УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2026 року м. Рівне

Рівненський міський суд в особі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СУ ГУНП в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_4 , яке погоджене прокурором відділу Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 199 та ч. 1 ст. 204 КК України, -

в с т а н о в и в :

Слідчий, у рамках кримінального провадження №0000220 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.02.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 199, ч. 1, 2 ст. 204 КК України, звернувся до слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області із вказаним клопотанням.

В обґрунтування клопотання зазначає, що ОСОБА_5 , не будучи зареєстрованою як фізична особа-підприємець, не маючи ліцензій на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, достовірно знаючи про те, що виробництво і обіг алкогольних напоїв регулюється державою, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, однак не пізніше 25.04.2025 з метою незаконного збагачення, вирішив зайнятись незаконним придбанням, зберіганням, транспортуванням з метою збуту та збутом незаконного виготовлених алкогольних напоїв.

ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті отримання доходів за рахунок засобів, здобутих в результаті заняття незаконним видом діяльності, порушуючи вимоги законодавства України про виробництво та обіг підакцизних товарів, до яких, згідно з вимогами п.215.1 ст.215 Податкового кодексу України, відносяться алкогольні напої та тютюнові вироби, зокрема ст. ст. 2, 16, 17, 41, 62 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального»; п.7 ч.1 ст.7, ч.9 ст.9 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», усвідомлюючи суспільно протиправний характер свого діяння, маючи намір займатися діяльністю, спрямованою на реалізацію незаконно виготовлених алкогольних напоїв, які не відповідають вимогам та стандартам, що затверджені і зареєстровані у встановленому законодавством порядку, нормативних документів, що діють в Україні, без сплати акцизного податку, в порушення вимог п.п.222.1.3 п.222.1 ст.222, п.226.1, п.226.2, п.226.6, п.226.9 ст.226, п.228.9 ст.228 Податкового кодексу України, які передбачають обов`язки сплати акцизного податку суб`єктами господарювання при торгівлі підакцизними товарами, забезпечення маркування алкогольних напоїв із вмістом спирту етилового понад 8,5 відсотка об`ємних одиниць марками акцизного податку встановленого зразка, що є умовою продажу таких товарів, та встановлюють відповідальність продавців таких товарів, для досягнення своєї злочинної мети, направленої на особисте збагачення, шляхом збуту незаконно виготовлених алкогольних напоїв, свідомо й достовірно знаючи про факти незаконності їх виготовлення, за формою, видом та відмінними ознаками, здійснював незаконне придбання, зберігання, транспортування з метою збуту та збут незаконно виготовлених алкогольних напоїв, при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно протиправний характер свого діяння, маючи намір займатися діяльністю, спрямованою на реалізацію населенню незаконно виготовлених алкогольних напоїв, які не відповідають вимогам та стандартам, що затверджені і зареєстровані у встановленому законодавством порядку, за невстановлених слідством обставин, у невстановлений досудовим розслідування точний час, однак не пізніше 04.11.2025, придбав незаконно виготовлені алкогольні напої, що містилися у: 20 скляних пляшках, об`ємом 0,5 л. кожна з етикетками «Долина озер» та 3 полімерних ємностях об`ємом 1 л. кожна, які у подальшому зберігав з метою збуту у невстановленому досудовим розслідуванням точному місці.

Продовжуючи свою злочинну мету, 04.11.2025, близько 10 год. 33 хв. ОСОБА_5 за допомогою власного транспортного засобу марки «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 транспортував до АЗС «ОККО», що розташована за адресою: вул. Київська, 84 в м. Рівне незаконно виготовлені алкогольні напої, що містилися у: 20 скляних пляшках, об`ємом 0,5 л. кожна з етикетками «Долина озер» та 3 полімерних ємностях об`ємом 1 л. кожна, де збув їх гр. ОСОБА_8 за 1870 гривень.

Збуті ОСОБА_5 незаконно виготовлені алкогольні напої не відповідають вимогам та стандартам, що затверджені і зареєстровані у встановленому законодавством порядку, нормативним документам, що діють в Україні та не придатні для реалізації на території України.

Крім того, ОСОБА_5 , в порушення п. 226.1, п. 226.2, п. 226.9, п.226.11 ст. 226, п. 228.9 ст. 228 Податкового кодексу України, які передбачають обов`язки сплати акцизного податку суб`єктами господарювання при роздрібній торгівлі підакцизними товарами, забезпечення маркування алкогольних напоїв марками акцизного податку встановленого зразка, що є умовою продажу таких товарів та встановлюють відповідальність продавців таких товарів, свідомо й достовірно знаючи про факти незаконності їх виготовлення, за формою, видом та відмінними ознаками, за невстановлених слідством обставин, у невстановлений досудовим розслідування точний час, однак не пізніше 04.11.2025, придбав незаконно виготовлені алкогольні напої, що містилися у: 20 скляних пляшках, об`ємом 0,5 л. з етикетками «Долина озер», що обклеєні підробленими марками акцизного податку, які у подальшому зберігав з метою збуту у невстановленому досудовим розслідуванням точному місці.

Так, ОСОБА_5 , з метою реалізації свого злочинного плану, діючи умисно, з корисливою метою, 04.11.2025, близько 10 год. 33 хв. ОСОБА_5 за допомогою власного транспортного засобу марки «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 транспортував до АЗС «ОККО», що розташована за адресою: вул. Київська, 84 в м. Рівне незаконно виготовлені алкогольні напої, що містилися у: 20 скляних пляшках, об`ємом 0,5 л з етикетками «Долина озер», кожна з яких обклеєна підробленими марками акцизного податку для алкогольних напоїв, лікеро-горілчаної продукції, вітчизняного виробництва після чого збув їх гр. ОСОБА_8 .

Вказані 20 марок акцизного податку, які нанесені на зазначену збуту (реалізовану) алкогольну продукцію, не відповідають аналогічним маркам акцизного податку для алкогольних виробів, лікеро-горілчаної продукції, вітчизняного виробництва (АВ ЛГП), що перебувають в офіційному обігу на території України по способам друку та елементах захисту.

25.03.2026 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 1 ст. 199 КК України.

Органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів в обґрунтуванні підозри ОСОБА_5 , у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених. 1 ст. 204, ч.1 ст.199 КК України, зокрема, його вина доводиться:

- протоколами за результатами проведення обшуків;

- протоколами про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій;

- висновками судових експертиз матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.7 «Дослідження спиртовмісних сумішей»;

- висновками судових технічних експертиз;

- протоколами допитів свідків у кримінальному провадженні;

-та іншими зібраними у кримінальному провадженні доказами, які як в сукупності, так і окремо підтверджують причетність до вчиненого кримінального правопорушень підозрюваного ОСОБА_5 .

Покликаючись на викладені обставини, а також на наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 2, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Застосування інших запобіжних заходів не зможе забезпечити дотримання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків, своєчасного проведення слідчих дій та контролю за місцем її перебування.

В судовому засіданні прокурори та слідчий клопотання підтримали та просили задоволити за викладених у ньому обставин.

Підозрюваний та його захисник просили відмовити у задоволенні клопотання, вказавши на необґрунтованість заявлених строною обвинувачення ризиків. Крім того, підозрювана жним чином не переховувалася від органу досудового розслідування, не може чинити тиску на свідків, оскільки усі свідки у кримінальному провадженні допитані, наміру вчиняти інші кримінальні правопрушення, чи перешкоджати встановленню істини по справі не має. Підозрюваний є пенсіонером, проживає разом із дружиною та має мінімальний розмір пенсії. За місцем проживання зхарактеризується виключно позитивно, а також уже тривалий проміжок часу займається волонтерською діяльністю на потреби ЗСУ.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, всебічно дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом встановлено, що Рівненським РУП ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000220 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.02.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 199, ч. 1, 2 ст. 204 КК України.

У рамках даного кримінального провадження, 25.03.2026 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 1 ст. 199 КК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, вказані в ст.178 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При обранні виду запобіжного заходу суди враховують вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадків за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного увязнення.

Натомість, протягом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою строною обвинувачення не було доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Так, суд приходить до переконання, що є всі підстави для застосування, у відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України, більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

П. 29 рішення Європейського суду з прав людини від 11.10.2010 року справа «Хайреддінов проти України», береться до уваги, що «ризик втечі або уникнення правосуддя» зменшується з часом, адже включення строку запобіжного ув`язнення до строку покарання, якого мав підстави боятися заявник, трохи пом`якшує цей страх і зменшує його наміри втекти (7). При обґрунтуванні цієї підстави необхідне дослідження характеристики особистості, утримуваної під вартою. При цьому на користь звільнення свідчать: відсутність судимостей, наявність постійного місця проживання, роботи, усталений спосіб життя, наявність утриманців, відсутність спроб ухилитися від правосуддя (21, с.98). Справа ЄСПЧ «Пунцельт проти Чехії».

Твердження слідчого та прокурора про існування ризиків, визначених у п. п. 1, 2, 3, 4 ст. 177 КПК України жодними обгрунтованими та належними доказами не підтверджено.

Таким чином, характеризуючи особу підозрюваного ОСОБА_5 , який має постійне місце проживання, де проживає разом із дружиною, протягом тривалого часу займається волонтерською діяльністю, має є міцні соціальні зв`язки, співпрацює з органом досудового розслідування, а тому на даний час немає підстав стверджувати, про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України на запобігання, яким спрямоване застосування запобіжного заходу тримання під вартою.

Згідно з положенням Конвенції про захист прав людини, а також загальної спрямованості реформи кримінального судочинства на гуманізацію й підвищення гарантій захисту прав особи, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, слідчий суддя приходить до переконання про застосування відносно ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Суд приходить до переконання, що саме цей вид запобіжного заходу забезпечить покладені на нього обов"язки і мету досягнення саме вказаного запобіжного заходу.

Саме така вказана правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 по справі "Харченко проти України", де вказано, що при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу обов"язково має бути розглянута можливість застосування інших ( альтернативних) запобіжних заходів.

Крім того, суд приходить до переконання про розумність підозри і вважає, що "розумність підозри, на якій грунтується арешт, складає суттєву частину гарантій від безпідставного арешту й затримання, закріпленої у статті 5 параграфу 1 (с) Конвенції. Відповідно до практики Європейського суду "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 параграфу 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа можливо, вчинила злочин". "Для розумної підозри у значенні статті 5 параграфу 1 (с) потрібно, щоб можна було розумно вважати, що зазначені обставини охоплюються однією із статей Кримінального Кодексу які визначають злочинну поведінку".

Враховуючи, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, слід взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 , п. 32, Series A, №182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 ).

Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обовязку, встановленого законом.

За таких умов, з точки зору достатності та взаємозв`язку обставин справи слід зазначити, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.

Відповідно до ст. 179 КПК України: особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу; підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду - прокурор.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 179, 181, 193-194, 205, 309, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання в межах строку досудового розслідування, тобто до 25.05.2026

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-прибувати до слідчого, прокурора у даному кримінального провадженні чи/або суду, за першою вимогою;

-повідомляти слідчого, прокурора у даному кримінального провадженні, про зміну місця проживання чи фактичного перебування та роботи;

-повідомляти слідчого, прокурора у даному кримінального провадженні, про відлучення з місця проживання у разі необхідності, крім відвідування закладів охорони здоров`я;

-утримуватися від спілкування з свідком ОСОБА_8 та іншими свідками та іншими підозрюваними у кримінальному провадженні, зокрема ОСОБА_9 ;

-носити електронний засіб контролю;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Встановити строк дії ухвали та покладених обов"язків до 25.05.2026.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя