Справа № 712/1050/26
Провадження № 1-кс/712/597/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 року м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Черкаси скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора відділу протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_4 від 10.12.2025 про закриття кримінального провадження № 0000056 від 22.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України,

ВСТАНОВИВ:

1.Зміст поданої скарги та її обґрунтування

До Соснівського районного суду м. Черкаси надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову прокурора відділу протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_4 від 10.12.2025 про закриття кримінального провадження № 0000056 від 22.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

У скарзі заявниця зазначає, що 10.12.2025 прокурором винесено постанову, з якою вона не погоджується та вважає її незаконною і передчасною. На обґрунтування скарги ОСОБА_3 посилається на те, що досудове розслідування проведено неповно, необхідні слідчі (розшукові) та процесуальні дії не виконані, належної перевірки її доводів не здійснено, а прийняте рішення не містить достатнього мотивування та не відповідає фактичним обставинам. Також заявниця вказує, на допущені під час розслідування порушення її процесуальних прав.

У зв`язку з цим заявниця просить слідчого суддю: поновити строк на оскарження постанови; скасувати постанову прокурора від 10.12.2025; визнати дії та бездіяльність процесуального керівника ОСОБА_4 протиправними.

2. Узагальнені позиції учасників судового провадження

Заявник ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу підтримала повністю, пояснила, що вважає постанову невмотивованою. Акцентувала увагу на тому, що під час досудового розслідування її не допитано, також не допитано ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , не проведено слідчі експерименти та одночасні допити, а також інші слідчі (процесуальні) дії.

Прокурор ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення скарги, вказавши, що постанова прокурора відповідає вимогам ст. 110 КПК України та ґрунтується на зібраних у провадженні матеріалах.

3. Релевантне законодавство

За приписами п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії (ч. 1 ст. 304 КПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 305 КПК України прокурор може самостійно скасувати рішення, що передбачене пунктами 3 та 10 ч. 1 ст. 303 цього Кодексу і оскаржується в порядку, передбаченому ч. 6 ст. 284 цього Кодексу, що тягне за собою закриття провадження за скаргою.

Згідно із ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язанні всебічно, повно і неупереджено дослідити усі обставини кримінального провадження. Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Усебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи; а-по друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст. 2, 284 КПК України).

Постанова слідчого (прокурора) про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту свої прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

4. Мотиви та оцінка слідчого судді

Дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи скарги, слідчий суддя виходить із такого.

У провадженні Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, перебували матеріали кримінального провадження № 0000056 від 22.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, розпочатого за заявою ОСОБА_3 щодо можливого перевищення працівниками поліції службових повноважень під час проведення 05.10.2023 обшуку у її домоволодінні.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 05.10.2023 обшук проводився на підставі ухвали слідчого судді, за участю слідчого та оперативних працівників Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, понятих та працівників батальйону поліції особливого призначення ГУНП в Черкаській області, які забезпечували охорону та порядок під час проведення слідчої дії.

У ході досудового розслідування допитано працівників поліції, лікарів, оглянуто відеозапис обшуку, долучено висновок службового розслідування, призначено та проведено судово-медичні експертизи.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, копію постанови прокурора від 10.12.2025 ОСОБА_3 отримала 22.12.2025 та 31.12.2025 подала скаргу до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси. Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.01.2026 у справі № 711/12351/25 провадження за скаргою закрито, скаргу повернуто заявниці у зв`язку з поданням її не до належного суду.

Після отримання зазначеної ухвали, 23.01.2026 ОСОБА_3 звернулася зі скаргою до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси. Подання скарги до іншого районного суду заявниця обґрунтовує тим, що Черкаська обласна прокуратура розташована на території Придніпровського району м. Черкаси, що зумовило її помилкове визначення територіальної підсудності.

З огляду на те, що заявниця звернулася зі скаргою в межах установленого законом строку, однак до неналежного суду, та повторно подала її невідкладно після повернення, слідчий суддя вважає, що пропуск строку на оскарження зумовлений об`єктивними причинами та не свідчить про недобросовісність заявниці, у зв`язку з чим наявні підстави для його поновлення.

Оцінюючи доводи скарги по суті, слідчий суддя враховує, що предметом судового контролю в порядку п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України є перевірка того, чи прийнято постанову про закриття кримінального провадження з додержанням вимог закону, зокрема чи забезпечено всебічність, повноту та неупередженість досудового розслідування (ч. 2 ст. 9 КПК України), а також чи є висновки прокурора логічним наслідком перевірених та належним чином оцінених доказів у їх сукупності.

Із матеріалів провадження вбачається, що органом досудового розслідування оглянуто відеозапис проведення обшуку. Водночас із дослідженого судом відеозапису обшуку вбачається, що зйомка подій, які безпосередньо є предметом дослідження у цьому кримінальному провадженні, здійснена зі спини працівників поліції, а момент безпосереднього контакту між працівниками поліції та ОСОБА_3 (за наявності такого), як і причини, з яких остання опинилася на землі, не відображені чітко та однозначно. За цих умов такий відеозапис сам по собі не може вважатися достатнім для категоричного висновку про відсутність/наявність застосування фізичної сили.

Крім того, з матеріалів справи убачається, що під час проведення слідчої дії були залучені працівники батальйону поліції особливого призначення, якими використовувався нагрудний відеореєстратор. Разом із тим, відеозапис з нагрудного відеореєстратора у матеріалах кримінального провадження відсутній через закінчення строку його зберігання, при цьому у висновку службового розслідування міститься посилання на перегляд такого запису. Однак матеріали, на підставі яких складено висновок службового розслідування, у тому числі відповідні відеозаписи, не витребувані та не долучені, а особу, яка здійснювала перегляд такого запису та робила відповідні висновки, не допитано.

За наведених обставин слідчий суддя вважає, що висновок службового розслідування не може заміняти собою належні процесуальні джерела доказів та не усуває необхідності перевірки ключових доводів заявниці процесуальними засобами.

Також слідчий суддя бере до уваги, що фактично висновки оскаржуваної постанови значною мірою ґрунтуються на показаннях працівників поліції, тоді як повноцінна перевірка версії заявниці забезпечена не була. Зокрема, матеріали провадження свідчать, що ОСОБА_3 не була допитана. При цьому у провадженні наявна постанова про відмову у визнанні її потерпілою від 02.07.2025, а 12.11.2025 прокурор здійснювала спробу допиту ОСОБА_3 як свідка, однак остання наполягала на допиті в статусі потерпілої. Даних про те, що заявниці було належним чином вручено постанову про відмову у визнанні потерпілою та роз`яснено порядок її оскарження, матеріали провадження не містять.

Слідчий суддя враховує підхід Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), відповідно до якого за наявності небезпідставної скарги про жорстоке поводження з боку представників державної влади розслідування має бути ефективним і ретельним, а органи влади повинні здійснювати реальну спробу з`ясувати, що сталося, не покладаючись на поспішні або необґрунтовані висновки для припинення перевірки (рішення ЄСПЛ у справі «Bouyid v. Belgium»). Також ЄСПЛ зазначає, що з метою забезпечення належного рівня суспільного контролю та захисту законних інтересів потерпілого потерпілий має бути залучений до процедури розслідування у міру необхідності (рішення ЄСПЛ у справі «Yatsenko v. Ukraine»).

За обставин цього кримінального провадження те, що ОСОБА_3 , яка заявляє про застосування до неї фізичного насильства за наявності медичних даних про наявність тілесного ушкодження, фактично не була допитана, а матеріали не містять підтвердження належного повідомлення її про прийняття постанови про відмову у визнанні потерпілою та роз`яснення права на її оскарження, у поєднанні з відсутністю в провадженні джерел об`єктивної фіксації подій свідчить про те, що доводи заявниці не були перевірені у повному обсязі, а досудове розслідування не відповідало вимогам всебічності та повноти.

Крім того, слідчим суддею встановлено, що у кримінальному провадженні не допитано понятих та не наведено даних про вжиття достатніх заходів для з`ясування їх місця перебування та забезпечення явки. Не допитано також ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які знаходилися поряд із місцем подій. При цьому від ОСОБА_5 та ОСОБА_6 09.11.2025 надходив електронний лист про неможливість прибуття на виклик з огляду на сімейні обставини та стан здоров`я, однак відомостей про повторні виклики чи інші належні заходи забезпечення допиту в подальшому матеріали не містять.

Окремо слідчий суддя звертає увагу на те, що з резолютивної частини оскаржуваної постанови вбачається прийняття рішення про закриття кримінального провадження стосовно працівників Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, тоді як питання щодо надання правової оцінки діям працівників батальйону поліції особливого призначення ГУНП в Черкаській області, які були залучені до забезпечення проведення обшуку, належним чином не відображено.

За наведених обставин слідчий суддя дійшов висновку, що постанова прокурора від 10.12.2025 про закриття кримінального провадження прийнята передчасно, без забезпечення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх істотних обставин, а також без належної перевірки доводів заявниці з використанням доступних процесуальних засобів, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Разом із тим вимоги скарги про визнання дій та бездіяльності прокурора протиправними задоволенню не підлягають, оскільки слідчий суддя в межах повноважень, визначених КПК України, не ухвалює рішення у формі самостійного «визнання дій незаконними/протиправними». Процесуальним наслідком встановлених порушень є скасування оскаржуваної постанови та поновлення можливості здійснення досудового розслідування відповідно до вимог закону, що і забезпечує відновлення порушених прав заявника в межах кримінального процесу.

З урахуванням наведеного, скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 2, 9, 303, 306-307, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_3 строк на оскарження постанови прокурора відділу протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_4 від 10.12.2025 про закриття кримінального провадження № 0000056.

Скаргу задовольнити частково.

Постанову прокурора відділу протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_4 від 10.12.2025 про закриття кримінального провадження № 0000056 від 22.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, скасувати.

В задоволенні іншої частини вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 02.03.2026.

Слідчий суддя ОСОБА_1