Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
755/7693/25: Кримінальні справи (з 01.01.2019); Кримінальні правопорушення проти громадської безпеки; Організація, сприяння у проведенні або участь у злочинному зібранні (сходці).
Надіслано судом: 01.04.2026. Зареєстровано: 04.04.2026. Забезпечено надання загального доступу: 06.04.2026.
Номер судового провадження: 1-кп/755/122/26
Справа №:755/7693/25
Провадження №: 1-кп/755/122/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" березня 2026 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 про скасування арешту майна, клопотання адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах власника майна ОСОБА_6 про скасування арешту майна, клопотання ОСОБА_7 про скасування арешту майна, клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0000538 від 27.10.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255-2, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255-2 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255-2, ч. 3 ст. 332 КК України, ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 332 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_16 ,

захисників ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_8 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 ,

представника власника майна ОСОБА_24 ,

власників майна ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

У провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000538 від 27.10.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255-2, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255-2 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255-2, ч. 3 ст. 332 КК України, ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 332 КК України.

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_5 , яка діє в інтересах власника майна ОСОБА_6 та власник майна ОСОБА_7 звернулися до суду з клопотаннями про скасування арешту майна, посилаючись на те, що на даний час минула потреба у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, водночас збереження арешту невиправдано обмежує права власників майна.

У судовому засіданні власники майна ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 підтримали подані клопотання та просили їх задовольнити.

Прокурор заперечив щодо скасування арешту вказаного майна.

Захисники та обвинувачені не заперечували.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотань, приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Також, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, суд враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства

Також, у ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

Як вбачається з наданих суду матеріалів, ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 27.05.2024 року, було накладено арешт на майно, зокрема на 70 тис. доларів США та 1050 Євро, які були вилучені в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_15 , з метою збереження речових доказів, оскільки вказані грошові кошти визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Крім того, ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 03 вересня 2024 року накладено арешт на майно, зокрема мобільний телефон марки «iPhone 14 Pro Max», ІМЕІ1 НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_6 , з метою збереження речових доказів, оскільки вказаний мобільний телефон визнано речовим доказом.

Отже, враховуючи обставини вказаного кримінально правопорушення та зважаючи на стадію судового розгляду, суд приходить до висновку про те, що скасування арешту вказаного майна на даній стадії судового розгляду є передчасним та не зможе слугувати досягненням мети, для досягнення якої було накладено вказані арешти, зокрема, при вирішення питання про скасування арешту вказаного майна, суд враховує те, що вказане майно визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, отже обґрунтовано існує необхідність збереження таких речових доказів на даній стадії судового розгляду, оскільки судом ще не досліджувалися вказані речові докази.

Разом з тим, будь-яких обставин, які б свідчили про те, що арешт на вказане майно накладено незаконно чи необґрунтовано, а збереження арешту такого майна є свавільним, невиправданим чи надмірно обтяжливим для власників указаного майна, судом не встановлено.

Що стосується клопотання ОСОБА_7 про скасування арешту майна, а саме мобільного телефону «iPhone 11» ІМЕІ НОМЕР_3 , то суд вважає таке клопотання необґрунтованим, з огляду на те, що заявником не було надано суду жодних доказів на підтвердження того, що на вказане майно дійсно було накладено арешт слідчим суддею, зокрема до вказаного клопотання було долучено копію ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 05 лютого 2025 року про надання дозволу на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , проте суду не було надано жодних документів щодо результатів проведення такого обшуку, вилучення будь-якого майна під час обшуку та накладення арешту на таке майно, що позбавляє можливості суд перевірити обставини, на які посилається заявник у своєму клопотанні, та вирішити порушене ним питання.

Отже, дослідивши матеріали клопотань, додані до них документи, суд приходить до висновку про те, що заявниками не було доведено необхідність скасування, на даній стадії судового розгляду, такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а тому вказані клопотання про скасування арешту майна не підлягають задоволенню у зв`язку з їх передчасністю.

Крім того, захисник ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу у виді застави відносно обвинуваченого ОСОБА_9 на особисте зобов`язання, посилаючись на минування ризиків, які стали підставою для застосування відносно обвинуваченого вказаного запобіжного заходу.

Захисники та обвинувачені підтримали клопотання захисника ОСОБА_8 .

Прокурор заперечив щодо задоволення вказаного клопотання.

Отже, суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши клопотання, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою і підставами застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Також відповідно до ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, визначені п. 1 - п. 3 ч. 1 цієї статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризують особу та визначені у п. 1-п. 11 ч. 1 вказаної статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Водночас ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. П.1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255-2, ч. 1 ст. 263 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжкого та особливо тяжкого злочину.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17.09.2025 року ОСОБА_9 продовжено строк тримання під вартою, водночас визначено альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 450 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 362 600 гривень, яку, відповідно до копій квитанцій, 28.10.2025 року було внесено за обвинуваченого, на підставі чого ОСОБА_9 було звільнено з під варти.

Таким чином, на даний час відносно ОСОБА_9 діє запобіжний захід у виді застави.

Між тим, згідно ст. 178 КПК України, оцінивши у сукупності всі обставини справи, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим ОСОБА_9 кримінального правопорушення, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків та його майновий стан, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, враховуючи справжні інтереси суспільства та конкретні обставини кримінального провадження, враховуючи існування ризиків, які стали підставою для застосування вказаного запобіжного заходу, суд приходить до висновку, що більш м`який запобіжний захід, зокрема у виді особистого зобов`язання, не буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Отже, враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 131, 170-178, 182, 201, 309, 331 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 про скасування арешту майна, клопотання адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах власника майна ОСОБА_6 про скасування арешту майна, клопотання ОСОБА_7 про скасування арешту майна, клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 , відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя:

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...