МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 945/379/26
Провадження № 1-кс/945/54/26
УХВАЛА

Іменем України

27 лютого 2026 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Миколаївського районного суду Миколаївської області в м. Миколаєві, клопотання слідчого СВ відділення поліції № 5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Миколаївської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.10.2025 за №0000330 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Сливине, Миколаївського району Миколаївської області, громадянину України, із середньо- спеціальною освітою, не працюючому, раніше не судимому, не одруженому, не маючому на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України,

встановив:

27 лютого 2026 року слідчий СВ відділення поліції № 5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області за погодженням із прокурором Миколаївської окружної прокуратури Миколаївської області звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

У клопотанні слідчий зазначає, що проводиться досудове розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.10.2025 за №0000330, у якому ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1 та 2 ст. 307 КК України.

Підставою для внесення клопотання стало те, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1-3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання з мотивів і підстав, викладених у ньому, просили про його задоволення. Розмір застави просили визначити у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Захисник у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, просив врахувати те, що тяжкість покарання, передбаченого санкцією статті, що інкримінована ОСОБА_5 сама по собі не підтверджує ризику переховування від органів досудового розслідування чи суду. ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки, його матір є інвалідом і він здійснює догляд за нею, а батько має тяжке захворювання. Отже, батьки постійно потребують його присутності та допомоги, що є стримуючим фактором при визначенні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Враховуючи те, що підозрюваний має постійне місце проживання, раніше не судимий захисник просив обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав свого захисника, просив відмовити у задоволенні клопотання та обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Крім того запевнив суд, що не має наміру ухилятись та переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, взмозі виконати покладені на нього обов`язки.

Дослідивши долучені матеріали клопотання та докази по даних матеріалах, заслухавши думку сторін кримінального провадження, допитавши свідка за клопотанням сторони захисту, слідчий суддя прийшов до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Із матеріалів клопотання вбачається, що слідчим відділом відділення поліції № 5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні №0000330, у якому ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1 та 2 ст. 307 КК України

Досудовим розслідуванням встановлено, що непрацюючий мешканець села Сливине Миколаївського району Миколаївської області ОСОБА_5 , володіючи злочинними зв`язками із особами, які займаються незаконним виготовленням та обігом наркотичних засобів та особами, які здійснюють незаконний збут таких засобів, не маючи законних джерел доходу, керуючись корисливим мотивом і переслідуючи мету незаконного збагачення, обрав в якості джерела доходу діяльність, пов`язану із незаконним збутом на території Миколаївського району Миколаївської області наркотичного засобу - канабісу, обіг якого обмежено Законом України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори».

У невстановлені в ході досудового розслідування дату, час та спосіб, але не пізніше 01.10.2025 ОСОБА_5 , керуючись корисливим мотивом, незаконно придбав у невстановленому місці, у невстановленої особи наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс, загальною масою - 1,6379 г.

01.10.2025 не пізніше 19 год. 45 хв., реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на збут наркотичного засобу, обіг якого обмежено - канабісу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер та караність своїх дій, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , збув паперовий згорток з речовиною рослинного походження, що являється наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабіс, загальною масою 1,6379 грам ОСОБА_7 , за що отримав від останнього грошові кошти.

01.12.2025 приблизно о 11 год. 35 хв., продовжуючи свою злочинну діяльність, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на збут наркотичного засобу, обіг якого обмежено - канабіс, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер та караність своїх дій, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , повторно збув два паперових згортка з речовиною рослинного походження, що являється наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабіс загальною масою 5,157 грам ОСОБА_7 , за що отримав від останнього грошові кошти в сумі 1000 гривень.

Крім цього, ОСОБА_5 07.01.2026 приблизно о 11 год 47 хв. продовжуючи свою злочинну діяльність, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на збут наркотичної речовини, обіг якої обмежено - канабіс, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер та караність своїх дій, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , повторно, збув один паперовий згорток з речовиною рослинного походження, що являється наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабіс, загальною масою 3,979 грам ОСОБА_7 , за що отримав від останнього грошові кошти в сумі 1000 гривень.

Крім цього, ОСОБА_5 26.02.2026 приблизно о 12 год 10 хв. продовжуючи свою злочинну діяльність, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на збут наркотичного засобу, обіг якого обмежено - канабіс, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер та караність своїх дій, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , повторно збув один паперовий згорток з речовиною рослинного походження, що являється наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабіс, загальною масою 2,2436 грам ОСОБА_7 , за що отримав від останнього грошові кошти в сумі 1 000 гривень.

26.02.2026 ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України та 27.02.2026 йому повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1 та 2 ст. 307 КК України.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1 та 2 ст. 307 КК України підтверджується дослідженими у судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, а саме: рапортом ЧЧ ВП №5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області від 01.10.2025 (ЄО 6234); рапортом ЧЧ ВП №5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області від 01.12.2025 (ЄО 7143); рапортом ЧЧ ВП №5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області від 07.01.2026 (ЄО 67); заявою ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 від 01.10.2025 до правоохоронного органу; протоколами допиту свідка ОСОБА_7 від 01.10.2025, 01.12.2025, 07.01.2026; висновком експерта № CE-19/115-25/16631-НЗПРАП від 15.10.2025; висновком експерта № CE-19/115-25/19738-НЗПРАП від 04.12.2025; висновком експерта № CE-19/115-26/469-НЗПРАП від 13.01.2026; розсекреченими матеріалами негласних слідчих розшукових дій; даними протоколу проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 .

Факти, які є причиною виникнення підозри на стадії досудового розслідування, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку, що здійснюється на наступній стадії процесу (судове провадження). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного стороннього спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи.

Фактичні дані, які містяться у наданих органом досудового розслідування доказах, на думку слідчого судді, здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_5 міг вчинити інкриміновані йому кримінальні правопорушення, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри, що може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

Крім того слідчий суддя вважає доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, виходячи з такого.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, суд оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного чи обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Оцінюючи наявність ризиків, які можуть стати підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд враховує можливість обвинуваченого:

1) переховування від органу досудового розслідування та суду. Так, останній підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років. Зазначена обставина сама пособі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватись. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

2)крім того на даний час досудовим розслідуванням не встановлено, хто саме є постачальником наркотичних речовин ОСОБА_5 , грошові кошти з останньої контрольованої закупки не знайдені, досудове розслідування знаходиться на початковому етапі, а тому наявний ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, виявлення інших епізодів протиправної діяльності та осіб, які до цього можуть бути причетні.

3) підозрюваний може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. Оцінюючи наявність цього ризику слідчий суддя бере до уваги той факт, що досудове розслідування перебуває на початковому етапі та вживаються заходи для встановлення інших свідків протиправної діяльності ОСОБА_5 , а тому вірогідність впливу на таких осіб є достатньо високою вразі обрання менш тяжких запобіжних заходів. Анкетні дані основного свідка відомі підозрюваному, тому знаходячись на свободі, підозрюваний може на нього незаконно впливати з метою не давати свідчення або змінити раніше надані свідчення, як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

4) ризик вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Обґрунтованим вважає суд і твердження сторони обвинувачення щодо існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки останній не працевлаштований, не має джерел доходу, протягом тривалого часу займається збутом наркотичних засобів, що є його одним із джерел доходів, займається незаконною діяльністю за місцем свого проживання, протиправна діяльність зупинена шляхом затримання особи.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Так у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Згідно з рішенням ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» ризик вчинення нових правопорушень має місце, коли попередня поведінка особи дає підстави для очікувань, що він не має наміру зупинятись у своїх злочинних діях; коли небезпека має бути явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 не одружений, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, раніше не судимий, має зареєстроване місце проживання, не працевлаштований.

Разом з тим, посилання сторони захисту, що ОСОБА_5 має стійкі соціальні зв`язки, а тому ризик переховування є необґрунтований, слідчий суддя не приймає до уваги. Зокрема, з матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні протиправних дій саме за місцем свого проживання та проживання батьків. Стан здоров`я батьків як стримуючий фактор ставиться слідчим суддею під сумнів як при оцінці ризику втечі, так і при оцінці ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя, зважаючи на початкову стадію досудового розслідування, вважає, що саме такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, позбавить його можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду, чинити вплив на свідків у даному кримінальному провадженні та продовжити кримінальні правопорушення, у яких підозрюється.

При цьому слідчий суддя вважає неспроможними доводи захисника щодо можливості застосування до ОСОБА_5 як запобіжного заходу у виді домашнього арешту, так як ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні протиправних дій саме за місцем свого проживання, так і інших запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, оскільки будь-які більш м`які види запобіжного заходу не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти вказаним ризикам.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , батько підозрюваного ОСОБА_5 зазначив, що це його єдиний син та охарактеризував з позитивної сторони. Зі слів свідка ОСОБА_5 ніколи не притягувався до адміністративної чи кримінальної відповідальності, не порушував правила поведінки, є порядним та, якщо щось обіцяє, то завжди виконує, а тому впевнений, що син ухилятись не буде та у змозі виконати покладені на нього обов`язки.

Разом з тим, свідок не зміг пояснити як, при позитивній характеристиці та законослухняності, особа підозрюється у вчиненні систематичної протиправної діяльності у сфері обігу наркотичних речовин, та що могло спонукати до такої діяльності. На думку слідчого судді свідок, який є рідним батьком підозрюваного, намагається покращити становище сина та не володіє достатньою інформацією про спосіб життя ОСОБА_5 , а тому вказані покази на спростування наявних ризиків до уваги не приймаються.

Окрім того відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків.

Згідно із ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, після внесення якої він повинен бути звільнений з під варти.

Позиція Європейського суду з прав людини стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та визначення її розміру, цілковито відображується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. Суд підтвердив, що відповідно до вказаної статті Конвенції внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

Враховуючи встановленні при розгляді клопотання дані про особу підозрюваного, тяжкість правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється, та його роль у вчиненні, матеріальний стан підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі, на думку слідчого судді, може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись статтями 176-178, 182-183, 193-194, 196-197 КПК України, слідчий суддя,

постановила:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції № 5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Миколаївської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.10.2025 за №0000330 про обрання підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб, до 26 квітня 2026 року включно.

Строк тримання під вартою рахувати з 26 лютого 2026 року.

Визначити розмір застави, після внесення якої підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повинен бути звільнений з-під варти, в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумі 166 400 грн.

У разі внесення застави зобов`язати ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду, в провадженні яких перебуває кримінальне провадження №0000330 та покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування зі свідками, понятими у кримінальному провадженні, які були присутні під час проведення слідчих дій;

- у разі наявності здати на зберігання до СВ ВП № 5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області паспорт для виїзду за кордон.

Роз`яснити та попередити ОСОБА_5 , що з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

За невиконання процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, на підозрюваного може бути накладено грошове стягнення у розмірі: від 0,25 до 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого, прокурора; від 0,5 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого судді, суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали складено та підписано 02 березня 2026 року о 10 год. 10 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_9

02.03.2026