В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" березня 2026 р. Справа № 596/139/26

Провадження № 1-кп/596/168/2026

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в смт. Гусятин в залі судових засідань Гусятинського районного суду Тернопільської області кримінальне провадження № 0000002, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 січня 2026 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Нижбірок, Гусятинського району, Тернопільської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, з освітою середньою, тимчасово не працює, одруженого, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 Кримінального Кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 20 червня 2025 року у справі № 596/405/25 (провадження №3/596/207/2025), яка набрала законної сили, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Незважаючи на зазначену постанову Гусятинського районного суду Тернопільської області від 20 червня 2025 року, з якою ОСОБА_4 у встановлений Законом порядку був ознайомлений, маючи реальну можливість її виконувати в частині позбавлення права керувати транспортними засобами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, в порушення ч. 1 ст. 129 Конституції України та ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на території України, ухилився від виконання постанови суду, що набрала законної сили та продовжував керувати транспортними засобами за наступних обставин.

Так, 21.12.2025 близько 00 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, керував мопедом марки «Vіреr» д.н.з. НОМЕР_1 та рухався автодорогою Т2002 в напрямку селища Гусятин Чортківського району Тернопільської області, де був зупинений працівниками поліції на підставі ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» за порушення правил дорожнього руху.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України в обсязі пред`явленого обвинувачення, у вчиненому щиро розкаявся. Суду надав показання, що ним дійсно скоєно це кримінальне правопорушення за викладених в обвинувальному акті обставин. Показав, що у вказаних в обвинувальному акті даті, часу та місці, знаючи про те, що він позбавлений постановою суду права керування транспортними засобами, керував транспортним засобом (мопедом) та був зупинений працівниками поліції. Сідаючи за кермо він усвідомлював, що позбавлений прав керування. Проте, була потреба поїхати в село Личківці з дружиною. В скоєному розкаюється та просить суд призначити штраф в мінімально можливому розмірі, оскільки на даний час він тимчасово не працює.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам справи.

Учасники судового провадження не оспорювали обставин винуватості ОСОБА_4 за ч.1 ст. 382 КК України, а тому на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, урахувавши те, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 в умисному не виконанні постанови Гусятинського районного суду Тернопільської області, що набрала законної сили, а саме від 20 червня 2025 року по справі № 596/405/25, «поза розумним сумнівом», і кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 382 КК України є вірною.

За змістом ст.ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують і обтяжують, відповідно до положень статей 66, 67 КК.

Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України, є умисним нетяжким злочином, спрямованим проти правосуддя.

Як встановлено, обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, одружений, за місцем проживання характеризується позитивно, офіційно не працевлаштований, під спостереженням у лікарів нарколога не перебуває.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №47 від 22.01.2026, на момент вчинення злочину та на даний час ОСОБА_4 психічними захворюваннями не страждає, міг та може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є активне сприяння розкриттю злочину, визнання вини у вчиненні даного кримінального правопорушення, щиро розкаяння.

Обставин, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням встановлених вище обставин, суд вважає за доцільне та можливе призначити найменш суворий вид покарання, передбачений санкцією ч.1 ст.382 КК України, штраф в мінімальному розмірі, визначеному зазначеною нормою.

Таке покарання, на переконання суду, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

У даному кримінальному провадженні щодо обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався. Отже, ураховуючи те, що під час судового розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу від прокурора на розгляд суду не надходило, тому підстав передбачених ст. ст. 177, 178 КПК України для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до приписів ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Речовий доказ: оптичний диск білого кольору без маркувань та позначень, із надписом навколо отвору диска CMDR47G-CFMWM03-0237, A510 CMFP687XL05074689, на якому наявні відеозаписи з нагрудної службової камери, що знаходиться в матеріалах кримінального провадження №0000002 - залишити в матеріалах даного кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Тернопільського апеляційного суду. Апеляційна скарга подається через Гусятинський районний суд впродовж 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити присутнім у судовому засіданні учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня надіслати іншим учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Після проголошення вироку учасники судового провадження мають право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_6