Справа № 346/580/26
Провадження № 1-кс/346/162/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2026 р.м. Коломия

Слідчий суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , особи, яка подала заяву ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Коломия заяву (скаргу) ОСОБА_3 на дії (бездіяльність) службових осіб Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, яка полягає у невнесенні повних відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

12.02.2026 до суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Коломийського РВП ГУНП у Івано-Франківській області, яка полягає у невнесенні змін до Єдиного реєстру досудових розслідувань згідно її заяви від 26.01.2026 року.

Відповідно до змісту скарги, ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_4 від 03 лютого 2026 року Коломийський РВП ГУНП у Івано-Франківській області зобов`язано внести відомості до ЄРДР в порядку ст. 214 КПК України, які містяться в заяві ОСОБА_3 від 26.01.2026 року.

Згідно поданої заяви від 26.01.2026 року заявниця просила поліцію притягнути до відповідальності директора ЗДО № 3 «Берізка» ОСОБА_5 за ст. 358 та ст. 366 КК України та відкрити кримінальне провадження щодо даної особи за вказаними статтями.

11.02.2026 року заявниця звернулася до Коломийського РВП ГУПН з проханням надати їй витяг з ЄРДР. Згідно наданого їй витягу, короткий виклад обставин перекручений і не відповідає змісту заяви про кримінальне правопорушення, оскільки в правовій кваліфікації кримінального правопорушення вказано ст.. 358 КК України. Тому заявниця просить суд зобов`язати уповноважених осіб Коломийського РВП ГУНП у Івано-Франківській області внести зміни до ЄРДР, згідно її заяви від 26.01.2026 року.

Також просила доповнити правову кваліфікацію статтейю 384 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримала.

Представник Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області до суду не з`явився та будь-яких заперечень проти задоволення вказаної скарги до суду не надав.

Дослідивши матеріали скарги слідчий суддя приходить до таких висновків.

В силу положень частини 3 статті 306 КПК України розгляд будь-яких скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язковою участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Отже, за цими положеннями особа, яка подала скаргу або її захисник чи представник, має обов`язок приймати участь у розгляді скарги.

Разом з цим суд відзначає, що КПК України, не врегульовано питання щодо правових наслідків неявки цих осіб для розгляду скарги, а тому на виконання положень частини 6 статті 9 КПК України (якими передбачено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу) суд застосовує частину 3 статті 26 КПК України якою передбачено, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Таким чином, незважаючи на неявку вказаних осіб і той факт, що вони не відмовляються від розгляду слідчим суддею поданої скарги, а навпаки в своїй скарзі скаржниця просила розглянути скаргу без її участі, слідчий суддя вважає, що скаргу слід розглянути по суті без участі скаржниці.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст..2 КПК України).

Главою 26 КПК України, визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування. Частиною 1 статті 303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та ким (заявником, потерпілим, підозрюваним, володільцем майна тощо) такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені.

Бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий, дізнавач або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим, дізнавачем чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора як бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Верховний Суд у своєму рішенні від 30.09.2021 (Постанова ККС ВС у справі 556/450/18) вказав, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 при розгляді справи №818/1526/18 зазначила, що, саме у межах процедури оскарження бездіяльності, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Таким чином, підставою для початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення та можуть бути перевірені у кримінально-процесуальному порядку, короткий виклад яких, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

З матеріалів скарги вбачається, що ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03.02.2026 у справі №346/385/26 задоволено скаргу ОСОБА_3 та зобов`язано уповноважених осіб Коломийського РВП ГУНП внести відповідні відомості в ЄРДР, які містяться в заяві ОСОБА_3 від 26.01.2026 року. Дана ухвала оскарженню не підлягає.

На виконання вказаної ухвали, відомості про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України внесені в ЄРДР 10.02.2026 за №0000034, тобто у строк передбачений ч.1 ст. 214 КПК України, про що свідчить Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У вказаному витягу вказана правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 1 ст. 358 КК України. Фабула справи сформульована: «09.02.2026 до чергової частини Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області з Коломийського міськрайонного суду надійшла ухвала про внесення відомостей до ЄРДР, за зверненням ОСОБА_6 , про те, що невідома особа підробила протокол батьківських зборів ЗДО №3 «Берізка», що адресою: м. Коломия, вул. Ковцуняка Гната, 1В». На вимогу заявниці уповноваженою особою поліції уточнено фабулу справи, зокрема уточнено особу, яка на думку заявниці підробила протокол ОСОБА_7 та уточнено реквізити заяви від 26.01.2026 року, зареєстрованої в журналі єдиного обліку за № 1650.

Заявниця просить суд уточнити кваліфікацію дій ОСОБА_7 зобов`язавши уповноважену службову особу органу поліції внести зміни до ЄРДР, оскільки вбачає в діях ОСОБА_7 також діяння, які підпадають під кваліфікацію за статями 366 та 384 КК України.

Згідно висновку Верховного Суду колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду при розгляді справи 761/28347/15-к, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) не є процесуальним джерелом доказів, не може покладатися в основу обвинувачення та не є процесуальним рішенням. Це лише згенерований програмними засобами документ, що засвідчує факт реєстрації правопорушення, а не сама постанова слідчого чи прокурора.

Отже, зважаючи, що відомості про вчинення кримінального правопорушення на підставі заяви ОСОБА_3 від 26.01.2026 внесено до ЄРДР, а фактична незгода заявника з формулюванням короткого викладу обставин у Витязі з ЄРДР та вказаної у ньому правової кваліфікації не може бути підставою повторного внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність бездіяльності уповноважених осіб Коломийського РВП ГУНП у Івано-Франківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а тому у задоволенні скарги необхідно відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 214, 303, 306, 307, 309, 372,376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви (скарги) ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 13 лютого 2026 року.

Слідчий суддя : ОСОБА_1