УХВАЛА

09 березня 2026 року

м. Київ

справа № 175/8151/23

провадження № 51-411 ск 25

Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянула касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , подану в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2024 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду в місті Кривому Розі Дніпропетровської області від12 лютого 2026 року і

встановила:

у касаційній скарзі порушується питання про перегляд указаних судових рішень у касаційному порядку.

Колегія суддів перевірила касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) та встановила, що її подано з порушенням норм вказаної статті.

У силу ст. 433 вказаного Кодексу Суд не ревізує повноти судового розгляду й відповідності висновків фактичним обставинам кримінального провадження, а при здійсненні перегляду оскаржених рішень, виходить з обставин, установлених судами попередніх інстанцій. Наведене у касаційній скарзі захисника ураховано не було.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді кримінального провадження в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для їх скасування, які, на її думку, були допущені судами під час ухвалення судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування своєї позиції. Однак, наведених вимог кримінального процесуального закону скаржниця не дотрималася.

Як убачається зі скарги та доданих матеріалів, вирок місцевого суду переглядався за правилами апеляційної процедури.

У поданій касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 вказує на допущення судом апеляційної інстанції порушень норм процесуального права, що полягали у невмотивованості судового рішення, не дослідженні доводів його апеляційної скарги щодо незаконності рішення суду першої інстанції, відсутності обґрунтування їх відхилення.

Окрім того, убачаючи можливість закриття кримінального провадження, у тому числі з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, захисник ОСОБА_4 не звернула уваги на те, що касаційний суд не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу і має право скасувати обвинувальний вирок із закриттям кримінального провадження за умови, що обставини в ньому досліджені всебічно, повно й об`єктивно. Разом із цим, указуючи на недодержання апеляційним судом ст. 419 КПК України й невмотивованість оспорюваної ухвали, нею не зазначено, яких саме доводів сторони захисту цей суд не перевірив і не надав на них відповіді. Не аргументовано з огляду на положення статей 404, 412 КПК України також і тези про постановлення ухвали саме з істотним порушенням приписів цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК України, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. Проте подана касаційна скарга не містить жодних застережень щодо цієї обставини.

Недотримання вказаних вимог стає на заваді реалізації положень статей 428, 430 КПК України.

Що стосується клопотання захисника про зупинення виконання судових рішень, то колегія суддів зауважує, що згідно з ч. 1 ст. 430 КПК України це питання вирішується лише після відкриття касаційного провадження.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, а допущені недоліки перешкоджають відкриттю касаційного провадження, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення її недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Ураховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, колегія суддів

постановила:

касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , подану в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2024 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду в місті Кривому Розі Дніпропетровської області від12 лютого 2026 року, залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків - п`ятнадцять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити, що касаційна скарга, залишена без руху, повертається, якщо особа не усунула її недоліків в установлений судом строк.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3