Провадження №: 1-кс/755/814/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2026 р. Дніпровський районний суд міста Києва (далі - Суд) у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві скаргу ОСОБА_3 , на рішення слідчого у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 листопада 2025 року за № 0003519, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст.367 Кримінального кодексу (далі КК) України, установив:

ОСОБА_3 звернулася зі скаргою до слідчого судді цього місцевого суду, в порядку ч. 1 ст. 303 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України, на рішення слідчого Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 від 23 січня 2026 року про відмову у задоволенні клопотання про проведення тимчасового доступу до речей і документів (білінгу мобільного зв`язку).

Це рішення слідчого автор скарги вважає таким, що прийняте без належної перевірки обставин кримінального провадження через призму його доводів вказаних у клопотанні, що було подане у порядку ст. 220 КПК, недотримання вимог ст. 9, 25, 110, 224 вказаного Кодексу, а тому просить його скасувати.

Скаржником ОСОБА_3 подано до суду заяву про розгляд скарги за її відсутності, скаргу просить задовільнити з підстав зазначених у ній.

Інші сторони в судове засідання не прибули, будучи повідомленими про нього у порядку регламентованому ст. 135 КПК. Однак, слідчий суддя беручи до уваги положення ст. 22, 26 КПК в частині того, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом та норми його ч. 3 ст. 306, яка регламентує, що неявка суб`єкта оскарження не перешкоджає розгляду провадження, з урахуванням строків розгляду скарг даного типу, вважає за можливе, у даному конкретному випадку, перейти до розгляду скарги по суті у їх відсутність та забігаючи наперед відразу констатує, що вбачає передумови для задоволення скарги.

Позаяк, згідно ч. 5 ст. 110 КПК постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з:

1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;

2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про:

зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови;

мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;

3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Оскаржувана постанова не відповідає вимогам п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК, оскільки містить у собі тільки посилання на положенняцього Кодексу, однак у ній відсутні взагалі зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови та мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування, котрі були пов`язані з питання, що порушив ініціатор.

В мотивувальній частині постанови наводяться лише доводи що втручання в роботу органу досудового розслідування може призвести до нівелювання швидкого, повного та неупередженого розслідування вказаного кримінального провадження і подальшого судового розгляду.

Однак, в оскаржуваному рішенні відсутні навіть узагальнюючі формулювання, котрі б були певним чином сформовані у формі тих чи інших мотивів (аргументів) на користь оскаржуваного рішення про відсутність потреби вчиняти проведення тимчасового доступу до речей і документів (білінгу мобільного зв`язку).

У свою чергу їх відсутність унеможливлює певний аналіз постанови на предмет ґрунтовності висновків.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 307 КПК ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора.

За таких обставин, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що скарга підлягає задоволенню, а постанова скасуванню.

При цьому, слідчий суддя, виходячи з ч. 5 ст. 40, ч. 4 ст. 40-1 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) дізнавачу, слідчому у провадженні на здійснення конкретних слідчих дій, адже останні є самостійними у своїй процесуальній діяльність, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України), однак слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

Тому, з цих підстав слідчий суддя вважає доводи скарги про невідповідність постанови вимогам ст. 110 КПК ґрунтовними, а тому скасовує таке рішення про відмову у задоволенні клопотання.

З цих підстав та керуючись статтями 303-307, 369-372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, Суд постановив:

скаргу - задовольнити.

Постанову слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_5 від 23 січня 2026 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 листопада 2025 року за № 0003519, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст.367 КК України, про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 23 січня 2026 року про проведення тимчасового доступу до речей і документів (білінгу мобільного зв`язку), скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає та є обов`язковою до виконання на всій території України.

Оголошення повного тексту ухвали відбудеться 18 березня 2026 року о 17 годин 10 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_6