Провадження № 1-кс/643/4303/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2026 слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , розглянувши матеріали погодженого прокурором Салтівської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_2 клопотання слідчого СВ ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001342 від 21.05.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

установив:

З представлених суду матеріалів убачається, що слідчим відділом ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001342 від 21.05.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яким установлено, що 16.05.2026 невстановлена особа, шляхом вільного доступу, таємно, під час дії воєнного стану, вчинила крадіжку дитячого візочку, який знаходився біля під`їзду будинку за адресою: АДРЕСА_1 , чим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір якої встановлюється.

20.05.2026 проведено огляд місця події за адресою: м. Харків, пр-т Тракторобудівників, 110А, під час якого виявлено та вилучено дитячу прогулянкову коляску марки чорного кольору.

Слідчий просить клопотання задовольнити та винести ухвалу про арешт майна, а саме на: дитячої прогулянкової коляски, яку вилучено за адресою: м. Харків, пр-т Тракторобудівників, 110А. Вилучене майно повернути на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 , роз`яснивши вимоги, передбачені ст. 388 КК України.

Клопотання надійшло до суду 25.05.2026, подано на поштове відділення 21.05.2026.

Розглянувши клопотання та дослідивши додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання має бути повернуто через невідповідність таким вимогам закону.

Згідно зі ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2, ч. 3 цієї статті, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Положеннями ч. 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 2 ст. 64-2 КПК України права та обов`язки третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Отже, аналізуючи вказані вимоги закону слідчий суддя приходить до висновку, що з клопотанням про арешт майна третьої особи має право звернутися виключно прокурор.

Як убачається з витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0001342 від 21.05.2026 про підозру не повідомлено, у клопотанні слідчий зазначає, що ОСОБА_5 є потерпілим, проте документів на підтвердження того, що заявник ОСОБА_5 є потерпілим у кримінальному провадженні не надає, а відтак за змістом ч. 2 ст. 64-2 КПК України з клопотанням про арешт майна третьої особи має право звернутися виключно прокурор.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено, що клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна.

Відповідно ч. 1 ст. 135 КПК України, особа викликається до слідчого судді шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Крім того, прохальна частина клопотання не конкретизована щодо шляху застосування арешту (позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном).

Отже, у порушення вказаних вимог, клопотання має такі недоліки:

- у клопотанні відсутні відомості щодо засобів зв`язку з власником вилученого майна чи його представником, що не дозволяє суду вчасно (у дводенний термін) повідомити його про дату, час та місце розгляду клопотання та направити копію судового рішення;

- не додано доказів в обґрунтування процесуального статусу заявника, від чого залежіть суб`єкт подання клопотання до суду (слідчий або прокурор);

- прохальна частина клопотання має бути приведена у відповідність до ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Ураховуючи викладене, слідчий суддя вважає за необхідне повернути клопотання прокурору з метою усунення його недоліків у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, що не позбавляє його права після усунення недоліків у строки, передбачені ст. 172 КПК України, повторно звернутися до суду з даним клопотанням.

Керуючись ст.ст. 171-173 КПК України, -

постановив:

Клопотання слідчого СВ ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001342 від 21.05.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України повернути прокурору Салтівської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_2 з усіма доданими до нього документами.

Установити строк для усунення недоліків 72 години з часу отримання копії ухвали.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1