Справа № 299/1276/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.02.2026 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

за участю учасників судового розгляду: прокурора - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/372/24 за апеляційними скаргами прокурора Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_6 та захисника обвинуваченої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 30 квітня 2024 року щодо обвинуваченої ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Голубине, Свалявського району, мешканки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з середньою освітою, розлученої, не працюючої , раніше не судимої,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 30 квітня 2024 року, ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

Призначено ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 307 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді - 4 (чотирьох) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

В порядку ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахується з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази:

- 3 купюри номіналом в 1000 гривень з наступними номерами: А36324553, АС3281315, АЄ17185550; 15 купюр номіналом в 500 гривень з наступними номерами: У35529284, АМ0605242, ХЄ4728660, ВЖ0343511, ГК6615044,Ф34615735, АГ5315915, ЕВ5101004, ЕА4158440, ХГ1009618, ЗБ4211332, ХВ2557581, ЕЄ3813295, 3B6502358, СБ9849186; 64 купюри номіналом в 200 гривень з наступними номерами: ГБ6137274, ВЖ8568244, ДЄ3628148, ГГ1024050, ГИ9530451, ГИ0900512, ЄЄ2036585, ВД4741312, ГА2470553, ЄЩ3816209, УН7881778, СХ4865867, УД2132802, ДЄ3206789, ГД5634008, ЕА6687649, ЕА1656343, ГА2773485, ЄЄ8733036, ДД5729316, ДБ3464662, ПГ4657403, УГ5555350, УВ4315833, УС4731006, УИ2432298, ЗЄ4899272, С32514650, УН0212369, КВ0084436, СГ0354939, ПВ6033151, УЛ7682908, СН8124213, ГД0627941, Т39923958, КН5913378, СВ9320303, УЙ5079116, УР4510255, УХ5112727, К31528533, ЕЄ7076436, Х32310480, ЕД7427934, Е38997226, ЄЯ2097915, ПЕ2551120, СВ5288260, ЕЕ8256663, УС1973953, С34997801, ХЖ0743598, ВЕ9063817, СЛ7672655, ДБ0882792, УВ0523649, ХЖ3802663, СБ3053976, НЄ7939776, ПД9037635, ГЖ4404154, ДЕ6903136; 8 купюр номіналом в 100 гривень з наступними номерами: АВ9740618, УЩ8244032, АЄ8139964, УД7111517, УГ7657821, АЄ5276483, ЗГ3242972, ЕЩ5594720; 2 купюри номіналом в 50 гривень з наступними номерами: ФЕ8173518, ФИ1331637; 10000 Угорських форинтів AJ9488670; 5000 Угорських форинтів RBD2062346; 11 купюр номіналом в 50 євро з наступними номерами: SD, FB, VB, VA, SD, SC, RC, UC VB, WA, ZB; купюри номіналом в 20 євро з наступними номерами: UB, UA, NA; купюри номіналом в 10 євро з наступними номерами: WA, WA, WB, ХА; купюри номіналом в 1 лею з наступними номерами: 142F7834160, 127G2245563, 3; 2 купюри номіналом в 20 доларів США з наступними номерами: SF08725117В, NG68907162А; 2 купюри номіналом в 2 долари США НО06856036А, ВО0521811А; 1 купюра номіналом в 1 долар США Е64975328В; 2 купюри номіналом в 500 гривень з наступними номерами: ЄГ3170312, ЄВ0262120; 8 купюр номіналом в 200 гривень з наступними номерами: УЖ9726506, ТВ4891651, ГГ4845403, КЛ1954986, ХЄ9865967, УИ4402435, ХД6879025, ТБ4036455; 11 купюр номіналом в 100 гривень з наступними номерами: УЙ0248568, ЯБ7278938, МГ1205917, УЄ7778298, АД8944306, ЕА3937458, АЄ2038464, УФ9796572, УХ2765727, УД8707030, АЄ0606506; 1 купюра номіналом в 50 гривень ФД5270586; 2 купюри номіналом в 20 гривень з наступними номерами: КЄ9471649, ЮА5594082; 4 купюри номіналом в 10 гривень з наступними номерами: СБ4173735, ЮБ8183679, ЩИ0528046, ЩД4861794; 3 купюри номіналом в 1 гривню з наступними номерами: ПЖ5442147, ПГ1194058, СД8970976, які упаковані у спеціальний пакет НПУ WAR1113313 та передані на зберігання до АТ КБ "Приватбанк" - ухвалено конфіскувати;

- купюри по 200 гривень в кількості 6 штук: ТГ2361415, УЛ8707237, ХС1391329, ТБ2683977, ХВ2404994, УН3398100, упаковані у спеціальний пакет НПУ INP1015890, - передані на зберігання до АТ КБ "Приватбанк" - ухвалено конфіскувати;

- 4 купюри номіналом в 200 гривень з наступними номерами: ПГ1083112, ВЖ7081690, ТЖ8902446, ДЄ9912825, які були використані для проведення оперативної закупки та які передані на зберігання до АТ КБ "Приватбанк" - ухвалено повернути до СКП Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області;

- слайд - пакети з залишками речовини у кількості 14 штук, ложку з нальотом, упаковані у спеціальний пакет INP1015913, електронна вага «NOTEBOOK» чорного кольору, упакована у спеціальний пакет WAR005160, прозорий стік-пакет, в якому наявна кристалічна речовина білого кольору, який обгорнутий фольгою, подарунковий тканий мішечок, в якому наявна паперова серветка, де знаходиться стік-пакет, всередині знаходиться біла кристалічна речовина, які знаходяться у кімнаті зберігання речових доказів Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області - ухвалено знищити;

- сервер білого кольору @jhua TECHNOLOGY, модель DHI - NVR, серійний номер 1.0.01.23.10004#0033, мобільний телефон марки iPhone 10х, іmеі: НОМЕР_1 , з номером НОМЕР_2 , упаковані у спеціальний пакет НПУ СУ № ВУМ2012275, мобільний телефон марки «iPhone», білого кольору, мобільний телефон марки «Redmi», бірюзового кольору та два мобільні телефони марки «Redmi», чорного кольору, які знаходяться у кімнаті зберігання речових доказів Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області - ухвалено повернути ОСОБА_7 , як законному власнику.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 7739,98 гривень (сім тисяч сімсот тридцять дев`ять гривень 98 копійок) витрат за проведення судових експертиз.

Заставу у розмірі 156000 (сто п`ятдесят шість тисяч) гривень, внесену за ОСОБА_7 - ухвалено повернути заставодавцю.

Згідно з вироком, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.

ОСОБА_7 у невстановлений слідством день, час та місці, діючи умисно, з метою незаконного збуту психотропних речовин та особистого збагачення, незаконно придбала у невстановленої слідством особи психотропну речовину, обіг якої обмежено, - метамфетамін, в невстановленій кількості, яку перенесла за місцем свого проживання в квартиру АДРЕСА_2 , де незаконно зберігала зазначену психотропну речовину з метою подальшого збуту до 17.09.2022.

У подальшому, 17.09.2022 о 13 годині 01 хвилині ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та суспільну небезпечність з метою незаконного збуту психотропної речовини, з корисливих спонукань за грошові кошти в сумі 1000 гривень незаконно збула ОСОБА_9 , який у встановленому законом порядку був залучений працівниками поліції до проведення негласної слідчої (розшукової) дії у виді контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, кристалічну речовину білого кольору, яка згідно висновку судового експерта № СЕ-19/107-22/8440-НЗПРАП від 02.11.2022 є психотропною речовиною, обіг якої обмежено - метамфетаміном, вагою 0,1667 г.

Дії ОСОБА_7 досудовим розслідуванням кваліфіковано за ч. 1 ст. 307 КК України, як незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин.

Крім цього, ОСОБА_7 у невстановлений слідством день, час та місці, діючи умисно, з метою незаконного збуту психотропних речовин та особистого збагачення, незаконно придбала у невстановленої слідством особи психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін, у великих розмірах, яку перенесла за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де незаконно зберігала зазначену психотропну речовину з метою подальшого збуту до 17.09.2022.

У подальшому, 17.09.2022 о 13 години 49 хвилин ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що працівники Берегівського районного відділу поліції будуть проводити обшук за адресою її проживання, а саме: АДРЕСА_1 , викинула з вікна власної квартири полімерну ємність рожевого кольору, після чого працівниками Берегівського районного відділу поліції проведений огляд місця події за адресою: АДРЕСА_3 , біля під`їзду № 3, під вікнами квартири АДРЕСА_4 , в ході якого виявлено та вилучено полімерну ємність рожевого кольору, всередині якої знаходились: 1 згорток фольги, в якому знаходився полімерний пакет з пазовим замком, всередині якого знаходилась кристалічна речовина білого кольору, мішечок з текстильного матеріалу, в якому знаходився полімерний пакет з пазовим замком, всередині якого знаходилась кристалічна речовина білого кольору, які у подальшому вилучені працівниками поліції та згідно висновку судового експерта № СЕ-19/107-22/9032-НЗПРАП від 05.12.2022 у своєму складі містять психотропну речовину, обіг якої обмежено, - метамфетамін, вагою 12,6340 г, що згідно Таблиці 2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 № 188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» відноситься до великих розмірів, після чого відразу була викрита та затримана працівниками поліції.

Крім того, 17.09.2022 в період з 13 годині 50 хвилин по 17 годину 17 хвилин працівниками Берегівського районного відділу поліції на підставі ухвали слідчого судді Берегівського районного суду № 297/1418/22 від 14.09.2022 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_7 , в ході якого виявлено та вилучено, чотирнадцять безбарвних прозорих полімерних пакетів на поверхні яких виявлено психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін вагою 0,002249 г, металеву ложку, сріблястого кольору, на поверхні якої виявлено психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін вагою 0,001079 г, а також електронні ваги чорного кольору з написами «NOTEBOOK» та «500g X 0.0lg» на поверхнях яких виявлено психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін вагою 0,000214 г, що підтверджується висновком судового експерта № СЕ-19/107-22/8449-НЗПРАП від 29.11.2022.

Вказані дії ОСОБА_7 досудовим розслідуванням кваліфіковано за ч. 2 ст. 307 КК України, як незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропних речовин, вчинене повторно, якщо предметом таких дій були психотропні речовини у великих розмірах.

На вказаний вирок прокурор подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеність вини, а також правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 вказав, що оскаржуваний вирок суду в частині призначеного обвинуваченій покарання є незаконним, необґрунтованим та невмотивованим у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Зазначає, що суд безпідставно призначив обвинуваченій покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки, що явно не відповідає ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченої і є несправедливим внаслідок м`якості. Просить суд, оскаржуваний вирок суду скасувати, постановити новий вирок, яким призначити покарання ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 307 КК Україниу виді позбавлення волі строком на 4 роки, за ч.2 ст.307 КК України - у виді позбавлення волі строком на 6 років з конфіскацією майна, на підставі ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років з конфіскацією майна.

Адвокат ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій вказала, що обвинувачена з оскаржуваним вироком не погоджується та вважає вирок надто суворим та таким, що не відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства. Зазначає, що судом першої інстанції не встановлено в повному обсязі обставини вчинення кримінального правопорушення, не надано оцінку тому факту, що обшук було проведено не за місцем реєстрації особи, що за даною адресою проживають і інші особи, які могли зберігати наркотичні речовини. Також зазначає, що судом першої інстанції не враховано соціальні зв`язки обвинуваченої те, що вона вчинила злочин вперше та не враховано, що до такої особи застосовано досить суворе покарання, тобто вважає, що оскаржуваний вирок суду не відповідає обставинам справи та вимогам, встановленим КПК, а прийняте рішення прийнято з істотними порушеннями. Просить суд, оскаржуваний вирок суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Судове провадження розглядається за відсутності обвинуваченої та її захисника, неявка яких з урахуванням положень ч.4 ст.405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що обвинувачена та її захисник належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на вирок суду, а також те, що від них не надходила заява чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин його неявки.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка частково підтримала доводи апеляційної скарги, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

За статтею 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

При цьому ст. 412 КПК передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Положенням ч. 3 ст. 349 КПК визначено, що суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За приписами ч. 2 ст. 349 КПК обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження визначаються ухвалою суду і в разі необхідності можуть бути змінені.

Однак, згідно ч. 4 ст. 349 КПК допит обвинуваченої здійснюється обов`язково.

Суд першої інстанції під час розгляду кримінального провадження та ухвалення вироку стосовно ОСОБА_7 у повній мірі не дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Так, прослуховуванням звукозапису судового засідання, у суді першої інстанції, встановлено, що суд, з`ясувавши позицію учасників судового провадження, та роз`яснивши обвинуваченій, що в такому випадку вона буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники провадження не заперечували проти такого порядку судового розгляду кримінального провадження.

Оскільки, суд прийняв рішення обмежитись лише допитом обвинуваченої, тому у зв`язку з цим особливе значення має якість цього допиту, підтвердження фактичних обставин обвинуваченою, відсутність будь-яких сумнівів, що вона визнає всі фактичні обставини, які мають значення для висновку про винуватість особи та правильність кваліфікації її дій. При цьому, будь-яких спрощень, поверховості в допиті, не вияснення істотних фактичних обставин не допускається.

Проте, відповідно до журналу судового засідання, ОСОБА_7 , яка погодилася на дослідження доказів в порядку ч. 3 ст. 349 КПК, допитана була вкрай поверхово, надавала пояснення менше двох хвилин, зокрема, під час надання вільних показань, не висловлювала свого ставлення до обвинувачення.

Обов`язковими передумовами можливості здійснення розгляду провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК є: повне визнання вини обвинуваченим, не заперечення фактичних обставин кримінального провадження, кваліфікації дій, правильне розуміння та усвідомлення змісту обставин злочину, в якому обвинувачується особа, правові наслідки розгляду за спрощеною процедурою, а також відсутність сумнівів у добровільності позиції щодо усвідомлення обвинуваченим цих обставин.

Якщо ж принаймні одна з обставин, яка підлягає доказуванню у кримінальному провадженні, заперечується стороною, спрощену процедуру судового розгляду застосовано бути не може.

Крім того, згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 22 березня 2018 року в справі № 521/11693/16-к (провадження 51-380км17), відповідно до ч 3 ст. 349 КПК суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Однак дана норма не звільняє суд від обов`язку встановити обставини, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні та визначені ст. 91 КПК. Тобто законодавець зобов`язує суд встановити усі обставини, що мають значення для кримінального провадження, а ст. 349 КПК лише визначає обсяг та порядок дослідження доказів на підтвердження цих обставин.

Колегія суддів вважає, що при розгляді кримінального провадження щодо обвинуваченої ОСОБА_7 судом першої інстанції не дотримані передбачені ст. 7 КПК України загальні засади кримінального провадження, допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, а відтак і неповнота та поверховість при дослідженні фактичних обставин кримінального провадження, у зв`язку із чим такий не може бути визнано законним та обґрунтованим.

При викладених вище обставинах колегія суддів вважає, що допущене місцевим судом недотримання встановленої законом процедури судового розгляду щодо обов`язку з`ясувати чи правильно сторони розуміють зміст усіх зазначених обставин, переконатися, що визнання їх є добровільним, та роз`яснити сторонам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, є істотним порушення вимог кримінального процесуального закону, а тому ухвалений вирок з викладених вище підстав підлягає безумовному скасуванню.

Вказані обставини є грубим порушенням судом першої інстанції права обвинуваченого на захист, оскільки відповідно до статті 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

На думку колегії суддів, допущені судом першої інстанції порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними, позаяк судом допущено вибірковий підхід до оцінки доказів, що суперечить як основним завданням кримінального провадження так і його основним загальним засадам, таким як верховенство права, законність та забезпечення змагальності сторін та свободі в наданні ними суду своїх доказів у доведенні перед судом їх переконливості, що обґрунтовано ставить під сумнів законність і справедливість вироку, а також позбавляє апеляційний суд підстав у цій частині визнавати чи не визнавати обґрунтованими доводи обвинувачення.

Відповідно до ст.412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінально процесуального закону є такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Апеляційний суд вважає, що недотримання судом першої інстанції вимог ч.3 ст.349 КПК України в даному конкретному випадку є відповідно до ст.412 КПК України істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило повно та всебічно розглянути справу і постановити законне та обґрунтоване судове рішення, а тому враховуючи, що розгляд провадження судом першої інстанції відбувався за скороченою процедурою, без дослідження доказів, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості усунути допущені місцевим судом порушення, у зв`язку з чим вказані обставини згідно п.3 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для скасування судового рішення.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_7 , , обвинуваченого за ч. 1 та ч.2 ст.307 КК України, судом першої інстанції допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що є безумовною підставою для скасування судового рішення та призначення відповідно до ст.415 КПК України нового розгляду у суді першої інстанції.

При новому розгляді кримінального провадження суду першої інстанції необхідно з чітким дотриманням вимог кримінального процесуального закону дослідити всі обставини кримінального провадження, дати відповідну оцінку доказам у їх сукупності та ухвалити судове рішення, яке б відповідало вимогам ст.370 КПК України.

На підставі викладеного, апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційні скарги прокурора Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_6 та захисника обвинуваченої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 , - задовольнити частково.

Вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 30 квітня 2024 року відносно обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України - скасувати та призначити новий судовий розгляду у суді першої інстанції у іншому складі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді