Справа № 202/9443/25
Провадження № 1-кп/202/808/2026
УХВАЛА

Іменем України

10 лютого 2026 року Індустріальний районний суд

міста Дніпра

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро клопотання про застосовування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР №0000300 від 01.08.2025 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпро, громадянина України, учня 8-Б класу Дніпровської гімназії №118 ДМР, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

за участю учасників судового провадження: прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 , неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 , законних представників неповнолітньої особи відносно якої складено клопотання ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , неповнолітнього, що вчинив суспільно небезпечне діяння ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

Малолітній ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи особою, яка після досягнення тринадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність за наступних обставин.

Так, особа, яка недосягла віку кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , 04.07.2025, близько 16 год. 00 хв. перебував на прилеглій території буд. АДРЕСА_2 , разом з малолітнім потерпілим ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , де між ними виник конфлікт.

В той же день, перебуваючи у вказаному місці на ґрунті неприязних стосунків, у малолітнього ОСОБА_4 виник кримінально-протиправний умисел, направлений спричинення тілесних ушкоджень малолітньому ОСОБА_8 .

Так, малолітній ОСОБА_4 , стоячи напроти малолітнього ОСОБА_8 своєю правою рукою, завдав йому ляпасу, від якого малолітній ОСОБА_8 впав на землю.

Після чого, не зупиняючись на досягнутому, малолітній ОСОБА_4 своєю правою ногою завдав один удар в обличчя малолітнього ОСОБА_8 , та своїм правим коліном завдав один удар по тулубу останнього.

Таким чином, малолітній ОСОБА_4 , будучи особою, яка не досягла віку кримінальної відповідальності, спричинив малолітньому потерпілому ОСОБА_8 , легкі тілесні ушкодження, що мають незначні скороминущі наслідки і в діях малолітнього ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення ( проступку), передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження.

Неповнолітній ОСОБА_4 свою вину у вчиненні суспільно-небезпечного діяння визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив суду, що 04.07.2025 року у денний час стався з ОСОБА_12 конфлікт через те що, ОСОБА_13 висловлювався погано в бік ОСОБА_4 . ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_14 і вдарив його ногою в обличчя. Пізніше, ОСОБА_4 вибачився перед ОСОБА_13 і конфлікт був врегульовано.

Потерпілий ОСОБА_8 суду повідомив, що 04.07.2025 року разом зі своїми друзями пішов гуляти на котлован, потім пішли на вул. Осіння, де у нього стався конфлікт з ОСОБА_4 через те що, ОСОБА_13 підглядав за дівчиною. Підійшов ОСОБА_4 і вдарив ОСОБА_14 в обличчя, після чого ОСОБА_13 впав, а потім ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_14 і ще вдарив ногою по обличчю.

Під час судового розгляду прокурором надані письмові докази, які безпосередньо досліджені судом та підтверджують обставини вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, а саме:

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 14.08.2025 року, згідно якого неповнолітній потерпілий ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_4 , як особу, яка спричинила йому тілесні ушкодження 04.07.2025 року біля будинку №34 по пр. Слобожанському у м. Дніпро;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 14.08.2025 року з фото таблицею до нього за участі неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 та його законного представника, який вказав на обставини що мали місце 04.07.2025 року;

- речовими доказами визнаними по кримінальному провадженню.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №2528е від 20.08.2025, у ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження: підшкірна гематома лівої щоки ближче до нижнього краю нижньої щелепи, що спричинена від дії не менш одного удару тупого твердого предмету, можливо рукою чи ногою нападника, в термін, на який вказує обстеженій, тобто 04.07.2025 року.

Виявлене тілесне ушкодження відноситься до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Тілесне ушкодження розташоване в місці доступному дляспричинення власноруч, однак не характерне виникненням.

Встановлене тілесне ушкодження оцінені за критерієм незначних скороминущих наслідків, тому не є небезпечним для життя.

Характер та локалізація встановленого тілесногоушкодження виключає можливість його виникнення внаслідок самостійного падіння з висоти власного зросту на рівне тверде покриття.

Механізм виникнення встановленого тілесного ушкодження відповідає механізму його спричинення, на який вказано в протоколі слідчого експерименту, проведеного 14.08.2025, за участі потерпілого ОСОБА_8 .

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження суд приходить до наступного.

Згідно ч.2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 ст. 105 КК України, можуть бути застосовані судом до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною КК України.

Примусові заходи виховного характеру є єдиними з заходів кримінального примусу, застосування яких можливе до осіб, що не досягли віку, з якого можливе притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст. 484 КПК України під час кримінального провадження щодо неповнолітнього, в тому числі під час провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, суд та всі інші особи, що беруть у ньому участь, зобов`язані здійснювати процесуальні дії в порядку, що найменше порушує звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідає його віковим та психологічним особливостям, роз`яснювати суть процесуальних дій, рішень та їх значення, вислуховувати його аргументи при прийнятті процесуальних рішень та вживати всіх інших заходів, спрямованих на уникнення негативного впливу на неповнолітнього.

Кримінальній відповідальності за ч.1 ст.125 КК України підлягають особи, які на момент скоєння вказаного злочину досягли 16 років.

При вирішенні питання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_4 суд враховує дані про особу неповнолітнього, який на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння не досяг 16 років, тобто не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за скоєне діяння, який має посередню характеристику з місця навчання, на обліку в управлінні-службі у справах дітей Лівобережної адміністрації ДМР та в секторі ювенальної превенції ВП ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області не перебуває.

Згідно з ч.2 ст. 105 КК України до неповнолітнього (малолітнього) може бути застосовано примусові заходи виховного характеру у виді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки, а також під нагляд громадян на їхнє прохання.

Згідно ст. 497 КПК України, якщо під час досудового розслідування прокурор дійде висновку про можливість виправлення неповнолітнього, який обвинувачується у вчиненні вперше кримінального проступку, необережного нетяжкого злочину без застосування кримінального покарання, він складає клопотання про застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру і надсилає його до суду.

Під час судового розгляду суд за наявності підстав, передбачених частиною першою цієї статті, може прийняти рішення про застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи, що ОСОБА_4 до досягнення віку кримінальної відповідальності, у віці 13 років на момент скоєння кримінального правопорушення, вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст. 125 КК України, до нього слід застосовувати особливий порядок здійснення кримінального провадження щодо неповнолітніх, та відповідно до положень ст.498 КПК України застосувати примусові заходи виховного характеру у виді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього.

Вказані примусові заходи виховного характеру сприятимуть його виправленню та вихованню, оскільки саме таке рішення, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Керуючись ст.ст.97,105 КК України, ст.ст.484,497,501 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього ОСОБА_4 за вчинення суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, задовольнити.

Застосувати відносно неповнолітнього ОСОБА_4 , який не досяг віку кримінальної відповідальності, примусовий захід виховного характеру у виді передачі його під нагляд матері - ОСОБА_10 строком на один рік.

Встановити обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього ОСОБА_4 , строком на один рік у вигляді:

1. Вимога щоденного перебування ОСОБА_4 за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 в період з 21 год. 00 хв. поточного дня до 05 год. 00 хв. наступного дня;

2. Вимога відвідування Дніпровського ліцею №118 ДМР або іншого навчального закладу у випадку переведення на навчання до іншого закладу згідно з розкладом всіх навчальних дисциплін з унеможливлюванням пропусків занять без поважної причини, а саме тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням, смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю та інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють прибуття на заняття.

Контроль за виконанням ухвали суду про застосування примусових заходів виховного характеру покласти на Лівобережну службу у справах дітей Дніпровської міської ради та сектор ювенальної превенції ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області.

Речові докази - компакт-диски з відеофайлами, що знаходяться в матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпра протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча: ОСОБА_1