Справа № 750/6249/25 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/2661/2026 Доповідач у ІІ інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2026 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду

кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 червня 2025 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, з професійно-технічною освітою, фізична-особа підприємець, одруженого, має на утриманні матір-пенсіонерку, ІНФОРМАЦІЯ_11, дочку - студентку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_12, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

Як встановлено судом першої інстанції, житель м. Чернігова ОСОБА_7 , знаючи, що діяльність територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки по здійсненню мобілізаційних заходів викликала широкий резонанс в суспільстві, у тому числі і серед осіб, які мають намір ухилитися від мобілізації або не виявляють бажання бути призваними на військову службу, а у соціальних мережах виник посилений попит на поширення інформації про діяльність ІНФОРМАЦІЯ_6, умисно, вирішив перешкодити законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань під час здійснення ними призову на військову службу в особливий період.

З метою перешкоджання діяльності ІНФОРМАЦІЯ_6 зі здійснення мобілізаційних заходів ОСОБА_7 , за невстановлених у ході досудового розслідування обставин, 20.06.2022, використовуючи особистий акаунт в додатку «Telegram» під назвою «без імені», ідентифікатор телеграм аккаунту НОМЕР_2, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді перешкоджання законній діяльності військового формування - Чернігівського обласного, Чернігівського міського та районних ІНФОРМАЦІЯ_6 щодо забезпечення комплектування особовим складом Збройних сил України та інших військових формувань в особливий період, з метою підриву обороноздатності України в умовах воєнного стану, і бажаючи їх настання, створив канал під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (назва змінена на « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за інтернет-адресою ІНФОРМАЦІЯ_4 посилання систематично змінюється).

Функціональним призначенням вказаного інформаційного ресурсу є інформування мешканців міста Чернігів про дислокацію та переміщення військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_6, які здійснюють визначені законодавством заходи щодо оповіщення про хід мобілізаційних заходів, з тим, щоб уникнути вручення повісток та подальшої мобілізації.

Починаючи з червня 2022 року, більш точний час досудовим слідством не встановлений, ОСОБА_7 , виконував функцію «власника» каналу, яка полягала у призначенні адміністраторів та самостійному адмініструванню каналу, яке, серед іншого, включало в себе: встановлення правил поведінки учасників з тим, щоб вони писали повідомлення виключно про місцезнаходження співробітників ІНФОРМАЦІЯ_6, видалення або блокування користувачів, які порушували вказані правила групи, налаштування конфіденційності каналу з тим, щоб сторонні особи, у т.ч. працівники правоохоронних органів не мали доступу до переліку учасників чи адміністраторів, налаштування додаткового програмного забезпечення (т.зв. «ботів», які разом з іншими встановленими та невстановленими на даний час особами в автоматичному режимі виконували функцію адміністраторів).

В подальшому, з метою реалізації спільного злочинного плану, який полягав у забезпеченні постійного та безперебійного функціонування телеграм-групи «ІНФОРМАЦІЯ_3» ОСОБА_7 за попередньою змовою з особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, надав такій особі, а також іншим невстановленим на даний час особам права адміністраторів, які з належних їм акаунтів слідкували за повідомленнями користувачів у чаті, видаляли ті повідомлення, що не стосуються тематики групи (щодо видачі/не видачі повісток), блокували користувачів, які систематично порушували ці правила. Таким чином, вказані дії акцентували увагу учасників каналу саме на діяльність ІНФОРМАЦІЯ_6, а не на інші аспекти інформаційного суспільства.

Так, у період з 20.06.2022 до 02.12.2022, більш точна дата досудовим розслідуванням не встановлена, ОСОБА_7 звернувся до раніше знайомої йому особи, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, з пропозицією приєднатись в якості адміністратора до створеного ним телеграм-каналу під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (в подальшому назва змінена на « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за інтернет-адресою ІНФОРМАЦІЯ_4 посилання систематично змінюється).

Усвідомлюючи, що функціональним призначенням вказаного інформаційного ресурсу було інформування мешканців міста Чернігів про дислокацію та переміщення військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_6, які здійснюють визначені законодавством заходи щодо оповіщення про хід мобілізаційних заходів, з тим, щоб уникнути вручення повісток та подальшої мобілізації, особа, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, надала згоду на вищевказану пропозицію ОСОБА_7 та, використовуючи особистий акаунт в додатку «Telegram» під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_13», «id НОМЕР_1», діючи умисно та за попередньою змовою з ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді перешкоджання законній діяльності військового формування - Чернігівського обласного, Чернігівського міського та районних ІНФОРМАЦІЯ_6 щодо забезпечення комплектування особовим складом Збройних сил України та інших військових формувань в особливий період, з метою підриву обороноздатності України в умовах воєнного стану, і бажаючи їх настання, приєднався в якості адміністратора до вказаного вище телеграм-каналу та в період часу з 02.12.2022 до 12.02.2024 з метою забезпечення постійного та безперебійного функціонування телеграм-групи «ІНФОРМАЦІЯ_3» виконував функцію адміністратора каналу, яка, серед іншого, включала в себе: слідкування за додержанням учасниками правил поведінки з тим, щоб вони писали повідомлення виключно про місцезнаходження співробітників ІНФОРМАЦІЯ_6 та обмеження прав користувачів, які порушували правила групи, встановлені ОСОБА_7 . Таким чином, вказані дії акцентували увагу учасників каналу саме на діяльність ІНФОРМАЦІЯ_6, а не на інші аспекти інформування суспільства.

Вказані заходи ОСОБА_7 та особи, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, з адміністрування даного Telegram-каналу, призводили до того, що в ньому на системній основі здійснювалось поширення інформації щодо форм та методів здійснення мобілізаційних заходів в особливий період на території міста Чернігова для невизначеного кола осіб, а саме: інформації про детальні адреси м. Чернігова, за якими перебувають військовослужбовці ІНФОРМАЦІЯ_6 під час виконання останніми заходів по призову громадян України (військовозобов`язаних та резервістів) під час мобілізації, умови несення служби, зокрема вручення повісток, використання бодiкамер, режим роботи блокпостів, що надавало допомогу особам, які ухиляються від військового обліку або іншим чином порушують правила військового обліку, в уникненні отримання відповідних повісток.

Про нові публікації на вказаному каналі автоматично повідомлялися підписники, а усі публікації вказаного каналу були доступними для усіх учасників групи «ІНФОРМАЦІЯ_3».

Крім того, ОСОБА_7 з метою спрощення керування каналом налаштував телеграм-боти під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_7 », «ІНФОРМАЦІЯ_9», « ІНФОРМАЦІЯ_8 », «ІНФОРМАЦІЯ_10» на автоматичну фільтрацію чату та повідомлень, що не стосуються теми групи і блокування користувачів, які пишуть такі повідомлення, а також встановив автоматичне видалення повідомлень в групі після спливу 24 годин, та приховування нових користувачів, які приєдналися до групи за посиланням- запрошенням до вказаної групи.

Відтак, у Telegram-каналі «ІНФОРМАЦІЯ_3» упродовж часу його функціонування щоденно розміщувались повідомлення з інформацією про час та місце вручення повісток співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_6 , що давало можливість особам призовного віку уникати отримання таких повісток у означених місцях, і як наслідок, створювало передумови для ухиляння від виконання ними військового обов`язку.

При цьому, ОСОБА_7 розроблено механізм перешкоджання законній діяльності ЗСУ та інших воєнізованих формувань і, незважаючи на те, що вказана інформація поширювалась іншими учасниками каналів, які не перебували у злочинній змові з вищезазначеною особою, вся діяльність каналу охоплювалась його злочинним умислом. Тобто, ОСОБА_7 чітко знав та усвідомлював, що у створеному та адміністрованому ним каналі систематично розміщується інформація, яка чинить перешкоди зазначеній законній діяльності ЗСУ.

Всього в каналі протягом періоду його діяльності було поширено понад 10000 повідомлень про місцезнаходження співробітників ІНФОРМАЦІЯ_6.

Цілеспрямоване поширення серед громадян України, які підлягають військовому обліку, призову, відомостей, зокрема в соціальних мережах через Інтернет, про місця фактичного проведення мобілізаційних заходів військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_6 , перешкоджає їх законній діяльності, визначеній ст. ст. 1, 14, 33, 34 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки надає можливість громадянам України, які бажають ухилитися від виконання військового обов`язку, уникнути військового обліку та призову і створює перепони для встановлення мобілізаційного ресурсу держави, укомплектування ЗСУ та інших військових формувань у відповідності до штатів воєнного стану, ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів, ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Таким чином, організувавши розміщення в у Telegram-каналах « ІНФОРМАЦІЯ_3 » повідомлень про місця фактичного проведення мобілізаційних заходів працівниками ІНФОРМАЦІЯ_6 , та адмініструвавши вищевказаний Telegram-канал ОСОБА_7 за попередньою змовою з особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, втрутилися в його законну діяльність та створили перешкоди, перепони в діяльності ЗСУ та інших військових формувань, що призвело до суспільно-небезпечних наслідків у вигляді нездійснення в повному обсязі у визначені терміни мобілізаційних заходів, встановлення мобілізаційного ресурсу держави, призову, укомплектування ЗСУ та інших військових формувань у відповідності до штатів воєнного стану, ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів, ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 червня 2025 року ОСОБА_7 визнано винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України та призначено йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 (три) роки із покладенням обов`язків ст. 76 КК України.

Запобіжний захід у виді застави, до набрання вироком законної сили, залишено без змін, а після набрання вироком законної сили - скасувати.

Іспитовий строк ухвалено обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Вирішено питання конфіскації майна та речових доказів.

Не погоджуючисьз вироком суду першої інстанції прокурор Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_11 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуваний вирок та ухвалити новий, яким ОСОБА_7 визнати винуватим за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України і призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі. В решті вирок залишити без змін.

В обгрунтування апеляційної скарги прокурор зазначає, що не оспорюючи кваліфікацію дій та доведеність вини ОСОБА_7 , вважає, що оскаржуваний вирок підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Прокурор вказує, що місцевий суд хоч і мотивував своє рішення однак фактично не врахував конкретні особливості даного кримінального правопорушення, обставини його вчинення, та його суспільну небезпеку, а тому безпідставно застосував ст. 75 КК України.

Так, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, яке за ступенем тяжкості відноситься до тяжкого злочину проти основ національної безпеки України.

В умовах воєнного стану такі дії обвинуваченого ОСОБА_7 несуть підвищену суспільну небезпеку, так як своїми діями останній сприяв дестабілізації ситуації щодо мобілізаційних заходів, що вживаються представникам Збройних Сил України та інших уповноважених державних органів, та, таким чином, створював передумови для ухилення від мобілізації осіб призовного віку на території м. Чернігова. При цьому ОСОБА_7 був власником вказаного каналу, який призначав адміністраторів та самостійно адміністрував каналу, яке, серед іншого, включало в себе: встановлення правил поведінки учасників з тим, щоб вони писали повідомлення виключно про місцезнаходження співробітників ІНФОРМАЦІЯ_6, видалення або блокування користувачів, які порушували вказані правила групи, налаштування конфіденційності каналу з тим, щоб сторонні особи, у т.ч. працівники правоохоронних органів не мали доступу до переліку учасників чи адміністраторів, налаштування додаткового програмного забезпечення.

Крім того, ОСОБА_7 з метою спрощення керування каналом налаштував телеграм-боти під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_7», «ІНФОРМАЦІЯ_9», « ІНФОРМАЦІЯ_8 », «ІНФОРМАЦІЯ_10» на автоматичну фільтрацію чату та повідомлень, що не стосуються теми групи і блокування користувачів, які пишуть такі повідомлення, а також встановив автоматичне видалення повідомлень в групі після спливу 24 годин, та приховування нових користувачів, які приєдналися до групи за посиланням - запрошенням до вказаної групи.

Вказані обставини залишені поза увагою суду.

Щире каяття, активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення самі по собі не є достатніми для застосування положень ст. 75 КК України, враховуючи характер, суспільну небезпечність вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, його спрямованість з метою завдання шкоди суспільним відносинам у сфері національної безпеки України.

Також, міра покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкції інкримінованої обвинуваченому статті, яке ОСОБА_7 повинен відбувати реально, буде законною, обґрунтованою, справедливою, відповідати не тільки тяжкості й характеру вчиненого кримінального правопорушення, обставинам кримінального провадження, але й особі обвинуваченого та меті покарання, тобто, буде відповідати вимогам ст.ст. 50, 65 КК України та зможе в повній мірі забезпечити виправлення обвинуваченого та попередження вчинення злочинів ним, так і іншими особами.

В свою чергу, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Деснянського районного суду м. Києва від 04 червня 2025 року - без змін.

В обґрунтування заперечень захисник зазначає, що доводи апелянта про невідповідність призначеного ОСОБА_7 покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та його особі, внаслідок м`якості, є непереконливими.

Захисник вказує, що приймаючи оскаржуване рішення місцевий суд виходив із того, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення, суди мають суворо дотримуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

До того ж, призначене ОСОБА_7 покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення є пропорційним характеру скоєних дій, їх небезпечності, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Так, призначаючи ОСОБА_7 покарання та звільняючи від його відбування з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, місцевий суд, разом зі ступенем тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, врахував також дані про особу обвинуваченого й всі інші обставини, які впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.

Мотивуючи свої висновки щодо обраного ОСОБА_7 розміру покарання, місцевий суд узяв до уваги, що останній щиро розкаявся в скоєному, визнавши протиправність своєї поведінки, критично оцінив свої дії, шкодує з приводу вчиненого та бажає виправити ситуацію подальшою правомірною поведінкою.

Разом з цим, щире каяття обвинуваченого у вчиненому та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення суд визнав обставинами, які пом`якшують його покарання.

Також суд врахував, що обставиною, яка обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, є: вчинення кримінального правопорушення групою осіб за попередньою змовою.

Місцевий суд обґрунтовано дійшов висновку, що саме таке покарання, в межах санкції статті у виді позбавлення волі, але з іспитовим строком, в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням - необхідним та достатнім для виправлення останнього, для запобігання вчиненню ним нових злочинів і досягнення інших цілей покарання.

Також, на думку захисника, доводів, які б могли свідчити про те, що виправлення обвинуваченого і його перевиховання неможливе без реального відбування покарання, немає, а значення заходу примусу для досягнення його мети визначається не лише його суворістю.

До того ж, захисник акцентує увагу суду на тому, що інший співучасник злочину, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, також засуджений до покарання у виді позбавлення волі терміном 5 років з іспитовим строком 2 роки. При цьому сторона обвинувачення не вважає цей вирок занадто м`яким та його не оскаржувала, хоча дії ОСОБА_7 є ідентичними. Таке подвійне ставлення прокурора свідчить про порушення принципу рівності кожного перед законом і судом та заангажоване ставлення саме до ОСОБА_7 ..

Відтак, на думку сторони захисту, доводи апелянта про м`якість призначеного ОСОБА_7 покарання не заслуговують на увагу і спростовуються вищенаведеним, у зв`язку з чим відсутні підстави підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.

В свою чергу, обвинувачений ОСОБА_7 подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Деснянського районного суду м. Києва від 04 червня 2025 року - без змін.

В обґрунтування своїх заперечень обвинувачений зазначає, що оскаржуваний вирок є законним, обґрунтованим та вмотивованим.

ОСОБА_7 вказує, що місцевий суд повною мірою дотримався вимог ст. 370 КПК України, щодо законності та обґрунтованості вироку. Відповідно до ст. 75 КК України, звільнення від відбування покарання з випробуванням є дискреційним правом суду, яке було реалізовано з дотриманням усіх передбачених законом умов.

Також, сторона обвинувачення, не заперечує вину чи кваліфікацію дій, однак ігнорує принципи індивідуалізації покарання. На думку обвинуваченого, прокурор не спростовує жодної з обставин, покладених місцевим судом в основу вироку, а також не наводить жодних нових чи неоцінених доказів.

Разом з цим, суд першої інстанції не просто застосував ст. 75 КК України, а вмотивовано розкрив, чому це виправдано в даній справі.

Відтак, на думку обвинуваченого, апеляційна скарга прокурора спрямована на заміну законного та вмотивованого вироку на більш жорсткіший, без врахування реальної картини життя обвинуваченого, його поведінки, каяття, визнання вини, а також щирого сприяння слідству.

Заслухавши суддю доповідача,

пояснення прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити,

пояснення захисника ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просив залишити вирок суду першої інстанції без змін,

пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просив залишити вирок суду першої інстанції без змін,

перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, апеляційний суд переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги. У зв`язку з цим, апеляційний суд не наводить доводів на підтвердження тих висновків суду першої інстанції, які не оскаржено в апеляційній скарзі.

Суд першої інстанції розглянув дане кримінальне провадження відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження та визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд першої інстанції з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження та учасниками процесу не оспорюються.

Щодо доводів апеляційної скарги прокурора про неправильне застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що призвело до невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість, колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до положень ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

За правилами ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Вказаних вимог закону, при призначенні покарання ОСОБА_7 судом першої інстацнії дотримано в повній мірі.

З оскаржуваного вироку суду вбачається, що призначаючи ОСОБА_7 покарання судом першої інстанції враховано характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідки, фактичні обставини провадження, критичне ставлення обвинуваченого до вчиненого, особу обвинуваченого, відсутність притягнень до адміністративної та кримінальної відповідальності, його вік, сімейний та матеріальний стан, незадовільний стан здоров`я, про що свідчать медичні документи, що він має міцні та тривалі соціальні зв`язки, має родину, на його утриманні перебувають мати-пенсіонерка, ІНФОРМАЦІЯ_11, та донька - студентка, ІНФОРМАЦІЯ_12, що на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце проживання та позитивну характеристику за останнім, а також позитивні характеристики від партнерів по роботі, офіційне працевлаштування як фізичної особи-підприємця, заяви від військовослужбовців про надання ОСОБА_7 в період з 2022 по 2024 роки добровільної допомоги військовим підрозділам, що він сприяв розкриттю вчиненого ним кримінального правопорушення, надав правдиві та послідовні показання стосовно обставин вчинення кримінального правопорушення, які сприяли встановленню обставин та істини у кримінальному провадженні.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до вимог ст. 67 КК України, судом визнано вчинення кримінального правопорушення групою осіб за попередньою змовою.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_7 покарання в межах санкції санкції статі закону, за якою передбачене покарання за вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, у виді позбавлення волі строком на 5 років, розмір та вид якого прокурором не оскаржується.

Крім того, врахувавши конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що ОСОБА_7 вперше притягується до кримінальної відповідальності, має міцні та тривалі соціальні зв`язки, є фізичною особою-підприємцем, позитивно характеризується за місцем проживання та має позитивні характеристики від партнерів по роботі, його вік, незадовільний стан здоров`я, а саме наявність ряду хронічних захворювань, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, перебування на його утриманні матері-пенсіонерки та доньки-студентки, які потребують його фінансової допомоги, добровільне надання ним допомоги військовослужбовцям, відсутність негативних характеристик, а також конкретні обставини справи, усвідомлення останнім протиправності своєї злочинної поведінки, осуд своїх дій, щире каяття, сприяння розкриттю кримінального провадження, який одразу надав органу досудового розслідування та суду правдиві та послідовні показання стосовно обставин вчинення кримінального правопорушення, які сприяли встановленню обставин та істини у кримінальному провадженні, що свідчить про його активну позицію щодо з`ясування фактичних обставин кримінального правопорушення, завірив суд щодо недопустимості будь-яких антисоціальних проявів у майбутньому, судом першої інстанції роблено висновок про можливість застосування до ОСОБА_7 положень ст. ст. 75, 76 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку.

На переконання колегії суддів, призначене судом покарання, в повній мірі відповідає тяжкості та обставинам скоєного, сукупності даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , є необхідним для виправлення та перевиховання обвинуваченого, а також домірне скоєному.

Тому з призначеним обвинуваченому покаранням з застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України погоджується і колегія суддів, оскільки воно є обґрунтованим, відповідає вимогам ст. ст. 50, 65, 66 КК України та практиці Європейського суду з прав людини.

Так, в справі "Скополла проти Італії" від 17.09.2009 року, Високий суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Доводи прокурора про те, що суд першої інстанції не врахував обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення, не заслуговують на увагу, оскільки, які слідує з оскаржуваного вироку, суд у повній мірі надав оцінку всім даним, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_7 , тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, а також обставинам його вчинення.

Посилання прокурора на необхідність призначення ОСОБА_7 покарання, яке належить відбувати реально, є безпідставними, оскільки судом апеляційної інстанції не встановлено даних, які б вказували на те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства.

Інші доводи, які викладені в апеляційній скарзі прокурора є такими, що не впливають на законність та обгрунтованість оскаржуваного вироку та не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок, перевіркою кримінального провадження в апеляційному порядку колегією суддів не виявлено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість доводів і вимог поданої апеляційної скарги і не знаходить підстав для зміни чи скасування вироку, а тому апеляційну скаргу прокурора залишає без задоволення, а вирок суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 червня 2025 року щодо ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді ____________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4