Справа № 761/3367/26
Провадження № 1-кс/761/3336/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 120 181 100 000 001 17 від 26.02.2018, у якому

гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Хотів Обухівського району Київської області, громадянин України, українець, з середньою освітою, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою - АДРЕСА_1 , не судимий,

підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 3 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 146 КК України,

у с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло погоджене прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 клопотання слідчого СУ ГУНП у Київській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що 23.07.2017, приблизно о 01:00 год, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 прибули до ресторанно-готельного комплексу «Батьківська хата», за адресою: Київська область Васильківський район, 24-й км автодороги Київ-Одеса, для зустрічі із ОСОБА_9 , з метою обговорення з останнім наявної у його розпорядженні інформації про місцезнаходження раніше викраденого невідомими особами транспортного засобу «Toyota Land Cruiser», належного ОСОБА_4 .

Знаходячись неподалік від центрального входу до чебуречної вищевказаного ресторанно-готельного комплексу «Батьківська хата», під час зазначеної зустрічі між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 з однієї сторони та ОСОБА_9 з невстановлених причини виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_7 штовхнув обома руками ОСОБА_9 у груди, від якого останній впав на асфальтне покриття. Одразу після цього, поки потерпілий ОСОБА_9 знаходився у положенні лежачи на асфальтному покритті, ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 спільно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_9 , з метою отримання інформації від останнього про місцезнаходження раніше викраденого невідомими особами транспортного засобу «Toyota Land Cruiser», що могла перебувати в останнього, раптово для потерпілого, почали наносити руками та ногами численні удари потерпілому ОСОБА_9 в область тулуба, голови, верхніх та нижніх кінцівок, чим спричинили останньому фізичного болю та фізичних страждань.

В ході нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 у ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 виник спільний прямий умисел на протиправне викрадення ОСОБА_9 та подальше його переміщення з ресторанно-готельного комплексу до іншого місця, всупереч власної волі потерпілого.

Продовжуючи свій єдиний спільний злочинний умисел, направлений на незаконне викрадення ОСОБА_9 , ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_4 та ОСОБА_8 взяли за руки та ноги потерпілого ОСОБА_9 та, незважаючи на фізичний опір потерпілого ОСОБА_9 у вигляді відштовхування нападників, та його словесні заклики щодо припинення протиправних дій, силою, використовуючи свою фізичну перевагу та чисельність, перетягли потерпілого на іншу сторону паркувального майданчика, де долаючи фізичний спротив потерпілого, помістили ОСОБА_9 до багажного відділення транспортного засобу «Mitsubishi Pajero», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебував у користуванні ОСОБА_7 .

Помістивши потерпілого ОСОБА_9 всупереч його волі до багажного відділення, ОСОБА_7 сів за кермо транспортного засобу, а ОСОБА_4 та ОСОБА_8 сіли до салону, та всі разом направились в невідомому напрямку по автодорозі у напрямку с. Іванковичі Васильківського району Київської області.

Прибувши до лісосмуги неподалік від с. Іванковичі Васильківського району Київської області ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 вийшли з автомобіля, ОСОБА_4 вивів потерпілого ОСОБА_9 з багажного відділення та відійшов з ним від автомобіля на відстань приблизно 5 метрів.

В ході словесної суперечки між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , у ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_9 виник злочинний умисел на позбавлення життя останнього.

ОСОБА_4 , реалізовуючи свій прямий злочинний умисел направлений на протиправне позбавлення життя потерпілого, усвідомлюючи свої дії та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у виді спричинення смерті ОСОБА_9 , самостійно, несподівано для оточуючих, дістав невстановлену вогнепальну зброю, що знаходилась при ньому, та здійснив один постріл у потерпілого ОСОБА_9 , чим спричинив смерть останнього.

Після вчинення злочину ОСОБА_4 на транспортному засобі «Mitsubishi Pajero», реєстраційний номер НОМЕР_1 , разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , залишив місце скоєння злочину покинувши тіло ОСОБА_9 на землі в лісосмугі.

У подальшому, 23.07.2017, приблизно о 06:00 год., з метою приховання слідів злочину, а саме тіла ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом «PEUGEOT PARTNER», реєстраційний номер НОМЕР_2 , повернувся до лісосмуги, де раніше вчинив убивство ОСОБА_9 , після чого перевіз його тіло до іншої ділянки лісосмуги, розташованої неподалік від с. Гвоздів Васильківського району Київської області, де закопав тіло в ґрунт.

ОСОБА_4 27.12.2017 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України.

З дотриманням вимог ч. 1 ст. 278, ч. 2 ст. 135 КПК України ОСОБА_4 24.01.2018 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 115 КК України.

Рішенням слідчого від 15.01.2018 ОСОБА_4 оголошений в розшук, 25.03.2024 підозрюваний оголошений у міжнародний розшук.

Слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва 09.04.2024 стосовно підозрюваного ОСОБА_4 на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Із сектору міжнародного поліцейського співробітництва ГУНП у Київській області надійшла інформація про перебування ОСОБА_4 на території Федеративної Республіки Німеччина.

У подальшому, компетентними органами Федеративної Республіки Німеччина прийнято рішення про видачу до України громадянина України ОСОБА_4 .

На думку слідчого, існують підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити речі, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У судовому засіданні прокурор наполягав на задоволенні клопотання з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, наполягаючи на тому, що ризики, наведені стороною обвинувачення, є необґрунтованими. Стверджували, що переховуватись ОСОБА_4 наміру не має, просили застосувати більш м`який запобіжний захід.

Слідчий суддя, заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, дійшов висновку про таке.

Частиною 1 статті 194 КПК України на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних складових:

- чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;

- чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, та на які вказує слідчий;

- чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» Європейський Суд наголосив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, тобто наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Крім того, Європейський Суд з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування, суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність в діях підозрюваного ОСОБА_4 ознак інкримінованих злочинів.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у такому випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя враховує, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Клоот проти Бельгії» серйозність звинувачень може примусити судові органи помістити обвинуваченого під варту з метою попередження спроб подальших правопорушень. Однак необхідно, щоб цей ризик був очевидним, а захід таким, що відповідає обставинам справи, зокрема, минулому та особі обвинуваченого.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у вигляді п`ятнадцяти років позбавлення волі, слідчий суддя вважає, що вчинення підозрюваним дій з метою переховування цілком ймовірне.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 тривалий час перебував у розшуку, включно з міжнародним, що підтверджує його фактичне ухилення від органу досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його ув`язнення у невизначеному майбутньому, тобто після його можливого затримання, з засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим.

Також, слідчий суддя вважає не безпідставним ризик вчинення підозрюваним протиправних дій з метою здійснення незаконного впливу на потерпілих та свідків у кримінальну провадженні та ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК.

У силу ст. 178 КПК слідчий суддя враховує вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих діянь.

Відповідно до ч. 2 ст.183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Зокрема, санкція п. 3 ч. 2 ст. 115 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_4 , передбачає позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років.

Зазначене приводить до висновку, що встановлені вище обставини є вагомими для обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК слідчий суддя не визначає розмір застави при постановленні цієї ухвали, оскільки злочини, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , спричинив загибель людини.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176-179, 182, 183, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

Клопотання слідчого СУ ГУНП у Київській області ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою визначити по 01 березня 2026 року включно.

На ухвалу слідчого судді до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1