшов переконання про відсутність підстав стверджувати, що слідчі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 виявляють особисту упередженість. У заяві про відвід не наведено відомостей про факти, які б стосувалися поведінки слідчих, безпосередньо пов`язаної із здійсненням досудового розслідування у кримінальному провадженні чи висловлюваннями слідчими у даному кримінальному провадженні, які б надали підстави для констатації упередженого ставлення слідчими до заявника. Презумпція особистої неупередженості особи діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

За об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність слідчих. Вирішальним, при цьому, є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного слідчого об`єктивно виправдані.

Суддею установлено, що заява про відвід слідчих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 не містить об`єктивних даних, які можуть свідчити про їх упередженість у зазначеному кримінальному провадженні. Реакція на вказані заявником дії/бездіяльність посадових осіб мають реалізовуватися за допомогою засобів, встановлених кримінальним процесуальним законодавством шляхом подачі відповідних клопотань або звернення до слідчого судді із відповідними скаргами.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Слідчий уповноважений: 1) починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; 2) проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом; 3) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам; 5) звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій; 6) повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру; 7) за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження; 8) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу; 9) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється (ч. 5 ст. 80 КПК України).

В свою чергу, положеннями ст. 303 КПК України передбачено перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження, зокрема, у визначених в ч. 1 ст. 303 КПК України випадках право заявника на оскарження.

Твердження заявника є оціночними судженнями щодо слідчих і не містять належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність законних підстав для відводу.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що заявником відводу не наведено обставин зазначених у статті 77 КПК України, а тому слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про відвід та слідчих.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 77, 80, 81, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчих у кримінальному провадженні №0000388 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1