Справа №: 486/1565/23 Провадження № 1-кп/486/50/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2026 року м. Південноукраїнськ

Південноукраїнський міський суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про спрямування частини суми застави на користь Збройних Сил України та повернення частини застави заставодавцю у кримінальному провадженні №0000118 від 06.06.2022 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч.1, 2, 3 ст.307 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції), захисника ОСОБА_4 , заставодавця ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Південноукраїнського міського суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2, 3 ст.307 КК України.

27.03.2026 від захисника обвинуваченого та уповноваженого представника заставодавця ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_4 надійшло клопотання про спрямування частини суми застави на користь Збройних Сил України.

Вказане клопотання обгрунтовано тим, що у даному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 11.05.2023 розглядалось клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Миколаївській області про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 , якою продовжено строк тримання під вартою до 15.06.2023. Визначено розмір застави у розмірі 805 200 грн. В подальшому обвинувальний акт направлено до суду. 15.05.2023 ОСОБА_6 внесено заставу ТУ Державної судової адміністрації відносно ОСОБА_3 в розмірі 805 200 грн. Просить суд, спрямувати частково суму застави у розмірі 50 000 грн на спеціальний рахунок НБУ для підтримки ЗСУ.

В судовому засідання захисник обвинуваченого тауповноваженого представника заставодавця ОСОБА_6 вказане клопотання підтримала та просила суд його задовольнити.

Заставодавець підтримала клопотання захисника та просила його задовольнити, зазначила про особисте волевиявлення щодо спрямування частини внесеної нею застави на ЗСУ.

Прокурор не заперечувала проти вказаного клопотання.

Крім того, у судовому засіданні захисник обвинуваченого заявила клопотання про повернення частини застави на користь заставодавця у даному кримінальному провадженні.

Клопотання обґрунтовує тим, що протягом часу, стосовно ОСОБА_3 відповідно до даних Реєстру судових рішень відсутні рішення стосовно продовження обов?язків визначених ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 травня 2023 року. До суду ОСОБА_3 з`являвся за кожним викликом. Засідання переносились. Відповідно до військового квитка ОСОБА_3 , його було призвано на військову службу під час мобілізації 01.11.2025 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на посаду рядового електромонтера. У період з 24.11.2025 по 13.01.2026 він пройшов курс навчання за програмою БЗВП ВОС-100 у ВЧ НОМЕР_1 , наказ N214 від 13.01.2026. На даний час відповідно до довідки форми 5 солдат ОСОБА_3 перебуває на військовій службі у ВЧ НОМЕР_2 . Враховуючи, що несення служби підпадає під строгу дисципліну та контроль відповідних командирів, необхідності у залишенні застави на рахунках Держави не має. Тому просить суд повернути частково суму застави на рахунок заставодавця відповідно до ст. ст. 182, 178, 201 та ст. 206 КПК України, у зв`язку з чим змінити запобіжний захід із застави на особисте зобов`язання.

Прокурор в судовому засіданні вирішення даного клопотання залишила на розсуд суду.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2, 3 ст.307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 11.05.2023 ОСОБА_3 продовжено строк тримання під вартою до 15.06.2023. Ухвалено звільнити ОСОБА_3 з-під варти у разі внесення застави у розмірі 805 200 (вісімсот п`ять тисяч двісті) гривень. У разі звільнення ОСОБА_3 під заставу, покладено на нього на строк до 15 червня 2023 року наступні обов`язки:

- прибувати за всіма викликами слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

15.05.2023, 18.08.2023 ОСОБА_6 внесла заставу в загальному розмірі 805 200 грн. та обвинуваченого звільнено з-під варти.

Частиною 2 ст.182 КПК України передбачена можливість внесення застави як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Згідно з п. 3 ч. 4 ст. 202 КПК України, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України та параграфу 1 глави 18 КПК України не передбачено строку дії застави як запобіжного заходу.

З моменту внесення застави на підозрюваного покладаються обов`язки визначені ухвалою слідчого судді строком на два місяці та не продовження цих обов`язків не тягне за собою припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави.

Під час судового провадження прокурор із клопотанням про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, до суду не звертався.

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (частина 1 статті 131 КПК). Одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи (пункт 9 частини 2 статі 131 КПК).

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом (пп. «а» п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ст. 177 КПК України).

У статті 178 КПК визначений перелік обставин (в т. ч. характеризуючих відомостей про особу), що враховуються при застосуванні запобіжного заходу.

Проте, відповідно до ч. 1 ст. 201, 331 КПК України обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

До клопотання мають бути додані, зокрема, копії матеріалів, якими обвинувачений обґрунтовує доводи клопотання (частини 1, 3 статті 201 КПК).

Згідно з ч. 4 ст. 201 КПК України клопотання про зміну запобіжного заходу, скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, або зміну способу їх виконання розглядаються згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Вирішуючи клопотання про зміну запобіжного заходу, суд враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу (частини 1, 2 статті 331 КПК).

Суд зазначає, що обґрунтованість застосування запобіжного заходу у вигляді застави може піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за яких вказаний запобіжний захід було застосовано, та у зв`язку з виникненням інших обставин, які можуть бути підставами зміни запобіжного заходу в сторону його пом`якшення або скасування, оскільки строк дії цього запобіжного заходу в ухвалах суду не зазначено, а тривалість в часі запобіжного заходу без врахування обставин справи в конкретному випадку може призвести до порушення прав, свобод чи інтересів учасників кримінального провадження.

Під час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу суд не перевіряє обґрунтованість підстав застосування запобіжного заходу, а заявниками не можуть ставитися під сумнів висновки, які були покладені в основу такого рішення слідчого судді.

Зміна запобіжного заходу передбачає виникнення після постановлення ухвали про застосування запобіжного заходу нових обставин, які свідчать про зміну обставин підозри, зміну або зменшення встановлених ризиків, які впливають на виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Тому, суд не переглядає рішення про застосування запобіжного заходу, а на підставі наданих сторонами відомостей встановлює наявність нових обставин, які можуть вплинути на застосований до обвинуваченого відповідний захід або його виконання та які виникають у зв`язку з плином часу досудового розслідування та судового розгляду, внаслідок чого запобіжний захід може бути скасований або замінений на інший - більш або менш суворий.

Зміна запобіжного заходу може полягати у зміні виду запобіжного заходу, скасуванні, зміні або покладенні додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст.194 КПК України, чи у зміні способу виконання цих обов`язків. Тобто, підставами звернення з клопотанням про зміну запобіжного заходу є обставини, які або існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які не було відомо сторонам, або виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу. Такими підставами, наприклад, може бути суттєва зміна обставин, що їх було взято до уваги при обранні запобіжного заходу, а саме: змінилася кваліфікація кримінального правопорушення, погіршився стан здоров`я обвинуваченого, змінився склад його родини чи утриманців, або майновий стан, інші обставини, які мають суттєве значення.

Відповідно до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про зміну запобіжного заходу, суд враховує наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, що йому інкримінуються, наявність ризиків, передбачених п.1, п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, разом з тим і відсутність відомостей про невиконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, що свідчить про те, що, ризики значно зменшилися. Крім того, суд враховує процесуальну поведінку обвинуваченого, яка ним не порушувалась, а також ту обставину, що останній наразі перебуває на військовій службі за призивом під час мобілізації, що в свою чергу мінімізує ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Суд також приймає до уваги наявність соціальних зв`язків та тривалість дії запобіжного заходу (застави), певну тривалість кримінального провадження, що перебувало у суді понад 2 років перебування під дією запобіжного заходу у виді застави, у період якої обвинувачений ОСОБА_3 сумлінно виконував всі покладені на нього ухвалою суду процесуальні обов`язки, визначені ст.194 КПК України, строк дії цих обов`язків закінчився та у передбаченому КПК України порядку не продовжувався, що з урахуванням практики ЄСПЛ, зокрема загальних висновків, викладених у справах «Штепа проти України», «Ноймайстер проти Австрії» (Neumeister v. Austria), щодо зменшення ризику непроцесуальної поведінки підозрюваного зі спливом часу, за умови відсутності появлення нових обставин, що виправдовуватимуть застосування раніше обраного запобіжного заходу, а відтак, з урахуванням відсутності компрометуючих відомостей щодо неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_3 , на переконання суду, в даному випадку, існують достатні підставі для застосування до останнього менш суворого запобіжного заходу, ніж застава, зокрема особистого зобов`язання, який в такій же мірі дозволить забезпечити виконання ним своїх процесуальних обов`язків у цьому провадженні, оскільки саме це є основною метою застосування запобіжного заходу.

Особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 КПК (частина 1 статті 179 КПК).

Обов`язки, передбачені частинами 5 та 6 статті 194 КПК, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються (частина 7 статті 194 КПК).

Окрім того, особисте зобов`язання є найбільш м`яким із передбачених КПК України запобіжних заходів та у вигляді, визначеному судом, не порушить інтересів обвинуваченого, забезпечивши його належну процесуальну поведінку.

Одночасно з цим, вирішуючи питання щодо повернення суми застави заставодавцю, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 182 КПК України визначено, що застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

За ч. 11 ст. 182 КПК України передбачено, що застава, що не була звернута в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Суд, враховуючи положення ч.1 ст.ст.201 та ч.5 ст.616 КПК України, має право ухвалити рішення про зміну запобіжного заходу обвинуваченому з застави на особисте зобов`язання, оскільки відповідне клопотання обґрунтовується бажанням за добровільною згодою заставодавця частково використати кошти, передані в заставу (в повному обсязі або частково), для внесення на спеціальні рахунки Національного банку України для цілей оборони України.

Також суд враховує, що Указом Президента України № 64/2022 на території України з 24.02.2022 введено воєнний стан, дія якого продовжена та вимоги ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», роз`яснення Верховного Суду, надані у листі від 03.03.2022 № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», де у п. 8 зазначено, що суди оцінюючи ризики, які обґрунтовують доцільність застосування запобіжних заходів загалом, мають враховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію в Україні як відповідний ризик та у п.10 цього листа, відповідно до якого суду необхідно зважати на обставини воєнного стану та, за наявності необхідних для цього підстав, за клопотанням підозрюваного доречно ухвалювати рішення про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на особисте зобов`язання, якщо відповідне клопотання обґрунтовується бажанням використати кошти, передані в заставу, для їх подальшого внесення на спеціальні рахунки Національного банку України для цілей оборони України. Боротьба з окупантом тягне за собою значні видатки з державного бюджету для необхідного забезпечення Збройних сил України.

Суд враховує наявність погодження заставодавця спрямувати частину внесених в якості застави коштів на допомогу ЗСУ у розмірі 50 000 грн., а також фінансові потреби держави для посилення обороноздатності країни.

За таких обставин, у зв`язку з наявністю підстав для зміни запобіжного заходу, суд приходить до висновку про можливість повернення заставодавцю ОСОБА_6 внесених нею в якості застави грошових коштів у розмірі 50 000 грн., які направляються для потреб ЗСУ, на що заставодавець надала свою особисту згоду у судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про можливість зміни обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді застави на особисте зобов`язання та задоволення клопотання про перерахування частини коштів внесених у якості застави в сумі 50 000 грн. від загальної суми 805 200 грн. на офіційний рахунок фандрейзингової платформи United 24 (спеціальний рахунок Національного банку України) за такими реквізитами:- рахунок № UA0992708, Банк: Національний банк України, МФО 300001, , отримувач Національний банк України, для потреб Збройних Сил України.

Керуючись ст. ст. 176-179, 184, 186-187, 193-196, 376, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 - задовольнити.

Змінити запобіжний захід у вигляді застави, застосований до обвинуваченого ОСОБА_3 ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 11.05.2023 у справі №490/2031/22 на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

У зв`язку з застосуванням запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України наступні обов`язки:

- прибувати за всіма викликами слідчого, прокурора та суду;

- утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у кримінальному провадженні.

Вказані обов`язки покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 на два місяці, тобто до 27.05.2026.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що у випадку невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Кошти застави у розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок від загальної суми 805 200 грн., які внесені на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Миколаївській області згідно платіжних інструкцій 0.8.1 від 15.05.2023, №0.0. від 18.08.2023, №0.0. від 18.08.2023 у справі №490/2031/22 на підставі ухвали Центрального районного суду м. Миколаєва від 11.05.2023, перерахувати на офіційний рахунок фандрейзингової платформи United 24 (спеціальний рахунок Національного банку України) за реквізитами:- рахунок №UA0992708, Банк: Національний банк України, МФО 300001, , отримувач Національний банк України, для потреб Збройних Сил України.

Решту коштів у якості застави у розмірі 755 200 (сімсот п`ятдесят п`ять тисяч двісті) гривень 00 копійок, внесених заставодавцем ОСОБА_6 на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації в Миколаївській області згідно платіжних інструкцій 0.8.1 від 15.05.2023, №0.0. від 18.08.2023, №0.0. від 18.08.2023 у справі №490/2031/22 на підставі ухвали Центрального районного суду м. Миколаєва від 11.05.2023 - повернути заставодавцю ОСОБА_6 код НОМЕР_3 ).

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і окремому оскарженню не підлягає.

Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1