КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 19 травня 2026 року апеляційну скаргу прокурора четвертого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 березня 2026 року,

за участі:

прокурора ОСОБА_5 ,

представників власника майна адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора четвертого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про накладення арешту на майно, вилучене 28 травня 2025 року, під час обшуку автозаправної станції за адресою: Дніпропетровська обл., Криворізький р-н, м. Апостолове, вул. Елеваторна, 2.

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора задовольнити та накласти арешт на майно, що є речовим доказом і вилучене за результатами обшуку автозаправної станції за адресою: Дніпропетровська обл., Криворізький р-н, м. Апостолове, вул. Елеваторна, 2, а саме:

- завірену належним чином копію дозволу № 0872.19.12,

- інструкцію з охорони праці завірену директором ОСОБА_8 ,

- інструкцію з охорони праці для оператора АЗС-1 завірену директором ОСОБА_8 ,

- інструкцію з охорони праці № 1 під час приймання, зберігання, видачі пально-мастильних матеріалів та заправлення ними завірену директором ОСОБА_8 ,

- 9 аркушів в клітину з записами щодо залишку та виторгу паливом виду «А-95», «ЕБ»,

- відеореєстратор «DHI-XVR5 104C-S2», - резервуар № 1 ДП об?ємом 8 куб м, з пальним об?ємом 1 350 л.,

- резервуар № 1 «A95» об?ємом 8 куб м, з пальним об?ємом 400 л.,

- 2 паливно-роздавальні колонки з 2 пістолетами марки TANKANLAGEN SALZKOTTEN.

Вважає оскаржувану ухвалу необґрунтованою, незаконною та такою, що постановлена з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам провадження.

Зазначає, що у органу досудового розслідування є підстави вважати, що вилучені на АЗС рідини не відповідають вимогам до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палива, оскільки лише за сім днів до проведення вказаного обшуку (21.05.2025) детективами БЕБ України також проводився обшук на вказаній АЗС, в ході якого було вилучене пальне, яке згідно з висновком експерта № 5634/25-34.1 від 13.08.2025 відноситься до некондиційного бензину.

При цьому за результатами вказаного обшуку резервуари з пальним були опломбовані з метою унеможливлення подальшої роботи АЗС.

Однак, незважаючи на те, особи, причетні до незаконного обігу пального, зірвавши пломби, почали реалізовувати зазначене пальне на вказаній АЗС, що було зафіксовано 28 травня 2025 року в ході обшуку співробітниками СУ ГУНП в Дніпропетровській області.

Також зазначає, що слідчим суддею проігноровано, що орган досудового розслідування саме шляхом призначення експертизи і перевіряє обставини саме незаконного виготовлення, тобто чи те саме паливо що вилучено в ході обшуку було незаконно виготовлено.

Відтак, прокурор вважає, що зазначене майно має значення для доказування у вказаному кримінальному провадженні і відповідає критеріям речового доказу, визначених ст. 98 КПК України.

Наголошує на тому, що слідчий суддя, відмовивши у накладенні арешту позбавив можливості орган досудового розслідування у досягнути мету кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення представника власника майна, який заперечив щодо її задоволення, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів судового провадження, детективами Головного підрозділу Бюро економічної безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 26 серпня 2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000371, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 204, ч. 3 ст. 209 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи ТОВ

«КРИВБАСВАГОНЗАВОД» (), ТОВ «КРИВБАС-ТРАНС-ОЙЛ»

(ЕДРПОУ 42647335), ТОВ «КРИВБАСНАФТОПРОДУКІ» (ЕДРПОУ 41772467), ТОВ

"НАФТОПРОМСЕРВІС-КР" (), ТОВ «ТОРГСЕРВІС-КР» (), ТОВ «КР-ЛОГІСТИК» (), за попередньою змовою з невстановленою організованою групою осіб у період з 2023 року по теперішній час, на території міста Кривий Ріг Дніпропетровської області, організували незаконну діяльність, пов?язану з незаконним придбанням, зберіганням, транспортуванням з метою збуту та збутом через мережу підконтрольних автозаправних станцій, незаконно виготовленого пального (бензину та дизельного палива), яке не відповідає вимогам до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 № 927.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи ТОВ «КРИВБАСВАГОНЗАВОД» (), ТОВ «КРИВБАС-ТРАНС-ОЙЛ» (), ТОВ «КРИВБАСНАФТОПРОДУКТ» (), ТОВ «НАФТОПРОМСЕРВІС-КР» (), ТОВ «ТОРГСЕРВІС-КР» () та ТОВ «КР-ЛОГІСТИК» (), діючи спільно з організованою групою осіб упродовж 2023-2025 років, здійснювали формування недостовірних документів під час виробництва та реалізації пально-мастильних матеріалів (ПММ) через мережу нелегальних АЗС.

21 травня 2025 року, на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 березня 2025 року, проведено обшук автозаправної станції, розташованої за адресою - Дніпропетровська область, Криворізький район, м. Апостолове, вул. Елеваторна, 2, під час якого вилучено: грошові кошти у сумі 60540 грн., мобільний телефон «Iphone 8 plus», s/n: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , з сім картою оператора «КИЇВСТАР», жорсткий диск «SEAGATE BARRACUDA» 7200.12, об?ємом 160 GB, s/n 6VY52S87, копія витягу з єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального № 2500023 на 1 арк., копія ліцензії на право роздрібної торгівлі №2000018 на 1 арк., копія дозволу № 0871.19.12, видане ТОВ «КРИВБАС-ТРАНС-ОЙЛ» на 1 арк., копія дозволу № 0872.19.12, виданого ТОВ «КРИВБАС-ТРАНС-ОЙЛ» на 1 арк., копія документу з назвою SERTIFICATE OF QUALITU cod: LC-L-03-QUAL-25844/A на і арк., копія паспорту якості № 375 від 02.07.2023 на 1 арк.,копія виписки з ЄДРПОУ відносно ТОВ «КРИВБАС-ТРАНС-ОЙЛ», копія документу з назвою SERTIFICATE OF QUALITU 7196/P на 1 арк., книга обліку розрахункових операційна РРО № P/2 ТОВ «КРИВБАС-ТРАНС-ОЙЛ» на 79 арк., наказ ТОВ «КРИБАС-ТРАНС-ОЙЛ» на 79 арк., наказ ТОВ «КРИВБАС-ТРАНС-ОЙЛ» № 20K від 13.12.2023 на 1 арк., типова форма контракту з працівником від 13.12.2023 між ТОВ «КРИБАС-ТРАНС-ОЙЛ» та ОСОБА_9 на 3 арк., блокнот з чорновими записами, залишки палива - А-95 у резервуарі №10420022 на рівні відмітки 109,3 см., залишки палива-дизельне паливо у резервуарі № 10420019 на рівні відмітки 55,5 см.

Вилучені речі постановою детектива від 22 травня 2025 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 червня 2025 року на вказане майно накладений арешт.

У той же час, у провадженні СУ ГУНП у Дніпропетровській області перебували матеріали кримінального провадження № 0000371 від 26.08.2024 за фактами незаконної діяльності групи осіб, які без належних дозвільних документів організували та здійснювали підпільне масове виробництво фальсифікованих паливно-мастильних матеріалів, а саме бензину (підакцизного товару), на території з комплексом спеціально пристосованих нежитлових будівель, споруд та резервуарів за адресою - м. Кривий Ріг, вул. Домобудівна, буд. 14/1, земельна ділянка з кадастровим номером :02:214:0060, який у подальшому збували через мережу діючих підконтрольних автозаправних станцій під брендом ТОВ «КРИВБАС-ТРАНС-ОЙЛ», розташованих на земельних ділянках по вул.

Конституційна, 15, мікрорайон 4-й Зарічний, 30-А, вул. Георга Отса, 23, вул. Бикова, 10, вул. Каткова, 10, вул. Соборності, 117, вул. Заозерна, 20-А у м. Кривий Ріг та вул. Елеваторна, 2 у м. Апостолове Криворізького району.

В рамках вказаного кримінального провадження, на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра, слідчими СУ ГУНІІ у Дніпропетровській області 28 травня 2025 року проведено обшук автозаправної станції, розташованої за адресою - Дніпропетровська область, Криворізький район, м. Апостолове, вул. Елеваторна, 2, за результатами якого вилучено: завірену копію дозволу № 0872.19.12, інструкцію з охорони праці, завірену директором ОСОБА_8 , інструкцію з охорони праці для оператора АЗС-1, завірену директором ОСОБА_8 , інструкцію з охорони праці № 1 під час приймання, зберігання, видачі пально-мастильних матеріалів та заправлення ними, завірену директором ОСОБА_8 , завірену копію дозволу виданого ТОВ «Кривбас Транс Ойл», 9 аркушів з записами щодо залишку та виторгу паливом виду «А-95», «ЕБ», відеореєстратор «DHI-XVR5104C-S2», резервуар №1 «ДП», об?ємом 8 куб. м. з пальним, об?ємом 1 350 л., резервуар № 1 «A95», об?ємом 8 куб. м., з пальним об?ємом 400 л., дві паливно-роздавальні колонки з двома пістолетами марки «Tankanlagen Salzkotten».

Вилучені речі постановою слідчого від 29 травня 2025 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра від 26 червня 2025 року на вказане майно накладений арешт.

Враховуючи викладені обставини, у подальшому, 25 листопада 2025 року матеріали кримінальних проваджень № 0000371 від 26.08.2024 за ч. 1, 2 ст. 204 КК та виділена частина матеріалів з кримінального провадження № 0000014 від 14.03.2023 за ч. 1, 2 ст. 204, ч. 3 ст. 209 КК об?єднані в одне провадження - № 0000371 від 26.08.2024.

Згодом, у грудні 2025 року представником ТОВ «КРИВБАС-ТРАНС ОЙЛ» подано до Дніпровського апеляційного суду апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра від 26.06.2025.

Ухвалою колегії суддів Дніпровського апеляційного суду від 16.12.2025 скасовано ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра від 26.06.2025 про арешт майна та постановлено нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання про арешт майна, вилученого під час обшуку 28.05.2025 за адресою - Дніпропетровська область, Криворізький район, м. Апостолове, вул. Елеваторна, 2, відмовлено, слідчого зобов`язано повернути майно власникам.

27 січня 2026 року прокурор четвертого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 повторно звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно вилучене 28 травня 2025 року, під час обшуку автозаправної станції за адресою: Дніпропетровська обл., Криворізький р-н, м. Апостолове, вул. Елеваторна, 2, з метою збереження речових доказів.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 березня 2026 року у задоволенні клопотання прокурора відмовлено, з тих підстав, що прокурор фактично повторно ініціює клопотання з тих самих підстав про накладення арешту на майно, незважаючи на те, що рішенням апеляційної інстанції прийнято остаточне рішення про відмову в задоволенні клопотання, а його дії фактично зводяться до незгоди з прийнятим рішенням судом апеляційної інстанції.

Колегія суддів погоджується із таким висновком слідчого судді з огляду на наступне.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі збереження речових доказів.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слід переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення, які можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Як вбачається з матеріалів провадження, прокурор, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 171 КПК України, зазначив мету відповідно до положень ст. 170 КПК України, з якою пов`язує необхідність у накладенні такого арешту, - з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Однак, колегія суддів вважає, що в клопотанні та долучених до нього матеріалах, не надано достатніх і належних доказів на підтвердження обставин, на які послався прокурор.

Вирішуючи клопотання, слідчим суддею обґрунтовано зазначено, що клопотання фактично спрямоване на повторне вирішення питання, яке вже остаточно вирішене судом апеляційної інстанції.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що нових обставин, які не були предметом судової оцінки та могли вплинути на вирішення питання про необхідність накладення арешту, прокурором не наведено. Повторне звернення з аналогічним клопотанням за відсутності нових фактичних чи правових підстав свідчить про намагання повторно ініціювати судовий розгляд питання, яке вже було вирішене у встановленому законом порядку.

За таких обставин слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для повторного розгляду клопотання прокурора, оскільки інше призвело б до порушення принципу правової визначеності та остаточності судового рішення.

Посилаючись у клопотанні на необхідність накладення арешту на вказане майно, що є речовими доказами у цьому кримінальному провадженні, прокурор повинен був зібрати та надати слідчому судді достатні на даному етапі досудового розслідування нові докази на підтвердження такого висновку.

За таких обставин, посилання у клопотанні прокурора про арешт майна, як на форму забезпечення доказів, не ґрунтуються на вимогах закону.

Слідчий суддя надав оцінку усім доказам, які наявні в матеріалах справи та які стосуються предмету кримінального провадження, з чим погоджується колегія суддів.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки за викладених у клопотанні обставин та доданих до нього матеріалах не доведено необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Доводи апеляційної скарги не містять належного обґрунтування незаконності чи необґрунтованості оскаржуваної ухвали, не спростовують висновків слідчого судді та зводяться до повторного викладення обставин, які вже були предметом судового розгляду.

Відтак, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 132, 167, 170 - 173 КПК України, відмовив у задоволенні клопотання прокурора з підстав недоведеності та необґрунтованості необхідності застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді в матеріалах судового провадження і зі змісту апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 березня 2026 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора четвертого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Єдиний унікальний № 761/2344/26 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_13

Провадження № 11сс/824/3627/2026 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.170 КПК України