Справа № 204/3086/26
Провадження № 1-кс/204/554/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2026 року Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю захисника ОСОБА_4 ,

за участю підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м.Дніпро, клопотання слідчого слідчого управління Головного управління СБ України у Дніпропетровській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_6 , яке погоджене першим заступником керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0002321 від 19.11.2025 року, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання слідчого слідчого управління Головного управління СБ України у Дніпропетровській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_6 , яке погоджене першим заступником керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0002321 від 19.11.2025 року, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим управлінням Головного Управління СБ України у Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002321 від 19.11.2025 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України з 05 год. 30 хв., який набув чинності з дня його опублікування 24.02.2022. Згідно Указу Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2119-ІХ від 15.03.2022, та у подальшому продовжено відповідними указами Президента України по теперішній час. Так, у невстановлений у ході досудового розслідування час, але не пізніше 05.11.2025, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на вчинення диверсії, тобто вчинення вибуху з метою ослаблення держави, спрямованого на зруйнування та пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, в умовах запровадження на території України дії воєнного стану. Встановлено, що ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем НОМЕР_1 окремої бригади морської піхоти (37ОБрМП) та відповідно маючи навички поводження з вибуховими речовинами, а саме спеціальні знання, щодо методології виготовлення вибухових пристроїв, у невстановлений досудовим розслідуванням час та у невстановленому досудовим розслідуванням місці, здійснив виготовлення саморобних вибухових пристроїв, які в подальшому використав для здійснення протиправної діяльності. Після чого, у невстановлений час, але не пізніше 05.11.2025, діючи умисно на шкоду обороноздатності та державній безпеці України, на виконання свого злочинного умислу, ОСОБА_5 , спільно з невстановленими досудовим розслідуванням особами, вчинив дії спрямовані на підшукання відповідних ділянок місцевості, на яких розташовані об`єкти залізничної інфраструктури, а саме місцевість де знаходиться залізничний перегін «Просяна-Чаплине» Регіональної філії «Пидніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця», з метою відшукання місця для подальшого здійснення протиправної діяльності, а саме підготовки до вчинення вибухів, з метою ослаблення держави, спрямованих на зруйнування та пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, в умовах воєнного стану. В подальшому, у невстановлений час, але не пізніше 05.11.2025, ОСОБА_5 спільно з невстановленими досудовим розслідуванням особами, діючи умисно, не відмовляючись від реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на зруйнування та пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, в умовах воєнного стану, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, незаконно набув невстановлену вибухову речовину та в подальшому, використовуючи свої навички поводження з вибуховими речовинами, здійснив виготовлення пристрою для здійснення вибуху. Після чого, у невстановлений досудовим розслідування період часу, але не пізніше 05.11.2025, ОСОБА_5 , спільно з невстановленими досудовим розслідуванням особами, прибув до ділянки місцевості розташованої в районі 316 км залізничного перегону «Просяна-Чаплине» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця», після чого ОСОБА_5 , розмістив заздалегідь підготовлений пристрій для здійснення вибуху, до основи електричних опор, які забезпечують електропостачання контактної мережі рухомого складу потягів на вказаній ділянці місцевості. В подальшому, ОСОБА_5 здійснив підрив вказаного пристрою, в результаті чого було пошкоджено три електричні опори - об`єкти залізничної інфраструктури, які в результаті вибуху впали на верхню будову колії, пошкодивши контактну мережу рухомого складу потягів на вказаній ділянці місцевості, що в свою чергу призвело до зупинки руху приміських поїздів на ділянці Чаплине-Улянівка. Після чого, ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, бажаючи довести його до кінця, разом з невстановленими в ході досудового розслідування особами, здійснив демонтаж елементів контактної мережі рухомого складу, що належить Регіональній філії «Придніпровька залізниця» АТ «Укрзалізниця», тим самим унеможливлюючи здійснення швидкого відновлення об`єктів залізничної інфраструктури, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення в умовах воєнного стану. В подальшому, ОСОБА_5 спільно з невстановленими досудовим розслідуванням особами, діючи умисно, не відмовляючись від реалізації свого злочинного умислу, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 24.11.2025, діючи умисно, з метою реалізації єдиного злочинного умислу, спрямованого на вчинення диверсії, тобто вчинення вибуху з метою ослаблення держави, спрямованого на зруйнування та пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, в умовах воєнного стану, використовуючи набутий за невстановлених обставин вибуховий пристрій, вчинив дії спрямовані на пошкодження шляхом вибуху електротрансформатора тягової підстанції залізничної станції «Ульянівка» АТ «Укрзалізниця» (ПС Улянівка Тягова-150/35/10кВ), що здійснював забезпечення електропостачання залізничної інфраструктури на залізничній двоколійній ділянці «Чаплино-Синельникове», а також здійнював електропостачання населеного пункту с. Васильківка Синельниківського району Дніпропетровської області. Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 24.11.2025, ОСОБА_5 спільно з невстановленими досудовим розслідуванням особами, прибув до ділянки місцевості де знаходиться електротрансформатор тягової підстанції залізничної станції «Ульянівка» АТ «Укрзалізниця» (ПС Улянівка Тягова-150/35/10кВ), яка знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Васильківка, вул. Будівельна, 147, де розмістив раніше набутий вибуховий пристрій, у безпосередній близькості до вказаного об`єкта. В подальшому, ОСОБА_5 здійснив підрив вказаного пристрою, в результаті чого було пошкоджено електротрансформатор тягової підстанції залізничної станції «Ульянівка» АТ «Укрзалізниця» (ПС Улянівка Тягова-150/35/10кВ), який здійснював забезпечення електропостачання залізничної інфраструктури на залізничній двоколійній ділянці «Чаплино-Синельникове», а також здійнював електропостачання населеного пункту с. Васильківка Синельниківського району Дніпропетровської області. що в свою чергу призвело до знеструмлення контактної мережі залізничної інфраструктури та зазначеного населеного пункту. Після чого, ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, бажаючи довести його до кінця, разом з невстановленими в ході досудового розслідування особами, здійснив демонтаж елементів електротрансформатора тягової підстанції залізничної станції «Ульянівка» АТ «Укрзалізниця» (ПС Улянівка Тягова-150/35/10кВ), що належить Регіональній філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця», тим самим унеможливлюючи здійснення швидкого відновлення об`єктів залізничної інфраструктури, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення в умовах воєнного стану. Своїми протиправними діями, ОСОБА_5 спільно з невстановленими досудовим розслідуванням особами, здійснив пошкодження трьох електричних опор - об`єктів залізничної інфраструктури та електротрансформатора тягової підстанції залізничної станції «Ульянівка» АТ «Укрзалізниця» (ПС Улянівка Тягова-150/35/10кВ), що належать Регіональній філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця», після чого ОСОБА_5 разом з невстановленими досудовим розслідуванням особами, здійснив демонтаж обладнання вказаних об`єктів залізничної інфраструктури, що в свою чергу унеможливлює здійснення швидкого відновлення об`єктів залізничної інфраструктури, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення в умовах воєнного стану. Таким чином, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 05.11.2025, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, достовірно знаючи про запровадження та дію на території України правового режиму військового стану, будучи військовослужбовцем НОМЕР_1 окремої бригади морської піхоти (37ОБрМП), набув за невстановлених досудовим розслідуванням обставин вибухові речовини, які в подальшому використав для виготовлення вибухового пристрою, за допомогою якого вчинив вибух (підрив) спрямований на зруйнування та пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, з метою ослаблення держави, в умовах воєнного стану, тобто вчинив диверсію. Дії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які виразилися у диверсії, тобто діянні, умисно вчиненому з метою ослаблення держави вибуху, спрямованого на пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України. Так, 31 січня 2026 року громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затримано та 1 лютого 2026 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України. Після чого, 2 лютого 2026 року громадянину України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , слідчим суддею Чечелівського районного суду міста Дніпра обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 31.03.2026. В подальшому, 25.03.2026 керівником Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до трьох місяців, строком до 01.05.2026. Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України. Таким чином, підозра ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: повідомленням про вчинення кримінального правопорушення від 19.11.2025; протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину від 31.01.2026; повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 01.02.2026; протоколом допиту свідка від 29.01.2026; протоколами допиту свідків від 30.01.2026; протоколами пред`явлення особи до впізнання за фотознімками від 30.01.2026; протоколом огляду від 11.11.2025; протоколом огляду від 05.12.2025; висновком експерта №СЕ26-25/Л/3/1 від 14.01.2026; іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності. Разом з тим, з метою закінчення досудового розслідування, необхідністю проведення низки слідчих (розшукових) заходів, та процесуальних дій, а також прийняття процесуальних рішень, спрямованих на забезпечення всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин злочинів та надання їм належної правової оцінки, необхідно наступне: отримати всі висновки судових експертиз комп`ютерної техніки та програмних продуктів; провести детальні огляди висновків судових експертиз комп`ютерної техніки та програмних продуктів; встановити та допитати свідків, які обізнані про вчинення протиправної діяльності; отримати висновки експертиз з Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України; провести детальний огляд речових доказів у кримінальному провадженні; направити ряд доручень до оперативних підрозділів; встановити інших осіб, які причетні до вчинення даного кримінального правопорушення, прийнявши по них відповідні процесуальні рішення; після отримання висновків усіх судових експертиз вирішити питання про повідомлення про підозру у нових епізодах; повідомити сторону захисту про закінчення досудового розслідування; ознайомити сторону захисту з матеріалами кримінального провадження; скласти та вручити обвинувальний акт; виконати інші слідчі дії, необхідність у яких виникне в ході виконання вище перелічених слідчих дій. Результати проведення зазначених слідчих (розшукових) дій, судових експертиз та заходів мають важливе значення для судового розгляду кримінального провадження та для виконання яких потрібен час не менше трьох місяців. Обставинами, що перешкоджали здійсненню вищевказаних слідчих (розшукових) дій та заходів, є виняткова складність кримінального провадження, а саме: великий обсяг проведення необхідних слідчих (розшукових) дій та прийняття процесуальних рішень; тривалість проведення огляду вилучених у ході обшуків речей; велика кількість експертиз; складність та тривалість окремих експертиз; великий обсяг інформації, отриманої під час здійснення досудового розслідування, котрий необхідно перевірити, проаналізувати та прийняти відповідні процесуальні рішення з метою об`єктивного та неупередженого досудового розслідування, введення воєнного стану на території України. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 необхідно продовжити з наступних підстав: Відповідно до п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Необхідність продовження стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також тим, що інший, більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вищезазначеним ризикам. Переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду: Враховуючи матеріальне становище ОСОБА_5 , існує ризик того, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 може виїхати за межі країни або іншим чином переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, що у подальшому, у разі визнання його судом винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, унеможливить притягнення останнього до встановленої законом кримінальної відповідальності. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №511-550/0/4-13 від 04.04.2013 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Крім цього, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства. Крім цього, у рішенні по справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 Європейський суд з прав людини вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи. Також, відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (справа «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, справа «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року), також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (справа «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, справа «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990). Невідворотність покарання за злочини вже саме по собі є підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім того, ОСОБА_5 ніде не працює, нікого на утриманні не має. В свою чергу відсутність тісних соціальних зв`язків вказує на наявність ризику його переховування від органів досудового розслідування та/або суду. Знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення: Тобто, підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на волі може знищити, сховати або спотворити будь-які речі (чорнові записи, комп`ютерну техніку, мобільні термінали) про які невідомо органу досудового розслідування. Також, в стільниковому мобільному телефоні ОСОБА_5 могла міститись інформація, яка була частково видалена, що має значення для досудового розслідування. Зазначене вказує на існуючий ризик видалення ним інформації акаунтів в Інтернет-месенджерах, що ускладнить досудове розслідування. Незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні: Так, хоча органом досудового розслідування на даний час виконано значний обсяг слідчих дій, завдяки яким вдалось затримати правопорушника, на даний час по кримінальному провадженню встановлюються інші особи, які причетні до скоєння вказаного злочину, у зв`язку з чим, ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може повідомити зазначених осіб про їх переслідування правоохоронними органами, а вказані особи можуть знищити або сховати предмети злочинної діяльності, які мають доказове значення для провадження, уникати спілкування з органом досудового розслідування шляхом переховування на тимчасово непідконтрольних Україні територіях. Наведені обставини свідчать про можливість незаконного впливу на можливих (невстановлених) свідків у цьому кримінальному провадженні, шляхом застосування до останніх методів залякування, погроз, або пропозицій надання неправдивих показань, зміни ними наданих раніше показань. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Так, отримавши матеріали обґрунтування кримінального провадження та перебуваючи на волі існує ризик, що ОСОБА_5 може не з`являтися за першим викликом до слідчого, прокурора та суду, що в подальшому перешкоджатиме проведенню досудового розслідування у кримінальному провадженні, виконанню необхідних слідчих та розшукових дій. Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Наявність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення обґрунтовується тим, що підозрюваний ніде офіційно не працевлаштований, докази того, що підозрюваний десь працював чи працює не здобуті та не надані стороною захисту. За відсутності роботи немає джерела доходів, що створює ризик негативного впливу на поведінку підозрюваного та може спровокувати в подальшому вчинення злочинних дій. Окрім того, враховуючи встановлені обставини кримінального правопорушення, сторона обвинувачення вважає, що підозрюваний схильний до вчинення кримінальних правопорушень проти власності, що в свою чергу підвищує соціальну небезпеку підозрюваного та ризик вчинення іншого кримінального правопорушення є дуже актуальним та ймовірним. Так, обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 спрямоване на забезпечення посилення контролю за місцем перебування останнього, виконання ним процесуальних обов`язків, попередження та своєчасне припинення вчинення ОСОБА_5 незаконного впливу на свідків та вчинення інших кримінальних правопорушень. Оцінюючи в сукупності викладене, варто прийти до висновку, що інші менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти уникненню вищезазначених ризиків з боку ОСОБА_5 та відповідно до ст. 199 КПК України, йому необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 відповідає суспільному інтересу, так як кримінальне правопорушення створило в очах громадян негативне враження безладдя, безкарності за вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення. Відповідно до положень ч. 4 ст.183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст.ст. 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 КК України. Вказані обставини у сукупності свідчать про необхідність продовження підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу лише у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать повною мірою виконання ним обов`язків підозрюваного, передбачених законодавством. На підставі викладеного, слідчий звертається до суду із зазначеним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, просив його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні.

Підозрюваний та його захисник, в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, вислухавши пояснення сторін, приходжу до наступного.

Подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183, 184, 199 КПК України.

Під час розгляду клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про достатність підстав вважати обґрунтованою підозру у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Чечелівського районного суду міста Дніпра від 02.02.2026 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 31.03.2026 року, без визначення розміру застави.

Постановою керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 від 25.03.2026 року, продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження №0002321 до трьох місяців, тобто до 01 травня 2026 року.

Згідно ч.1 ст.176 КПК України, Запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Відповідно до ч.6 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-4421 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

В судовому засіданні прокурором доведено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 113 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна, намагаючись уникнути покарання може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може впливати на свідків у кримінальному проваджені, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Запобігти вище зазначеним ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому слідчий суддя вважає можливим задовольнити клопотання слідчого та продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного в межах строку досудового розслідування кримінального провадження №0002321. Застосування більш м`якого запобіжного заходу, про який просили підозрюваний та його захисник, є недоцільним, та не буде достатнім для запобігання визначеним ризикам, передбаченим п.п. 1,2,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст.183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Слідчий суддя, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, зважаючи на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, передбаченого ч.2 ст.113 КК України, беручи до уваги, що на даний час на території України введено воєнний стан, враховуючи, характер вчиненого кримінального правопорушення, який свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи, суд в даному випадку вважає за доцільне не визначати розміру застави.Керуючись ст. ст. 110, 131-132, 176-178, 183-187, 193-194,196-197, 205, 309-310, 369-372, 392-393, 395 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого слідчого управління Головного управління СБ України у Дніпропетровській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_6 , яке погоджене першим заступником керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0002321 від 19.11.2025 року, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування кримінального провадження №0002321, тобто до 01 травня 2026 року, без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1