Справа № 638/3112/26
Провадження № 1-кп/638/1378/26
УХВАЛА

Іменем України

18 березня 2026 року м. Харків

Шевченківський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про закриття на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001183 від 03 березня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

18 лютого 2026 року у провадження Шевченківського районного суду міста Харкова надійшло клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова Харківської області ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001183 від 03 березня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, про закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із тим, що не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінчилися строки давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження № кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001183 від 03.03.2015 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02.03.2015 року у період часу з 11:00 годин до 20:50 годин, невстановлена особа, шляхом пошкодження замку вхідних дверей проникла до кв. АДРЕСА_1 , та таємно викрала звідти майно та грошові кошти у розмірі 6200 доларів США, 50 євро, 15000 російських рублів, спричинивши ОСОБА_4 майнову шкоду на зазначену суму.

Під час досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні органом досудового розслідування вжито всіх можливих та достатніх заходів, спрямованих на всебічне, повне та неупереджене дослідження обставин вчинення кримінального правопорушення, а також на встановлення особи, яка його вчинила.

Зокрема, у межах досудового розслідування було допитано потерпілого ОСОБА_4 , який надав детальні показання щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, часу, місця, способу його вчинення та характеру завданої матеріальної шкоди.

Крім того, було призначено та проведено судово-трасологічну експертизу, з метою дослідження слідів пошкодження замка вхідних дверей, однак висновок експерта не містить відомостей, які б дозволили ідентифікувати знаряддя злочину чи особу, яка його використовувала.

Також, було призначено та проведено судово-дактилоскопічну експертизу вилучених слідів, за результатами якої придатних для ідентифікації відбитків пальців рук не встановлено.

Крім того, призначення судово-товарознавчої експертизи, з метою визначення вартості викраденого майна не було можливим, оскільки потерпілим не надано точних індивідуалізуючих характеристик викраденого (марка, модель, рік випуску, стан зносу, серійні номери тощо), а наявні відомості носили загальний характер, що унеможливлювало об`єктивне проведення відповідного експертного дослідження та формування належного і обґрунтованого висновку.

Також, в ході досудового розслідування неодноразово надавались письмові доручення оперативному підрозділу щодо проведення розшукових заходів, спрямованих на встановлення особи правопорушника.

Разом із тим, за результатами виконання доручень, предмет, який було викрадено, не знайдено, його місцезнаходження не встановлено, речові докази у кримінальному провадженні відсутні; свідків та очевидців вчинення кримінального правопорушення не встановлено, осіб, які могли б надати інформацію, що має значення для кримінального провадження, не виявлено, камер відеоспостереження у безпосередній близькості до місця події не встановлено, що унеможливило отримання та аналіз відеоінформації.

Незважаючи на проведення зазначених слідчих (розшукових) та процесуальних дій, особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, до теперішнього часу не встановлено, повідомлення про підозру жодній особі не здійснювалось.

Враховуючи, що з моменту початку досудового розслідування та до подання даного клопотання не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчились строки притягнення до кримінальної відповідальності, прокурор вважає за доцільне закрити кримінальне провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

В судове засідання прокурор та потерпілий не з`явилися. Прокурор надав заяву про розгляд клопотання за його відсутністю, клопотання підтримав та просив задовольнити. Потерпілий про судове засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався.

З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглянути клопотання прокурора за відсутністю учасників кримінального провадження.

Дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 03 березня 2015 року до ЄРДР за № 0001183 внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, за фактом того, що 02 березня 2015 року у період часу з 11:00 годин до 20:50 годин, невстановлена особа, шляхом пошкодження замку вхідних дверей проникла до кв. АДРЕСА_1 , та таємно викрала звідти майно та грошові кошти у розмірі 6200 доларів США, 50 євро, 15000 російських рублів, спричинивши ОСОБА_4 майнову шкоду на зазначену суму.

02 березня 2015 року в період часу з 21:10 год. до 21:50 год. проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого вилучено циліндровий механізм замку, 5 відрізків липкої стрічки зі слідом СПР.

12.03.2015 проведено судову трасологічну експертизу, за результатами якої складено висновок № 55, відповідно до якого на наданому на дослідження циліндровому механізмі замку відсутній комплекс признаків, необхідних для визначення слідів придатними для ідентифікації слідоутворюючого об`єкту; на внутрішніх поверхнях слідів впливу сторонніх предметів не мається.

04 березня 2015 року проведено судову дактилоскопічну експертизу, за результатами якої складено висновок № 51, відповідно до якого придатних для ідентифікації відбитків пальців рук не встановлено.

04 березня 2015 року допитано як потерпілого ОСОБА_4 .

04 березня 2015 року допитано як свідка ОСОБА_5 .

Також 04 березня 2015 року допитано як свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які не повідомили відомостей, які би сприяли встановленню обставин вчинення злочину.

10 березня 2015 року проведено додатковий допит потерпілого ОСОБА_4 .

Під час проведення додаткового допиту потерпілого 16 березня 2015 року ОСОБА_4 вказав слідчій на конкретних осіб, яких він вважає причетними до вчинення злочину, а саме на ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 . Потерпілий зазначив адреси їх проживання та номери телефонів, а також пояснив підстави своїх підозр.

При проведенні слідчих дій УОТЗ ГУМВС України в Харківській області, встановлено базові станції операторів рухомого (мобільного) зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 »: LAC 10030 CID 39217, ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 »: LAC 57061 CID 8181, ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 »: LAC 20818 CID 1834, які розташовані поблизу місця вчинення злочину.

16 червня 2015 року слідчим суддею Дзержинського районного суду м. Харкова у справі № 638/9978/15-к постановлено ухвалу, якою слідчому надано тимчасовий доступ до документів, які містять інформацію у оператора ПрАТ " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , а саме, інформацію (роздруківку) про вхідні та вихідні дзвінки з вказівкою ІМЕІ, смс-повідомлення, з прив`язкою до базової станції абонента, зазначенням населеного пункту у період часу у період часу з 00:00 годин 01.03.2015 по 24:00 годин 03.03.2015 року в зоні покриття встановлених базових станцій операторів рухомого зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 »: LAC 10030 CID 39217, які розташовані поблизу місця скоєння злочину

16 червня 2015 року слідчим суддею Дзержинського районного суду м. Харкова у справі № 638/9976/15-к постановлено ухвалу, якою слідчому надано тимчасовий доступ до документів, які містять інформацію у оператора ПрАТ " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , а саме, інформацію (роздруківку) про вхідні та вихідні дзвінки з вказівкою ІМЕІ, смс-повідомлення, з прив`язкою до базової станції абонента, зазначенням населеного пункту у період часу у період часу з 00:00 годин 01.03.2015 по 24:00 годин 03.03.2015 року в зоні покриття встановлених базових станцій операторів рухомого зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 »: LAC 57061 CID 8181, які розташовані поблизу місця скоєння злочину.

16 червня 2015 року слідчим суддею Дзержинського районного суду м. Харкова у справі № 638/9980/15-к постановлено ухвалу, якою слідчому надано тимчасовий доступ до документів, які містять інформацію у оператора ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , а саме, інформацію (роздруківку) про вхідні та вихідні дзвінки з вказівкою ІМЕІ, смс-повідомлення, з прив`язкою до базової станції абонента, зазначенням населеного пункту у період часу у період часу з 00:00 годин 01.03.2015 по 24:00 годин 03.03.2015 року в зоні покриття встановлених базових станцій операторів рухомого зв`язку ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 »: LAC 20818 CID 1834, які розташовані поблизу місця скоєння злочину.

Матеріали кримінального провадження не містять протоколу здійснення тимчасового доступу на виконання ухвал слідчого судді.

05 березня 2015 року слідча ОСОБА_12 надала оперативному підрозділу доручення про проведення слідчих (розшукових) дій в порядку ст. 40 КПК України. Згідно з рапортом оперативного співробітника, під час проведення оперативно-розшукових заходів встановлено відсутність камер відеоспостереження біля місця вчинення правопорушення.

15 вересня 2022 року слідчою ОСОБА_13 надано оперативному підрозділу доручення про проведення слідчих (розшукових) дій в порядку ст. 40 КПК України.

Згідно з рапортом оперативного співробітника від 30.09.2022, під час проведення оперативно-розшукових заходів предмет, який було викрадено, не знайдено, його місцезнаходження не встановлено, речові докази у кримінальному провадженні відсутні; свідків та очевидців вчинення кримінального правопорушення не встановлено, осіб, які могли б надати інформацію, що має значення для кримінального провадження, не виявлено, камер відеоспостереження у безпосередній близькості до місця події не встановлено. Інші оперативно-розшукові заходи, спрямовані на встановлення особи, причетної до вчинення правопорушення, позитивного результату не дали.

Аналогічні доручення слідчою були надані 18.02.2023, 22.12.2023, 15.05.2024, 13.03.2025. У відповідь на доручення оперативним співробітником складено рапорти від 06.03.2023, 08.01.2024, 31.05.2024, 01.04.2025, які за змістом тотожні рапорту від 30.09.2022.

Відповідно до п. 3-1 частини першої статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

За п.1-1 частини другої вказаної статті кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті.

Санкція ч. 3 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

Отже, кримінальне правопорушення, передбачене, ч. 3 ст. 185 КК України, є тяжким злочином згідно зі ст. 12 КК України.

Відповідно до положень частини першої статті 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

За таких обставин розслідуване кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, згідно з положеннями статті 12 КК України, є тяжким злочином, а, отже, законодавством встановлено строк давності притягнення до кримінальної відповідальності у десять років.

Згідно абз. 3 частини 4 статті 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

При цьому, під час вирішення питання про закриття кримінального провадження суд має враховувати чи дотримано органом досудового розслідування вимоги кримінального процесуального закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, що є необхідною умовою належного вирішення завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК).

Вказане узгоджується з практикою Верховного Суду в постановах від 25 серпня 2021 року (справа № 142/536/20, провадження № 51-1546км21), від 29 червня 2022 року (справа № 725/3569/21, провадження № 51-1061км22), від 07 червня 2023 року (справа № 545/51/22, провадження № 51-2327км23), від 18 жовтня 2023 року (справа № 750/1575/23, провадження № 51-4007км23).

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Законність відповідно до частини другої статті 9 КПК України полягає у тому, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Публічність, згідно зі статтею 25 КПК України, передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23.02.2006 р., суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Частиною 5 статті 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Як зазначив Європейський суд з прав людини по справі «Євген Петренко проти України» (заява № 55749/08 від 29.01.2015 року, п. 65) для того, щоб розслідування могло вважатися «ефективним», воно має в принципі призвести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних. Державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для збереження доказів, що стосуються події, включаючи показання свідків, висновки судових експертиз тощо. Будь-які недоліки розслідування, які підривають його здатність до встановлення причин заподіяння ушкоджень або винних осіб, ставлять під сумнів дотримання цього стандарту та вимог оперативності й розумної швидкості.

В п. 40 рішення Європейського суду з прав людини «Юрій Іларіонович Щокін проти України» від 03.10.2013 року, зазначено, що державні органи мають вживати усіх заходів, які було б розумно від них очікувати, для зібрання доказів щодо ходу подій. Якщо розслідування містить недоліки, які не дозволяють встановити причину смерті або визначити винних осіб, які є безпосередніми виконавцями злочину або особами, які його фінансували чи організовували, то таке розслідування може не відповідати вимозі ефективності.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 05 червня 2025 року у справі № 552/6926/23, у провадженні, де потерпілий вказує на конкретну особу як на таку, що вчинила кримінальне правопорушення щодо нього, орган досудового розслідування за результатами всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження має вирішити питання про наявність чи відсутність події кримінального правопорушення, а за її встановлення про наявність або відсутність ознак кримінального правопорушення в діянні конкретної особи, про достатність доказів для доведення винуватості конкретної особи в суді, про наявність/відсутність підстав до звільнення від кримінальної відповідальності конкретної особи.

Дослідженням матеріалів кримінального провадження встановлено, що під час додаткового допиту 16 березня 2015 року потерпілий ОСОБА_4 вказав слідчому не конкретних осіб, які можуть бути причетні до вчинення злочину.

Натомість, слідчим не ініційовано та не проведено жодних процесуальних дій, зокрема не вжито заходів забезпечення кримінального провадження, не проведено слідчих (розшукових) дій щодо осіб, про яких зазначив потерпілий.

З огляду на викладене, суд приходить до обґрунтованого висновку, що досудове розслідування кримінального провадження вочевидь не відповідає вимозі ефективності.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що на даний час відсутні підстави для закриття вказаного кримінального провадження, оскільки органом досудового розслідування не було забезпечено проведення ефективного досудового розслідування, спрямованого на виконання завдань кримінального провадження.

За таких обставин, досудове розслідування не може вважатися повним, а закриття кримінального провадження буде суперечити зазначеним вище завданням та засадам кримінального провадження.

Суд наголошує, що п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України не звільняє слідчого та прокурора від виконання завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК України) та виконання обов`язків, визначених загальними засадами ст. 9, 25 КПК України.

Враховуючи, що прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки доказів, які стосуються цього провадження в сукупності, суд відмовляє прокурору у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження.

Керуючись ст. 2, 9, 25, 284, 369, 372, 392 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про закриття на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001183 від 03 березня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Кримінальне провадження №0001183 від 03 березня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, - повернути прокурору для продовження досудового розслідування.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1