УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2025 Справа №607/26963/24 Провадження №1-кп/607/84/2025

Колегія суддів Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_4 ,

під час проведення відкритого судового засідання, в приміщенні зали суду, в м.Тернополі у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000483 від 07.10.2024 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, п.п. 6, 11 ч.2 ст. 115, ч.1 ст.263 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_9 , -

ВСТАНОВИЛА:

На розгляді у Тернопільському міськрайонному суді Тернопільської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000483 від 07.10.2024 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, п. п. 6, 11 ч.2 ст. 115, ч.1 ст.263 КК України.

Прокурор ОСОБА_10 скерувала на адресу суду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 строком на 60 діб, оскільки термін застосування вказаного запобіжного заходу закінчується о 23:59 09.10.2025.

В обґрунтування вказаного клопотання прокурор зазначила, що ОСОБА_5 ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні багатоепізодових кримінальних правопорушень, пов`язаних із позбавленням життя людини, способом підвищеної суспільної небезпеки, інкриміновані кримінальні правопорушення вчиненні у довготривалий проміжок часу, в результаті ретельної підготовки та планування, що свідчить про стійкість протиправної поведінки особи і вказує на наявність ризиків вчинення підозрюваним нових аналогічних злочинів. Що свідчить про те, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі з метою уникнення відповідальності може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вказані обставини в цілому свідчать про необхідність продовження строку, застосованого до ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не можливості обрання йому більш м`якого запобіжного заходу.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 підтримала вказане клопотання, просив його задовольнити.

Захисник - адвокат ОСОБА_7 заперечив стосовно продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави. Клопотав про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, який на думку захисника здатний в повній мірі забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Зокрема, при вирішення даного клопотання необхідно врахувати, що обвинувачений раніше не судимий, позитивно характеризується по місцю проживання, займався волонтерською діяльністю. На даний час прокурором надано суду всі письмові докази у провадженні. З огляду на наведене, захисник вважає, що застосування домашнього арешту із браслетом буде достатнім запобіжним заходом щодо його підзахисного. Окрім того, захисник вважає, що відсутні докази, котрі б свідчили про вчинення його підзахисним інкримінованих йому злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника.

Потерпілий ОСОБА_8 та його представник заявили, що підтримують клопотання прокурора.

Заслухавши думку учасників судового засідання, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК.

Відповідно до вимог пункту 4 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Колегією суддів встановлено, що 27.04.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.115, ч.1 ст.115, ч.1 ст.263 КК України.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.04.2024 стосовно ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави. У подальшому, вказаний запобіжний захід було неодноразово продовжено.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000483 від 07.10.2024 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, п.п. 6, 11 ч.2 ст. 115, ч.1 ст.263 КК України надійшов на розгляд до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 16.12.2024.

Також після направлення обвинувального акту до суду, згідно ухвал Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, востаннє до 23:59 09.10.2025.

Колегія суддів враховує те, що прокурором та матеріалами кримінального провадження доведено що обвинувачений ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, п.п. 6, 11 ч.2 ст. 115, ч.1 ст.263 КК України, одне з яких є особливо тяжким злочином та за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна.

Окрім того, ризики, визначені в ухвалах Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області про застосування та продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 на даний час не зменшились та продовжують існувати, а саме: ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме ризики того, що: обвинувачений зможе переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про необхідність продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для стримування таких ризиків.

Зокрема ризиком того, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватись від суду є те, що він обґрунтовано обвинувачується зокрема у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання виключно у виді позбавлення воді на строк від 10 до 15 років або довічного позбавлення волі з конфіскацією майна. Тому, усвідомлюючи тяжкість вчинених злочинів та вид покарання, яке йому загрожує, ОСОБА_5 може умисно переховуватись від суду як на території України так і поза її межами, з метою уникнення від відповідальності.

Ризиком того, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні є те, що на даний час розгляд кримінального провадження не завершено, жоден свідок у межах судового розгляду покази ще не надав.

Крім того, спосіб вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень вказують на те, що ОСОБА_5 може бути причетний до інших злочинів, вчинених аналогічним способом.

Слід зазначити, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, яким передувала підготовка до їх вчинення та їх подальше приховування, а тому, за таких обставин, ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, на думку колегії суддів є цілком ймовірним.

Також, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні багатоепізодових кримінальних правопорушень, пов`язаних із позбавленням життя людини, способом підвищеної суспільної небезпеки, інкриміновані кримінальні правопорушення вчиненні у довготривалий проміжок часу, в результаті ретельної підготовки та планування, що свідчить про стійкість протиправної поведінки особи і вказує на наявність ризиків вчинення підозрюваним нових аналогічних злочинів.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

Таким чином, колегія суддів не вбачає доцільності у зміні раніше застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу, оскільки будь-яких нових даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно останнього більш м`якого запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту, в судовому засіданні не встановлено.

При цьому колегія суддів виходить у тому числі з тих обставин, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , мають високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якої, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого та, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Обставини, зазначені захисником ОСОБА_7 про те, що обвинувачений вже тривалий час перебуває під вартою, не можуть бути підставою для відмови в продовженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою та заміни на більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки він не здатен запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Також зважаючи на те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується останній, колегія суддів вважає виправданим подальше тримання обвинуваченого під вартою, а тому клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 до двох місяців.

На підставі викладеного та керуючись главою 18 КПК України, ст.ст. 318, 331, 376 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 відмовити.

Клопотання прокурора задовольнити.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою залишити без змін, продовживши строк тримання під вартою ОСОБА_5 до 23:59 05.12.2025.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_5 , його захиснику та прокурору, а також направити уповноваженій службовій особі в місця ув`язнення обвинуваченого.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Чортківська установа виконання покарань (№26)» для виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3