Справа № 344/1383/26
Провадження № 11-сс/4808/71/26
Категорія ст.303 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

представника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_8 , в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 січня 2026 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 січня 2026 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_8 , від імені якого діє адвокат ОСОБА_7 , на незаконне затримання ОСОБА_8 , яка подана в порядку ст. 206 КПК України.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 січня 2026 року. Зобов`язати службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 негайно доставити ОСОБА_8 до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. Допитати у якості свідка подій ОСОБА_9 . Постановити нову ухвалу, якою визнати дії ІНФОРМАЦІЯ_1 незаконними та звільнити ОСОБА_8 .

Вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, порушенням приписів щодо суті та порядку застосування ст. 206 КПК України, є формальною, винесена без жодного аналізу доводів сторони захисту.

Стверджує, що положеннями ст. 206 КПК України забезпечується процесуальний механізм звільнення слідчим суддею будь-якої особи, яка позбавлена свободи за відсутності судового рішення, та застосовується саме в таких випадках. При цьому, вказаний механізм не включає процедур оскарження рішень, дій чи бездіяльності працівників правоохоронних органів, пов`язаних із затриманням особи в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, оскільки відповідні заперечення особа може висловити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу та/або під час підготовчого судового засідання і судового розгляду кримінального провадження по суті.

Зокрема, посилається на те, що 26 листопада 2025 року зранку у м. Івано-Франківську ОСОБА_8 їхав на роботу на автомобілі разом з ОСОБА_9 (яка є свідком незаконного затримання) та був зупинений поліцейськими. Після перевірки його документів, що посвідчують особу та військово-облікових документів, поліцейські сказали, що в них немає до ОСОБА_8 ніяких питань і він може продовжувати їхати. Однак, саме в цей час до нього підійшли троє осіб у військовій формі і також почали перевіряти його документи, після чого сказали, що нікуди його не відпускають і забороняють йому їхати, оскільки він перебуває у розшуку. Надалі силою витягли з автомобіля та примусово доставили в ІНФОРМАЦІЯ_2 , де примусили залишитись проти його волі. На прохання скласти відповідний протокол затримання та викликати адвоката для отримання відповідної юридичної допомоги, відмовили. Після незаконного затримання, уповноважені службові особи ІНФОРМАЦІЯ_1 вилучили в ОСОБА_8 наявні при ньому документи та телефон і доставили для примусового проходження ВЛК (без наявних документів про його хворобу). Про таке затримання, умови тримання та місцезнаходження ОСОБА_8 до теперішнього часу не повідомлено його близьких родичів.

Зазначає, що здійснювати адміністративне затримання мають право лише представники поліції за наявності законних підстав (розшук, порушення правил військового обліку, відсутність військово-облікового документа) та не більше ніж на 3 години. Службові особи Івано-Франківського МТЦК не наділені повноваженнями на затримання, привід і позбавлення волі будь-яких осіб, зокрема, військовозобов`язаних. Військовий облік і мобілізація зазначених осіб повинні відбуватися із дотриманням закону.

Під час апеляційного розгляду представник адвокат ОСОБА_7 підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Прокурор в судове засідання апеляційного суду не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про розгляд провадження.

Заслухавши доповідь судді, доводи представника, перевіривши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових чи службових осіб.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя в повній мірі дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Колегією суддів встановлено, що представник ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 звернулася до Івано-Франківського міського суду зі скаргою на незаконне затримання та утримання, в порядку ст. 206 КПК України. Зі змісту скарги вбачається, що у даному випадку має місце незгода скаржника із діями працівників ІНФОРМАЦІЯ_1 , пов`язаними з мобілізаційними заходами щодо ОСОБА_8 .

Слідчий суддя відмовляючи у відкритті провадження за скаргою, виходив з того, що твердження представника скаржника про незаконне позбавлення ОСОБА_8 свободи не відповідає дійсності, є сформованим на його власне сприйняття даної ситуації та таким, що суперечить нормативам щодо призову громадян на військову службу під час мобілізації, оскільки навіть призов громадян на військову службу під час мобілізації не є позбавленням особи права на свободу та особисту недоторканість, гарантоване Конституцією України, а є обов`язком громадянина України на захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України. У разі наявності підстав для звільнення від мобілізації, дане питання врегульоване чинним законодавством та вирішується поза межами судового розгляду.

Колегія суддів звертає увагу, що доводи представника ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 носять суперечливий та непослідовний характер, оскільки остання стверджуючи про вчинення правопорушення стосовно ОСОБА_8 у вигляді незаконного позбавлення волі посадовими особами, які не мали на це відповідних повноважень, остання зазначає, що не має наміру звертатися з відповідним повідомленням про вчинення правопорушення до компетентних органів до з`ясування всіх обставин такого утримання.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Пунктом 18 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду.

Кримінальне провадження - це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України).

Положеннями п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України передбачено, що досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Аналіз наведених вище положень КПК України свідчить про те, що слідчий суддя уповноважений на здійснення ним судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у конкретному кримінальному провадженні на стадії його досудового розслідування.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 206 КПК України, кожен слідчий суддя, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Зокрема, відповідно до вимог ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Таким чином, ст. 206 КПК України є інструментом судового контролю за дотриманням прав людини на стадії досудового розслідування кримінального провадження.

Згідно норм кримінального процесуального закону службові (посадові) особи територіального центру комплектування та соціальної підтримки не є уповноваженими службовими особами, яким надано право на здійснення затримання та утримання особи в рамках кримінального провадження. Відтак, скаржник не є затриманою особою яка тримається під вартою в розумінні кримінального процесуального закону, а тому повноваження слідчого судді на вказані правовідносини не поширюються.

За вказаних обставин, слідчий суддя дійшов правильного висновку про відмову у відкритті провадженні за поданою скаргою ОСОБА_8 , від імені якого діє адвокат ОСОБА_7 .

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 , в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 січня 2026 року про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_8 , від імені якого діє адвокат ОСОБА_7 , в порядку ст. 206 КПК України щодо незаконного затримання ОСОБА_8 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5