Справа № 159/1067/26
Провадження № 1-кс/159/262/26
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про арешт майна

25 лютого 2026 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000127 від 21.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК Українипро арешт майна,

у с т а н о в и в:

20.02.2026 приблизно о 12 годині в селищі Турійськ на вул.Володимирська, 4 водій транспортного засобу «Volvo» номерний знак НОМЕР_1 з причіпом номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_4 , після зупинки його працівниками поліції, надав останнім неправомірну вигоду в сумі 3000 гривень, яку поклав між водійським та пасажирським сидінням.

Того ж дня під час проведення огляду місця події 6 купюр номіналом 500 гривень вилучені працівниками поліції.

Відомості про дане кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.02.2026 за №0000127 з правовою кваліфікацією ч.1 ст.369 КК України.

24.02.2026 слідчим за погодженням з процесуальним прокурором скероване до суду клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Клопотання мотивоване тим, що вилучені купюри є речовим доказом у кримінальному провадженні №0000127 від 21.02.2026.

З метою збереження речового доказу у незмінному стані, слідчий просить накласти арешт на грошові кошти із забороною користуватися, розпоряджатися і відчужувати.

Слідчий в судове засідання не з`явився, клопотав про розгляд справи у його відсутності.

Володілець майна в телефонному режимі клопотав про розгляд справи у його відсутності та не заперечив проти накладення арешту на грошові кошти.

Фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до положень ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

За змістом п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою зокрема забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

За матеріалами кримінального провадження грошові кошти є предметом злочину, є речовим доказом у справі, здобуті у встановленому законом порядку, тому слідчим доведені підстави для їх арешту з метою повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування.

Запропонований режим обмежень відповідає вимогам ч.11 ст.170 КПК України та доведений матеріалами провадження.

На підставі викладеного та керуючись статтями 132, 170-173 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти в сумі 3000 (три тисячі) гривень, що належать ОСОБА_4 , які вилучена 20.02.2026 під час огляду місця події.

Заборонити користуватися, розпоряджатися та відчужувати майно, на яке накладено арешт.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

На підставі ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1