Провадження №1-кс/389/153/26
Ухвала

іменем України

19 лютого 2026 року місто Знам`янка

Слідчий суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.11.2025 за №0000008, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України,

за участю: представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 ,

встановив:

Адвокат ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді з клопотанням, у якому просила скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29.05.2025 на дизельне паливо загальною вагою 3 тонни, яке знаходилось в пластиковій ємності об`ємом 1 м3, 10 металевих бочках об`ємом 200 л та пластиковій каністрі об`ємом 20 л.

В обґрунтування клопотання зазначила, що 29.05.2025 слідчим суддею Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області був накладений арешт автомобіль «Mercedes Benz 410», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та дизельне паливо загальною вагою 3 тонни, яке знаходилось в пластиковій ємності об`ємом 1 м3, 10 металевих бочках об`ємом 200 л та пластиковій каністрі об`ємом 20 л. Вказує, що з моменту внесення відомостей до ЄРДР по день звернення до суду з даним клопотанням, мали бути проведені всі необхідні слідчі дії, що давало можливість завершити його та за наявності доказів і підозрюваних направити обвинувальний акт до суду, однак цього не відбулося. Вказане, дає підстави клопотати про повернення вилученого майна власнику, оскільки вважає, що вилучене дизельне паливо утримується органами поліції понад розумні строки. Вказує, що жодних істотних причин, утримувати належне ОСОБА_3 майно у органів поліції не має, при цьому тривалість арешту позбавляє його права на володіння та перешкоджає реалізації законної смети, на досягнення якої будо спрямоване придбання дизельного палива. З огляду на викладене, слідчому судді подано дане клопотання.

Представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 в судовому засідання підтримала подане клопотання, посилаючись на обставини, викладені в ньому. Крім того, на підтвердження належності ОСОБА_3 арештованого дизельного палива, надала суду квитанції на його придбання, за період з січня 2025 року по травень 2025 року (включно).

Старший слідчий СВ ВП №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення поданого клопотання, аргументуючи свої заперечення тим, що на даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, а вказані речі мають значення для прийняття остаточного рішення у кримінальному провадження. З вилученим дизельним паливом на даному етапі досудового розслідування, необхідно провести ряд слідчих дій. Крім того зазначив, що власника цього дизельного палива ще не встановлено.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження №0000008, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Положеннями ст.131 КПК України встановлено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення, у тому числі, збереження речових доказів. У такому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Відповідно до частини 6 статті 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Порядок скасування арешту майна встановлюється нормами ст.174 КПК України.

Згідно з частиною 2 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Аналіз наведеної норм свідчить, що при вирішенні питання про скасування арешту майна в порядку статті 174 КПК України слідчий суддя не вправі вдаватися до оцінки законності накладення арешту, правильності застосування норм законодавства іншим слідчим суддею під час вирішення питання про арешт майна, а повинен лише визначати існування фактів та обставин, які впливають на обґрунтованість арешту майна, але не були враховані слідчим суддею у зв`язку з тим, що особа не брала участі під час вирішення питання про арешт, або фактів і обставин, які свідчать, що потреба у подальшому арешті майна відпала.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого відділення відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області перебувають матеріали кримінального провадження за №0000008 від 14.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України. Підозра у вказаному кримінальному провадженні жодній особі не пред`явлена.

Ухвалою слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29.05.2025 у кримінальному провадженні №0000008 накладено арешт, зокрема на дизельне паливо загальною вагою 3 тонни, яке знаходилось в пластиковій ємності об`ємом 1 м3, 10 металевих бочках об`ємом 200 л та пластиковій каністрі об`ємом 20 л, шляхом заборони права на розпорядження та користування зазначеним майном.

Зі змісту ухвали вбачається, що підставою застосування арешту майна стала доведеність стороною обвинувачення того, що дизельне паливо загальною вагою 3 тони, яке знаходиться в пластиковій ємності об`ємом 1 м3, 10 металевих бочках об`ємом 200 л та пластиковій каністрі об`ємом 20 л, та виявлене в салоні автомобіля «Mercedes Benz 410», реєстраційний номер НОМЕР_1 , має ознаки речового доказу, може бути предметом кримінального правопорушення, може мати на собі відомості, які будуть використані як докази, необхідне для проведення слідчих дій у вказаному кримінальному провадженні, експертиз. Тобто, арешт із забороною розпорядження та користування вказаним дизельним пальним слідчим суддею накладений з метою забезпечення збереження вилученого майна як речового доказу, забезпечення дієвості досудового розслідування та запобігання можливості приховування та зникнення майна.

Доводи представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 щодо належності йому арештованого дизельного палива, слідчий суддя не приймає до уваги, оскільки надані нею під час розгляду клопотання квитанції на придбання дизельного палива, не доводять його придбання саме ОСОБА_3 . Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_3 під час зупинки транспортного засобу 27.05.2025, в якому він перевозив дизельне паливо, надавав пояснення, згідно яких це паливо йому не належить та взагалі невідомо його походження. Слід зазначити, що з моменту вилучення дизельного палива (27.02.2025) по день розгляду даного клопотання (19.02.2026), ОСОБА_3 не було надано слідчому інших пояснень з приводу арештованого дизельного палива, будь-яких доказів належності йому цього палива, зокрема вищезазначених квитанцій. Таким чином досудовим розслідуванням наразі не встановлено, що арештоване дизельне паливо є дизельним паливом ДП Євро-5-ВО, яке було придбано ОСОБА_3 , відповідно до наданих його представником квитанцій.

Враховуючи вищевикладене, на переконання слідчого судді, обставини, викладені у клопотанні ОСОБА_3 , не є такими, що унеможливлюють подальше застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна. На сьогодні досудове розслідування не завершено. Тому, обставини походження дизельного палива підлягають перевірці в ході проведення досудового розслідування.

З огляду на викладене та враховуючи, що заявником не доведено належність йому арештованого дизельного палива, а його походження підлягає встановленню, у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.98, 174 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.11.2025 за №0000008, за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч.4 ст.191 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 23.02.2026.

Слідчий суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1