Справа № 525/1688/19
Провадження № 1-кп/541/42/2026
У Х В А Л А

про призначення до судового розгляду

04 березня 2026 рокум. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000331 від 09 серпня 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

встановив:

В провадженні Миргородського міськрайонного суду Полтавської області знаходиться обвинувальний акт за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000331 від 09 серпня 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Під час підготовчого судового засідання прокурор просив призначити судовий розгляд у відкритому судовому засіданні на підставі обвинувального акта, який відповідає вимогам ст. 291 КПК України, вважає, що підстав для закриття справи, внесення подання про визначення підсудності, про обрання запобіжного заходу щодо обвинувачених не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_8 не заперечували проти призначення судового розгляду.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотаннями про скасування постанови старшого слідчого СВ Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області від 26 березня 2019 року та про повернення обвинувального акту прокурору, які він мотивував наступним. 14 січня 2017 року по даному кримінальному провадженню ОСОБА_4 набув процесуального статусу потерпілого. В цей же день останнього було допитано в якості потерпілого. 26 березня 2019 року, тобто через 2 роки 2 місяці та 12 днів з грубим порушенням процесуальних строків, визначених ч. 1 ст. 220 КПК України, слідчим було винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим та зміну процесуального статусу учасника кримінального провадження. Вважає, що слідчий не наділений правом позбавляти потерпілого раніше наданого процесуального статусу в одному і тому ж кримінальному провадженні. Постанова слідчого є протиправною, необґрунтованою в силу приписів ст. 9, ч. 5 ст. 55 КПК України, оскільки єдиною підставою для відмови у залученні до провадження як потерпілого є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди. Окрім винесення слідчим такої постанови після допиту ОСОБА_4 в якості потерпілого, проведення слідчих експериментів за його участі та вручення пам`ятки про його процесуальні права, оскаржувану постанову винесено поза процесуальними строками, визначеними ч. 2 ст. 220 КПК України, після отримання стороною обвинувачення фактичних даних, які в подальшому були покладені в обвинувачення ОСОБА_4 . Просив скасувати постанову слідчого СВ Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 від 26 березня 2019 року про відмову у визнанні потерпілим та зміну процесуального статусу учасника кримінального провадження.

Крім зазначеного, захисник зауважив, що в п. 7 реєстру матеріалів досудового розслідування вказано про допит ОСОБА_4 в якості потерпілого, тобто останній у даному кримінальному провадженні має саме статус потерпілого. Всупереч п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України відомості про нього як про потерпілого в обвинувальному акті відсутні. Зазначене можливо виправити лише шляхом складення нового обвинувального акту. Обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 не відповідає іншим вимогам ст. 291 КПК України. Так, Полтавський апеляційний суд, скасовуючи попередній вирок, вказав, що механізм дорожньо-транспортної пригоди судом не встановлений. Захисник зазначив, що формулювання обвинувачення, викладене в обвинувальному акті, є доволі суперечливим, не відповідає фактичним обставинам кримінального правопорушення. Згідно ст. 62 Конституції України сторона обвинувачення не може керуватися припущеннями. Відповідно до закону суд не зможе перейти до розгляду справи, якщо прокурор при оголошенні обвинувального акту не зазначить конкретне формулювання обвинувачення. Призначення судового розгляду за наявності викладених вище недоліків і порушень закону з їх усуненням прокурором на наступних стадіях провадження законом не передбачено. Повернення судом обвинувального акта буде відповідати вимогам ст. 2 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 клопотання свого захисника підтримав у повному обсязі.

Прокурор, обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник просили відмовити в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 .

Потерпілі, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду кримінального провадження, в судове засідання не з`явились.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд прийшов до висновку про необхідність призначення судового розгляду з наступних підстав.

Зазначене кримінальне провадження підсудне Миргородському міськрайонному суду Полтавської області.

Суд не встановив підстав для зупинення кримінального провадження та прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України.

Під час підготовчого судового засідання від учасників судового провадження клопотань про витребування певних речей чи документів, про здійснення судового розгляду у закритому судовому засіданні, про обрання запобіжного заходу щодо обвинувачених не надійшло.

Щодо клопотань захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_7 суд зазначає наступне.

У відповідності з постановою слідчого СВ Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 від 26 березня 2019 року про відмову у визнанні потерпілим та зміну процесуального статусу учасника кримінального провадження, в ході проведення досудового розслідування ОСОБА_4 в порядку ст. 55 КПК України було визнано потерпілим та допитано в статусі потерпілого у даному кримінальному провадженні. Після отримання висновку судової автотехнічної експертизи від 08 вересня 2016 року № 233, комісійної судової автотехнічної експертизи від 28 вересня 2018 року № 859/1777, відповідно до яких дії водія ОСОБА_4 не відповідали вимогам п.п. 12.3, 12.9 (б), 3.29 розділу 33 ПДР України, а невідповідності дій водія ОСОБА_4 вимогам п. 12.3 ПДР знаходяться в причинному зв`язку з виникненням ДТП, слідчим було прийнято рішення про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим та статус останнього замінено.

В даному випадку дії слідчого не суперечили вимогам КПК України, тому клопотання про скасування оскаржуваної постанови задоволенню не підлягає.

Розділ IV КПК України судове провадження у першій інстанції, складається із глави 27 КПК України та глави 28 КПК України, які відповідно регламентують підготовче провадження та судовий розгляд.

Передбачене главою 27 КПК України підготовче провадження є першим важливим етапом судового провадження в суді першої інстанції, у якому суд зобов`язаний перевірити матеріали кримінального провадження, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття судових рішень, передбачених ч. 3 ст. 314 КПК України, вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду, у тому числі визначити дату, час та місце судового розгляду, форму проведення судового засідання, складу суду тощо.

У підготовчому провадженні не вирішується питання про доведеність вини обвинуваченого, оскільки це прерогатива суду під час судового розгляду, завданням цього провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду.

Відповідно до п. 3 ч. 3, ч. 4 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору лише у випадку, якщо цей акт не відповідає вимогам цього Кодексу.

Ст. 291 КПК України визначені вимоги, які висуваються до обвинувального акта.

Згідно вимог ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого; анкетні відомості кожного потерпілого; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експертів; дату та місце його складання та затвердження.

Повернення обвинувального акту прокурору може мати місце лише за умови виявлення судом прямої невідповідності положень обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, які перешкоджають суду призначити обвинувальний акт до розгляду. Таких невідповідностей судом не встановлено.

При вирішенні клопотання захисника ОСОБА_4 суд враховує висновок, викладений у Постанові Верховного Суду України від 24 листопада 2016 року у справі № 5-328кс16, відповідно до якого …закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників: 1) фактичних обставин кримінального правопорушення; 2) правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва «формула обвинувачення»); 3) формулювання обвинувачення.

При цьому в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Зі змісту обвинувального акту вбачається, що він містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Вказані в обвинувальному акті обставини підлягають перевірці під час судового розгляду кримінального провадження і не є підставою, передбаченою ст. 314 КПК України, для повернення обвинувального акту. При цьому суд виходить і з положень ст.ст. 22, 23 КПК України щодо змагальності та диспозитивності кримінального провадження та положень ст. 337 КПК України, яка визначає межі судового розгляду, який проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, а обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, відповідно до ст. 92 КПК України покладається під час судового розгляду на прокурора.

Обвинувальний акт у вказаному провадженні підписаний слідчим і затверджений прокурором, в ньому зазначені всі відомості, передбачені ч. 2 ст. 291 КПК України, та викладені всі ті фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, зазначені анкетні відомості обвинувачених та місце їх проживання, зазначена правова кваліфікація кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, до нього надані документи, передбачені ч. 3 ст. 291 КПК України.

Визначення способу та обсягу викладу фактичних обставин кримінального правопорушення в обвинувальному акті належить до дискреційних повноважень прокурора, адже виключно прокурор уповноважений підтримувати державне обвинувачення в суді, відмовлятися від підтримання державного обвинувачення, змінювати його або висувати додаткове обвинувачення у порядку, встановленому КПК України. При цьому кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг. Вказана позиція кореспондується з правовою позицією Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, яка висловлена у постанові від 03 липня 2019 року по справі № 273/1053/17 (провадження № 51-8914км18). Відповідно до названої позиції, кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, у тому числі й у сторону збільшення, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо. Визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акта до суду належить виключно до повноважень прокурора.

Крім зазначеного, суд зауважує, що, постановляючи ухвалу від 01 лютого 2024 року, апеляційний суд вказав, що саме при новому розгляді суд має створити необхідні умови сторонам кримінального провадження для реалізації їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку, після чого ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотань захисника обвинуваченого ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 314, 315 КПК України, суд

ухвалив:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта за матеріалами кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у відкритому судовому засіданні на 11 год 30 хв. 13 березня 2026 року в приміщенні Миргородського міськрайонного суду Полтавської області, розташованого за адресою: Полтавська область, м. Миргород, вул. Гоголя, буд. 133.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_7 про повернення обвинувального акту прокурору та скасування постанови старшого слідчого СВ Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області від 26 березня 2019 року про відмову у визнанні потерпілим та зміну процесуального статусу учасника кримінального провадження у кримінальному провадженні № 0000331 відмовити.

Розгляд кримінального провадження здійснювати одноособово.

Викликати для участі в судовому засіданні прокурора, обвинувачених, захисників, потерпілих.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судові рішення, які можуть бути оскаржені.

СуддяОСОБА_1