Справа № 219/4803/18
У Х В А Л А

23 березня 2026 року м. Кривий Ріг

Покровський районний суд міста Кривого Рогу у складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу в режимі відеоконференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000733 від 24.03.2018 року разом з клопотанням обвинуваченої про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України , щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженої в м. Свердловськ Луганської області, громадянки України, без освіти, вдови, на утриманні неповнолітніх дітей не маючої, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ; фактично мешкаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, встановив таке.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка). Формулювання обвинувачення, зазначене в обвинувальному акті: 24.03.2018 року приблизно об 11:40 годині ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , правомірно знаходячись уприміщенні квартири АДРЕСА_3 , куди вона прийшла разом зі своєю знайомою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою продажу меду потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , побачила на дерев`яній тумбі в правому дальньому куті спальної кімнати в приміщенні вказаної квартири два паперові конверти з грошовими коштами 9 000 гривень, а саме 10 купюр номіналом по 200 гривень в першому конверті, та 14 купюр номіналом по 500 гривень в другому конверті, які належать потерпілому ОСОБА_6 , та вирішила таємно їх викрасти, після чого, уважно оглянувшись і впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, скориставшись відсутністю у вказаній спальній кімнаті, підійшла до вказаної дерев`яної тумби, звідки взяла своєю правою рукою два паперові конверти з грошовими коштами в сумі 9 000 гривень, які сховала в кишені власної жіночої сумки, яку мала з собою, і таким чином таємно викрала майно потерпілого ОСОБА_6 , після чого з викраденим з місця скоєння кримінального правопорушення зникла, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинила ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 9 000,00 гривень.

У судовому засіданні обвинувачена заявила клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження щодо неї на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, яке вмотивовано тим, що строк притягнення до кримінальної відповідальності на теперішній час сплив.

Прокурор не заперечував проти закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України та звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Потерпілий ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджено відповіддю Покровського відділу ДРАЦС у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на запит суду. Цивільний позов ним не заявлено. В обвинувальному акті зазначено, що матеріальна шкода відшкодована йому в повному обсязі.

Суд, вивчивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку учасників судового провадження, дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 44 КК України, ч. 1 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом.

Згідно з ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, є кримінальним проступком, за який найбільш суворим покаранням є обмеження волі на строк до п`яти років.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 скоїла інкриміноване їй кримінальне правопорушення 24 березня 2018 року, тобто на час розгляду клопотання про закриття кримінального провадження за ч. 1 ст.185 КК України минуло більше п`яти років.

05 жовтня 2018 року ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області вона була оголошена в розшук. Однак матеріали справи не містять інформації про її переховування та ухилення від суду чи органів досудового розслідування. Прокурор також повідомив про відсутність у нього та органу досудового розслідування такої інформації.

Суд також встановив, що вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.01.2024 у справі № 177/1950/23 було затверджено угоду про визнання винуватості, укладену між ОСОБА_4 та прокурором, була визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, призначено їй узгоджену сторонами угоди міру покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового строку, визначеного судом у 2 (два) роки, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки. Кримінальне правопорушення, за яким вона була засуджена вказаним вироком, вчинене нею 19 квітня 2023 року.

Давність для притягнення її до кримінальної відповідальності за вироком у цій справі № 219/4803/18, спливла 23 березня 2023 року. Отже, вона вчинила нове кримінальне правопорушення, за яке засуджена після спливу строку давності для притягнення її до кримінальної відповідальності у цій справі. № 219/4803/18.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули, зокрема, такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років.

Ця норма кримінального закону є імперативною, тобто підлягає обов`язковому застосуванню судом за наявності встановлених законом умов, і розширеному тлумаченню не підлягає.

Давність притягнення до кримінальної відповідальності полягає в тому що, якщо спливло п`ять років з часу вчинення кримінального проступку, притягнення до кримінальної відповідальності неможливе, суд не може притягнути особу до кримінальної відповідальності, якщо особа заявляє клопотання про застосування строків давності.

Відповідно до висновку ККС ВС від 18.02.2025 у справі № 712/8174/23 у результаті закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК за ініціативою та згодою особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, суд не може і не повинен констатувати факт вчинення цією особою кримінально караного діяння

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Верховний суд у постанові від 14.01.2026 року по справі № 454/3997/24 (провадження № 51-3649 км 25) висловив позицію, за якою із системного аналізу норм КПК та КК слідує, що передбачений ст. 49 КК інститут звільнення від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення зі згодою потерпілої сторони на таке звільнення. В даному випадку застосування положень ст. 49 КК є обов`язковим для суду, а тому позиція потерпілих не є вирішальною.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Враховуючи зазначене, ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо неї підлягає закриттю.

Процесуальні витрати у справі та речові докази, як заявив прокурор - відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 49 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. 285, 286, 288 КПК України, суд постановив таке.

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000733 від 24.03.2018 року про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України задовольнити.

Кримінальне провадження № 0000733 від 24.03.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, закрити, звільнивши її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Покровський районний суд міста Кривого Рогу.

Повний текст ухвали складений та підписаний 24.03.2025.

Суддя ОСОБА_1