справа № 235/596/23
провадження № 1-кп/208/518/26
УХВАЛА

про продовження дії запобіжного заходу

06 лютого 2026 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 - в режимі відеоконференції

захисника ОСОБА_4 в режимі відеоконференції

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 липня 2023 року за № 0000422 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красноармійська Донецької області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводський районний суд міста Кам`янського перебуває зазначене кримінальне провадження.

Ухвалою Заводський районний суд міста Кам`янського від 11 грудня 2025 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 було продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» строком на 60 днів, тобто до 08 лютого 2026 року включно, із визначенням розміру застави в 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 75700 грн та визначенням обов`язків, відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України.

Прокурором ОСОБА_6 заявлено клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , посилаючись на існування ризиків, передбачених п.п. 1,3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від суду, може впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, вважав, що ризики не доведені, просив обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання його тітки, сестри його матері, в місті Кам`янське.

Захисник ОСОБА_4 підтримав позицію свого підзахисного, посилаючись на тривале перебування обвинуваченого під вартою, обвинувачений не має наміру проживати за місцем своєї реєстрації в Покровську, на що посилається прокурор, обґрунтовуючи ризик переховування, посилався на зменшення ступеня ризиків за спливом часу, зазначивши також, що визначений розмір застави є непомірним для його підзахисного. Просив змінити запобіжний захід на домашній арешт за адресою, що зазначив його підзахисний.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обстави кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

На думку суду, прокурором доведено наявність ризиків на час судового провадження, що полягають у можливості переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, а також впливу на свідка.

На наявність цих ризиків вказує те, що ОСОБА_5 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України. Санкція ч.2 ст. 307 КК України передбачає покарання виключно у виді позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна та відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину. Обвинувачений не одружений, офіційно не працює, на утриманні малолітніх (неповнолітніх) дітей або осіб похилого віку не має, що у своїй сукупності свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків за місцем свого мешкання, що у свою чергу свідчить про можливість переховування він суду, оскільки ризик втечі ним може бути розцінений як менш небезпечним, ніж кримінальне переслідування та процедура виконання покарань.

Крім того, наявні підстави вважати, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідка у цьому кримінальному провадженню, з метою уникнення кримінальної відповідальності. Так наразі не допитаний свідок сторони обвинувачення ОСОБА_7 , місце знаходження якого наразі встановлюється зі зміною останнім місця проживання. Обвинувачений наполягаючи на допиті цього свідка, зазначає, що він має намір надати інші показанні ніж на досудовому розслідуванні, і зазначає при цьому, що періодично спілкується з зазначеним свідком. Вказані обставини безумовно можуть свідчить про наявність зазначеного ризику.

Крім цього, враховуючи, що обвинувачений не працює, обвинувачується у збуті наркотичних засобів та психотропних речовин, що може вказувати, що він отримує дохід за рахунок злочинної діяльності, то з метою отримання доходу отже продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.

Обсяг зазначених ризиків не зменшився з часу останнього застосування запобіжного заходу. Тому, позиція сторони захисту щодо недоведеності ризиків є безпідставною, виходячи з вищенаведеного.

Зазначені ризики існували як під час вирішення питання продовження застосування запобіжного заходу під час підготовчого судового засідання та судового розгляду, їх існування було підтверджено також рішеннями апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційних скарг на рішення суду про продовженні дії запобіжного заходу, так і під час нинішнього розгляду зазначеного питання.

При цьому, на думку суду, існуючи ризики такого ступеню дійсності, що запобігти їм не можливо шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, зокрема у вигляді домашнього арешту або особистого зобов`язання, на чому наголошує сторона захисту.

Водночас, суд зазначає, дійсно на адресу суду надійшла заява від імені ОСОБА_8 про її згоду на проживання племінника в належній їй квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , проте ОСОБА_8 не судового засідання не з`явилась, що зробило неможливим встановити дійсно її згоду на те, щоб ОСОБА_5 мешкав за місцем її проживання і саме за цією адресою було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, враховуючи, зокрема, і особливість цього запобіжного заходу, що полягає в перевірці працівниками поліції умов дотримання запобіжного заходу обвинуваченим.

За таких обставин суд не має можливості застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Водночас, будь-які інші більш м`які запобіжні заходи, як наприклад, особисте зобов`язання, враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, його репутацію не можуть запобігання наявним ризикам. Будь-які особи не звернулися з клопотанням про передачу обвинуваченого на поруки. Альтернативний запобіжний захід к вигляді застави застосований до обвинуваченого.

Отже, враховуючи наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, обставини, передбачені ст.178 КПК України, суд приходить до переконання, що існують достатні підстави для продовження застосування щодо обвинуваченого виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

До закінчення строку дії попередньої ухвали неможливо закінчити судовий розгляд кримінального провадження, в тому числі з урахуванням клопотання прокурора, яка підтримала сторона захисту, в частині відкладення розгляду справи в зв`язку з необхідністю отримання результатів досудового розслідування за заявою ОСОБА_9 про застосування до нього недозволених методів ведення досудового розслідування та встановлення місцезнаходження свідка сторони обвинувачення, на допиті якого наполягає обвинувачений, і відмовою обвинувачення надавати показання по суті обвинувачення до допиту свідка та отримання результатів досудового розслідування за його заявою. Судовий розгляд триває, і для запобігання ризиків, що можуть його ускладнити, слід продовжити забезпечення кримінального провадження, шляхом застосування відповідних заходів, а саме запобіжного заходу до обвинуваченого у вигляді тримання під вартою, і не можливість запобігання встановленим ризикам більш м`якими запобіжними заходами.

Як вже зазначалося, обсяг зазначених ризиків не зменшився з часу останнього застосування запобіжного заходу, проте визначаючи розмір застави у відповідності до положень ч.3 ст.183 КПК України, вважаю за необхідне врахувати, що обвинувачений тривалий час перебуває під вартою, і хоча наявні ризики не дають підстав застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, в тому числі домашній арешт чи особисте зобов`язання, на чому наполягала сторона захисту, проте враховуючи аргументи сторони захисту щодо зменшення ступеню ризиків за спливом часу, суд вважає за необхідне зменшити розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, і визначити заставу в розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 66560 гривень, що буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченими обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Керуючись ст. ст.331, 392, главою 18 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити. В задоволенні клопотанні обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Продовжити застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красноармійська Донецької області, громадянина України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 06 лютого 2026 року по 06 квітня 2026 року включно.

Строк дії ухвали в частині дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 06 квітня 2026 року включно.

Визначити розмір застави в розмірі 66560 (шістдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, які обвинувачений або заставодавець мають право внести у будь-який момент, що є підставою для звільнення обвинуваченого з-під варти, і останній вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави зобов`язати обвинуваченого з`являтися до прокурора та суду за першою вимогою та покласти на обвинуваченого обов`язки:

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі невиконання вищеперерахованих обов`язків, та якщо будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до прокурора, суду без поважних причин, застава буде звернена в дохід держави.

Строк дії обов`язків 2 місяця з моменту звільнення особи під заставу.

Копію ухвали направити до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань №4» для відома і виконання, а також вручити обвинуваченому ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1