Справа №: 398/852/26
провадження №: 1-кс/398/226/26
УХВАЛА

Іменем України

"25" лютого 2026 р. Слідчий суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого дізнавача СД Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області про арешт майна в межах кримінального провадження внесеному № 0000041 від 24.02.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Дізнавач звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, в рамках кримінального провадження 0000041 від 24.02.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України.

В обґрунтування вимог клопотання дізнавач вказав, що на лінію 102 надійшло повідомлення від працівника поліції про те, що за адресою : місто Олександрія, біля блок посту зупинили транспортний засіб Ауді А6 з номерним знаком НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , та під ас перевірки у бардачку виявлено пігулки білого кольору.

Виїздом на місце події працівниками поліції під час проведення огляду місця події 24.02.2026 року в період часу з 13 години 10 хвилини по 13 годину 20 хвилини за адресою : Кіровоградська область, місто Олександрія, по вулиця Знам`янській біля СТО в автомобілі марки «Ауді А6» з номерним знаком НОМЕР_1 в бардачку зі сторони пасажира виявлено пластиковий стакан у якому знаходились 5 пігулок білого кольору, які було вилучено та поміщено до паперового пакету з маркуваннями NPU6768903, NPU6768904, NPU6768901, NPU6768902.

В подальшому відповідно до ст.100 КПК України вилучені предмети визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль зареєстрований на ОСОБА_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході допиту свідка ОСОБА_5 , остання повідомила, що близько одного тижня назад надала в користування свій автомобіль, а саме «Ауді А6» з номерним знаком НОМЕР_1 малознайомому ОСОБА_4 .

Статтею 98 КПК України визначено, що речовим доказом є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що були об`єктом кримінально-протиправних дій.

У зв`язку із тим, що незастосування заборони користування та розпорядження майном призведе до приховування та знищення майна, яке визнано речовим доказом , відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України необхідно розглядати клопотання про арешт майна без виклику власника майна з метою забезпечення арешту майна.

Оскільки, пластиковий стакан у якому знаходились 5 пігулок білого кольору, які було вилучено та поміщено до паперового пакету з маркуваннями NPU6768903, NPU6768904, NPU6768901, NPU6768902 є речовим доказом по кримінальному провадженню, що порушене за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, є підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст. 170 ч. 1 КПК України, а саме: незастосування заборони користування та розпорядження майном призведе до приховування та знищення майна, яке визнано речовим доказом і може містити сліди злочину, у зв`язку з цим, не можливо отримання відомостей, які відповідно до вимог ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, тому необхідно накласти арешт на вказане майно.

Дізнавач та прокурор в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду клопотання повідомлялися належним чином. Надали суду заяви про розгляд клопотання за їх відсутністю, клопотання підтримують в повному обсязі.

Власник майна в судове засідання не з`явився.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та дослідивши додані до нього матеріали кримінального провадження, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов висновку про задоволення клопотання.

Слідчим суддею встановлено, що органом поліції проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000041 від 24.02.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку допускається у випадках, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення (ч. 2 ст. 168 КПК України).

Згідно з абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Статтею 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 10 статті 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно.

Досліджені в судовому засіданні матеріали кримінального провадження 0000041 від 24.02.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України, дають достатні підстави вважати, що виявлені та вилучені речі відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки є матеріальними об`єктами, що можуть зберігати сліди кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім того, наявний ризик, у випадку не застосування арешту, можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження зазначених речових доказів.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що слідчим доведено необхідність накладення арешту на зазначені речові докази, а також доведено наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що для забезпечення належного зберігання слідів вчиненого кримінального правопорушення, з метою запобігання ризикам, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170 173, 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого дізнавача СД Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області про арешт майна в межах кримінального провадження внесеному № 0000041 від 24.02.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: пластиковий стакан у якому знаходились 5 пігулок білого кольору, які було поміщено до паперового пакету з маркуваннями NPU6768903, NPU6768904, NPU6768901, NPU6768902, які було виявлено та вилучено 24.02.2026 року в період часу з 13 години 10 хвилини по 13 годину 20 хвилини під час огляду місця події за адресою : Кіровоградська область, місто Олександрія, по вулиця Знам`янській біля СТО в автомобілі марки «Ауді А6» з номерним знаком НОМЕР_1 в бардачку зі сторони пасажира , який перебуває у користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідно до свідоцтва про реєстрацію належить ОСОБА_5 , проживає за адресою : АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути скасована в порядку ст. 174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1