Справа № 559/199/26
Провадження № 1-кп/559/114/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" березня 2026 р. м.Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Дубно кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дубно Рівненської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, працюючого садчиком у ПрАТ «Дубрик», не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.254 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що отримавши 15.06.2012 згоду на відведення земельною ділянки, площею 1 га, з кадастровим номером 562168000:10:051_0174, яка знаходиться в межах с.Замчисько Дубенського району Рівненської області, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, та яка на даний час перебуває у комунальній власності Тараканівської сільської ради Дубенського району Рівненської області, самовільно орієнтовно влітку 2013 (точної дати не встановлено), всупереч вимогам пунктів «а», «б», та «г» ч.1 ст.96 Земельного кодексу України, відповідно яких ОСОБА_4 , як землекористувач, зобов`язаний: а) забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та за свій рахунок проводити її у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком випадків незаконної зміни рельєфу не власником такої земельної ділянки; б) додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля; г) підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі, достовірно знаючи, що зазначена земельна ділянка призначена для ведення особистого селянського господарства, діючи умисно, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій і бажаючи їх настання, з метою заподіяння шкоди природному ресурсу землі, без зміни цільового призначення земельної ділянки, без відповідних дозвільних документів, облаштував на ній ставок, площею 0,1870 га.

Таке використання ОСОБА_4 земельної ділянки не за цільовим призначенням призвело до зміни рельєфу місцевості, утворення штучних водойм, неможливості використання земельної ділянки як землі сільськогосподарського призначення, тобто призвело до виведення її з сільськогосподарського обороту.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст.254 КК України, як безгосподарське використання земель, що спричинило виведення земель з сільськогосподарського обороту.

Під час судового розгляду справи обвинувачений заявив клопотання про закриття кримінального провадження за строками давності та звільнення його від кримінальної відповідальності, так як з часу вчинення кримінального правопорушення минуло більше трьох років.

Прокурор не заперечував проти задоволення заявленого клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження із зазначених підстав, вказуючи на те, що минули строки притягнення особи до кримінальної відповідальності тому є підстави для його задоволення.

Заслухавши обвинуваченого, прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд зазначає наступне.

Положеннями ч. 4 ст.286 КПК України визначено, що в разі, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст.284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.

За правилами ч. 8 ст.284 КПК України закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п. 1 ч. 2 цієї статті, не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.

В силу вимог ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Згідно зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_4 за ч.1 ст.254 КК України (в редакції на час вчинення влітку 2013), відносилося до злочинів невеликої тяжкості. З урахуванням змін, внесених Законом України №2617-УІІІ від 22.11.2018, які набрали чинності 1 липня 2020 року, кримінальне правопорушення за ч.1 ст.254 КК України відноситься до кримінальних проступків.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч.1 ст.49 КК України строків та відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2-4 ст.49 КК України).

Початком перебігу строку давності є день, коли кримінальне правопорушення було вчинене, згідно обвинувального акту (влітку 2013). ОСОБА_4 не ухилявся від досудового слідства та суду, строк, передбачений ч.1 ст.49 КК України не зупинявся та не переривався, до кримінальної відповідальності останній не притягувався.

В судовому засіданні обвинувачений заявив клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності та звільнення його від кримінальної відповідальності, тобто дав згоду на закриття кримінального провадження із зазначених підстав.

У відповідності до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченого, з огляду на те, що кримінальне правопорушення за яким обвинувачуються ОСОБА_4 є кримінальним проступком, з моменту скоєння такого минуло більше трьох років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності не зупинявся і не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності є обґрунтованим.

Шкода у кримінальному провадженні відшкодована.

Керуючись п.2 ч.1 ст.49 КК України, ст.ст.284,288, 369,372 КПК України, суд,

у х в а л и в :

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 254 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000216 від 17.10.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.1 ст.254 КК України, - закрити.

Речові докази: копію проекту землеустрою залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала суду може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1