Житомирський апеляційний суд
Справа №295/1738/26 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/142/26
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі судове провадження № 295/1738/26 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 06 лютого 2026 року, якою частково задоволено клопотання слідчого СВ ВП №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 та застосовано відносно підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України,, раніше не судимого, проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 ,

запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 21 год. до 07 години наступної доби, без застосування електронних засобів контролю до 30 березня 2026 року включно,

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необгрунтованою, постановленою з порушенням норм КПК України. Зазначає, що підозра, яка повідомлена ОСОБА_8 за ч.4 ст.296 КК України є необгрунтованою, а ризики, передбачені ст.177 КПК України, не доведені. Вказує, що слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні не доведено, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 .. Вважає, що слідчим суддею не враховано, що ОСОБА_8 являється військовослужбовцем, проходить військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_2 в казарменому режимі, має постійне місце проживання та має на утриманні 2-х неповнолітніх дітей.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що слідчий СВ ВП №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що СВ ВП №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області, за процесуального керівництва прокурорів Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000069 від 31.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (по особовому складу) від 31.05.2025 № 25-РС сержанта ОСОБА_8 призначено на посаду начальника групи забезпечення заходів цивільно-військового співробітництва ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відповідно до вимог ст. ст. 11, 49, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, сержант ОСОБА_8 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно додержуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, бути зразком високої культури, скромності й витримки, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватись правил військової ввічливості та поведінки, не допускати порушень громадського порядку та негідних вчинків.

Однак, ОСОБА_8 , будучи військовослужбовцем, порушуючи зазначені вище положення статутів Збройних Сил України, умисно вчинив кримінальні правопорушення при наступних обставинах. 31.01.2026 року близько 10 год. 40 хв. у ОСОБА_8 , який перебував у громадському місці, поблизу входу до магазину «Віка», що знаходиться за адресою: вул. Миру, с-ще Новогуйвинське, Новогуйвинської ТГ, Житомирського району, Житомирської області, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, виник умисел на вчинення хуліганства, стосовно раніше незнайомих йому ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ..

Так, реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_8 , перебуваючи в той же час день та місці, у присутності інших осіб, діючи умисно, із хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок та виражаючи явну неповагу до суспільства, існуючих правил поведінки у суспільстві та інших соціальних цінностей, що супроводжувалось особливою зухвалістю, з метою самовираження себе в очах оточуючих, за рахунок приниження та порушення прав інших осіб, на ґрунті хуліганських мотивів, в ході словесної суперечки з раніше незнайомими йому ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , дістав предмет ззовні схожий на шумовий пристрій SUR-2608 та утримуючи його у правій руці здійснив один постріл під кутом близько 90 градусів від поверхні землі в напрямку людей, чим вчинив хуліганські дії та створив ситуацію реальної загрози спричинення їм шкоди життю та здоров`ю.

31.01.2026 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.296 КК України.

В обґрунтування доводів щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчий послався на те, що встановлені під час досудового розслідування обставини, в тому числі ті, що характеризують особу підозрюваного, вказують на наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 3 ч. 1 ст.177 КПК України. Вказав, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, що свідчить про можливість переховування останнього від органів досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності. Також існує ризик незаконного впливу з боку підозрюваного ОСОБА_8 на свідків, з метою побудови власної версії захисту та виправдання своїх дій.

Враховуючи обґрунтованість підозри, тяжкість інкримінованого підозрюваному ОСОБА_8 кримінального правопорушення, а також доведеність прокурором наявності ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про часткове задоволення клопотання слідчого та застосував відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби без застосування електронних засобів контролю із покладенням обов`язків визначених ст. 194 КПК України.

Заслухавши доповідача, доводи захисника та підозрюваного в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Як встановлено слідчим суддею, в провадженні СВ ВП №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області, за процесуального керівництва прокурорів Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000069 від 31.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

31.01.2026 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.296 КК України.

Слідчим суддею встановлено, що існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, яке відноситься до категорії тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, підтверджується доказами, які містяться в матеріалах клопотання слідчого, а саме: протоколом огляду місця події від 31.01.2026 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_18 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_19 ; відеозаписами з нагрудної боді-камери працівника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_8 ; відеозаписами з нагрудної боді-камери працівника поліції ОСОБА_13 ; відеозаписами з нагрудної боді-камери працівника поліції ОСОБА_14 ; відеозаписом оприлюдненим у месенджері «TELEGRAM» на каналі «ТрухаЖитомир» із посиланням t.me/truexazhitomir під назвою «Конфлікт з чоловіком у військовій формі у Новогуйвинському»; повідомленням про підозру ОСОБА_8 від 31.01.2026 року та іншими матеріалами кримінального провадження.

За таких обставин, колегія суддів вважає суперечливими та непереконливими доводи апеляційної скарги захисника про необгрунтованість підозри, оскільки в апеляційній скарзі захисника йдеться про застосування більш м`якого запобіжного заходу, який може бути застосовано лише при наявності обгрунтованої підозри.

Слідчим суддею також враховано доведеність прокурором наявності ризиків, передбачених п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик можливого впливу на свідків в даному провадженні обгрунтований тим, що підозрюваному відомо про коло цих осіб, деякі особи, як він пояснив в судовому засіданні, йому знайомі, а тому шляхом умовлянь, чиненням тиску та/або будь-яким іншим чином він може вплинути на цих осіб з метою зміни показань про обставини кримінального провадження, як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду.

Водночас, слідчій суддя дійшов висновку про недоведенність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки 31.01.2026 року ОСОБА_8 вручено повідомлення про підозру, проте, останній не був затримай в порядку ст. 208 КПК України та даних про те, що він порушує процесуальні обов`язки прокурором не надано.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується та вважає безпідставними доводи апеляційної скарги захисника про недоведеність ризиків, передбачених п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що зазначені вимоги закону слідчім суддею були дотримані, в повному обсязі.

Разом з тим, на переконання колегії суддів, застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час, а саме з 21 години по 07 годину наступної доби, слідчим суддею недостатньо враховано те, що останній являється військовослужбовцем, проходить військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_2 в казарменому режимі та згідно пояснень підозрюваного виконує свої службові обов`язки з 06 години до 21 години, а тому не має можливості на вільний час для задоволення побутових потреб після служби.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню в частині заборони залишати місце проживання з 21 години до 07 години наступної доби з ухваленням нової ухвали, якою слід застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 заборону залишати житло, визначене оскаржуваною ухвалою слідчого судді у період з 22 години до 06 години наступної доби.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 06 лютого 2026 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 21 год. до 07 години наступної доби, без застосування електронних засобів контролю до 30 березня 2026 року включно, - скасувати в частині заборони залишати місце проживання з 21 години до 07 години наступної доби.

Постановити нову ухвалу в цій частині, якою заборонити підозрюваному ОСОБА_8 залишати встановлене місце проживання з 22 години до 06 години наступної доби.

В іншій частині ухвалу слідчого судді залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :