Справа № 297/481/26
УХВАЛА

про дозвіл на затримання підозрюваного з метою приводу

для участі в розгляді клопотання про застосування

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

17 лютого 2026 року м. Берегове

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , яке погодженепрокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури ОСОБА_5 , про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0000922 від 30.06.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області з клопотанням, ., яке погодженепрокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури ОСОБА_5 , про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0000922 від 30.06.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє по теперішній час.

У ході досудового розслідування встановлено, що громадянина України ОСОБА_6 призначено наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України №194-ОС від 19.02.2025 на посаду інспектора прикордонної служби 2 категорії гранатометника другого відділення інспекторів прикордонної служби другої прикордонної застави ІНФОРМАЦІЯ_1 військової частини НОМЕР_2 .

Згідно Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

У такий спосіб, з моменту затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 на території України почав діяти правовий режим воєнного стану, який продовжує діяти і на даний час.

Вимогами статей 17, 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України.

Стаття 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначає, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статут). Статутом керуються всі військові частини, кораблі, управління, штаби, організації, установи і військові навчальні заклади Збройних Сил України (далі - військові частини).

Так, згідно з ст.ст. 5, 6 Статуту, внутрішня служба - це система заходів, що вживаються для організації повсякденного життя і діяльності військової частини, підрозділів та військовослужбовців згідно з цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.

Внутрішня служба здійснюється з метою підтримання у військовій частині порядку та військової дисципліни, належного морально-психологічного стану, які забезпечують постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу, збереження здоров`я військовослужбовців, організоване виконання інших завдань. Вимоги цього Статуту зобов`язаний знати й сумлінно виконувати кожен військовослужбовець.

Під час проходження військової служби, у відповідності до ст.ст. 6, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, солдат ОСОБА_6 , зобов`язаний був свято і непорушно додержуватися вимог Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати свій військовий обов`язок, не допускати негідних вчинків, точно й вчасно виконувати покладені на нього обов`язки.

Натомість, солдат ОСОБА_6 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам Статутів Збройних Сил України та законів України, став на шлях вчинення кримінального правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за наступних обставин.

Так, солдат ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової служби, перебуваючи на посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії гранатометника другого відділення інспекторів прикордонної служби другої прикордонної застави ІНФОРМАЦІЯ_1 військової частини НОМЕР_2 , у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не бажаючи переносити труднощі військової служби, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, без дозволу командування частини, 02.06.2025 близько 08 години 00 хвилин умисно не з`явився для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 , що за адресою: АДРЕСА_1 та був відсутній без поважних причин на військовій службі по теперішній час, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи свою діяльність з проходженням військової служби, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, а саме: нез`явлення військовослужбовця вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

29.12.2025 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

29.12.2025 року слідчим слідчого відділення Берегівського РВП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 було допитано в якості свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і встановлено, що ОСОБА_6 за місцем свого проживання, а саме за адресою АДРЕСА_2 , відсутній.

Окрім того, до органу досудового розслідування надійшов рапорт від старшого о/у СКП Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області про те, що ОСОБА_6 за місцем свого проживання, а саме за адресою АДРЕСА_2 , відсутній.

На даний час ОСОБА_6 по місцю свого проживання відсутній, а також його місцезнаходження невідоме, в зв`язку з чим 14.01.2026 підозрюваний був оголошений в розшук.

Враховуючи, що даний час місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_6 не встановлено, і він переховується від органу досудового слідства за вчинення кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії тяжких злочинів і за який санкцією ч. 5 ст. 407 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років .

У зв`язку з наведеним слідчий звернувся з клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор Закарпатської спеціалізованої прокуратури ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримав клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 з метою приводу його для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши думку прокурора та вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя, дійшов до наступних висновків.

Клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу відповідає вимогам ст. 188 КПК України.

В матеріалах клопотання є достатньо доказів на обставини, які дають підстави для обґрунтованої підозри про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення.

Згідно ст. 187 КПК України слідчий суддя, суд має право постановити ухвалу про привід підозрюваного, обвинуваченого, якщо він не з`явилася для розгляду клопотання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді застави, домашнього арешту чи тримання під вартою, або ухвалу про дозвіл на його затримання з метою приводу, якщо ухвала про привід не була виконана.

Вивчені матеріали клопотання є підстави для обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, який відноситься до тяжкого злочину.

Із матеріалів клопотання встановлено, що 29.12.2025 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України. .

Згідно рапорту старшого о/у СКП Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області вбачається, що ОСОБА_6 за місцем свого проживання, а саме за адресою АДРЕСА_2 , відсутній.

Встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, перебуваючи на волі переховується від органу досудового розслідування, що підтверджується матеріалами клопотання, це свідчить про неможливість запобігання іншим ризикам шляхом ніж зазначено у клопотанні про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, яке поступило разом із вищевказаним клопотанням.

Згідно до ч. 3 ст. 190 КПК України ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; або закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; або відкликання ухвали прокурором.

Відповідно до ст. 191 КПК України затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше 36 (тридцяти шести) годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу. Службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали. Уповноважена службова особа (особа, якій законом надане право здійснювати затримання), яка затримала особу на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання або у якої під вартою тримається особа, щодо якої діє ухвала про дозвіл на затримання, негайно повідомляє про це слідчого, прокурора, зазначеного в ухвалі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 184, 187, 188, 189, 190 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , яке погодженепрокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури ОСОБА_5 , про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0000922 від 30.06.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Берегове та мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, Берегівського району, не одруженого,військовослужбовця військової служби, який перебуває на посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії гранатометника другого відділення інспекторів прикордонної служби другої прикордонної застави ІНФОРМАЦІЯ_1 військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні «солдат», раніше не судимого, з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Після встановлення місцезнаходження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомити Берегівський районний суд Закарпатської області.

Організацію виконання затримання з метою приводу доручити Берегівському РВП ГУНП в Закарпатській області та прокурору Закарпатської спеціалізованої прокуратури.

Ухвала втрачає законну силу 17 серпня 2026 року, або з моменту приводу підозрюваного ОСОБА_6 до суду, або добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, або відкликання ухвали прокурором.

Копію ухвали для виконання направити до Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області та до Закарпатської спеціалізованої прокуратури.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_10