Справа № 307/4855/25
Провадження № 1-кп/307/353/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2026 рокум. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.332 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Тячівського районного суду Закарпатської області на розгляді перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Представник власника майна ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.332 КК України. В обґрунтування клопотання посилається на те, що 29 жовтня 2025 року слідчий суддя Тячівського районного суду у справі №307/4183/25, провадження 1-кс/307/685/25, у кримінальному провадженні, відомості про яке було внесено в ЄРДР 15.10.2025 року за №000063 за правовою кваліфікацією за ч.3 ст.332 КК України, постановив ухвалу, якою з метою збереження речових доказів наклав арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на тимчасово вилучене майно, виявлене та вилучене в ході невідкладного обшуку в період часу з 01 години 18 хвилин по 02 годину 12 хвилин 28 жовтня 2025 року, в тому числі на транспортний засіб марки: «Opel», моделі «Vectra», державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , належить на праві власності ОСОБА_4 , мешканці АДРЕСА_1 , та яким на момент вчинення кримінального правопорушення тимчасово користувався ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_2 . Власник майна ОСОБА_4 вказує, що ОСОБА_6 є її сусідом, та вони сім`ями перебувають у дружніх відносинах. Обвинувачений ОСОБА_6 звернувся до неї із проханням надати йому у тимчасове користування на декілька днів належний їй на праві власності автомобіль, так як його автомобіль на даний час перебуває на ремонті, у чому вона йому не відмовила, автомобіль надала для повсякденного користування, щоб він міг їздити і купляти запчастини для свого автомобіля, їздити до автомайстра, а також відвозити на роботу та забирати з роботи свою дружину ОСОБА_7 , та після завершення ремонту свого автомобіля, ОСОБА_6 , мав повернути ОСОБА_4 її автомобіль. Від дружини ОСОБА_6 у кінці жовтня 2025 року ОСОБА_4 дізналася про те, що його затримала поліція, коли він їхав на автомобілі по дорозі, а автомобіль, який належить ОСОБА_4 , забрали на штраф майданчик Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області, а з часом вона отримала поштовий конверт, у якому була копія ухвали про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, в тому числі і на належний їй автомобіль. Представник зазначив, що автомобіль не містить на собі слідів злочину і на даний час в його арешті вже відпала потреба. Крім того, на даний час обвинувачений ОСОБА_6 мобілізований до ЗСУ. Також, на одних дверях автомобіля при затриманні ОСОБА_6 було розбито скло та в салон автомобіля, який зберігається на штраф майданчику на відкритій місцевості, попадає порох та дощ, у зв`язку з чим йому заподіюється шкода.

Просить суд скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду від 29 жовтня 2025 року на вилучене майно: автомобіль марки «Opel Vectra», державний номерний знак НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , мешканці АДРЕСА_1 та повернути вилучене майно ОСОБА_4 .

Представник власника майна ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, суд дійшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні Тячівського районного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 29 жовтня 2026 року в даному кримінальному провадженні накладено також арешт на тимчасово вилучене майно: автомобіль марки «Opel Vectra», державний номерний знак НОМЕР_1 , шляхом заборони користування, відчуження та розпорядження вказаним транспортним засобом.

З досліджених в судовому засіданні документів, в тому числі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль марки «Opel Vectra», державний номерний знак НОМЕР_1 , вбачається, що його власником є ОСОБА_4 .

Вказані обставини свідчать в необхідності користування ОСОБА_4 належним їй на праві власності автомобілем марки «Opel Vectra», державний номерний знак НОМЕР_1 , який було тимчасово вилучено на стадії досудового розслідування та накладено арешт слідчим суддею.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 28 КПК України визначено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд. 3. Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: 1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; 2) поведінка учасників кримінального провадження; 3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ісмаїлов проти Росії" від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права".

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі "Бакланов проти Російської Федерації", Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі "Фрізен проти Російської Федерації", судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу N 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Смирнов проти Росії» від 07.06.2007 року, при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, між суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна причина.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Тобто, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

При вирішенні питання про скасування арешту майна, суд має встановити відсутність підстав для його подальшого застосування у конкретному кримінальному провадженні, розгляд якого здійснюється судом, при цьому правомірність та обґрунтованість арешту майна визначається наявністю передбачених законом підстав, зв`язком з обставинами конкретного кримінального провадження, змістом ухвали про накладення арешту та належним мотивуванням клопотання про скасування арешту.

Згідно п.2 ч.1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, у разі скасування арешту.

Згідно п.20 «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 19 листопада 2012 року за №1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України», зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

А відповідно до п.32 вищезазначеного Порядку фінансування витрат, пов`язаних із зберіганням чи пересиланням речових доказів, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, передбачених для утримання органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, який здійснив пересилання речових доказів або їх передачу на зберігання. Граничний розмір таких витрат не може перевищувати суми, обчисленої на підставі первинних документів, які підтверджують витрати.

Суд зазначає, що прокурором при розгляді даного клопотання про скасування арешту тимчасово вилученого майна не надано доказів пред`явлення в даному кримінальному провадженні власнику вилученого автомобіля ОСОБА_4 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, в якому обвинувачуються ОСОБА_6 , який при цьому не є власником вилученого автомобіля марки «Opel Vectra», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Враховуючи, що досудове розслідування, під час якого проведені відповідні огляди автомобіля, у вказаному кримінальному провадженні завершене, вказаний вилучений автомобіль знаходиться тривалий час під відкритим небом, і у його власника ОСОБА_4 є можливість та необхідність зберігати автомобіль в себе, однак на даний час ще не відпала потреба в застосуванні арешту на вилучений автомобіль в частині його відчуження та розпорядження, суд вважає, що клопотання представника власника майна адвоката ОСОБА_5 слід задовольнити частково та скасувати в кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.332 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000632 від 15 жовтня 2025 року, накладений ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 29 жовтня 2025 року арешт на автомобіль марки «Opel Vectra», державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , належить на праві власності ОСОБА_4 , мешканці АДРЕСА_1 , який поміщено на зберігання на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області, в частині заборони користування вказаним транспортним засобом, передавши автомобіль марки «Opel Vectra», державний номерний знак НОМЕР_1 , на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешк. АДРЕСА_1 , із забороною відчуження, розпорядження вказаним транспортним засобом до прийняття остаточного рішення у даному кримінальному провадженні, попередивши ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України - необхідність збереження арештованого майна, а в іншій частині вимог клопотання відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.174, 371, 372, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна, - задовольнити частково.

Скасувати в кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.332 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000632 від 15 жовтня 2025 року, накладений ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 29 жовтня 2025 року арешт на автомобіль марки «Opel Vectra», державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , належить на праві власності ОСОБА_4 , мешканці АДРЕСА_1 , який поміщено на зберігання на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області, в частині заборони користування вказаним транспортним засобом.

Автомобіль марки «Opel Vectra», державний номерний знак НОМЕР_1 , передати на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешк. АДРЕСА_1 , із забороною відчуження, розпорядження вказаним транспортним засобом до прийняття остаточного рішення у даному кримінальному провадженні, попередивши ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України - необхідність збереження арештованого майна.

В іншій частині вимог клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено та оголошено 13 травня 2026 року.

Головуючий ОСОБА_1