Справа № 489/4468/26
Провадження № 1-кс/489/2481/26
У Х В А Л А

25 травня 2026 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до Інгульського районного суду міста Миколаєва зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР у м. Миколаєві, у зв`язку з тим, що за його заявою від 14.05.2026 не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальні правопорушення.

В обґрунтування скарги посилається на такі обставини.

14.05.2026 ним до ТУ ДБР у м. Миколаєві подано заяву про вчинення кримінальних правопорушень службовими особами Головного управління ДПС у Миколаївській області.

Однак, уповноваженими особами ТУ ДБР у м. Миколаєві відомості до ЄРДР не внесені, витяг з ЄРДР скаржнику не надано, про початок досудового розслідування не повідомлено.

У зв`язку з викладеними обставинами вважає протиправною бездіяльність ТУ ДБР у м. Миколаєві щодо невнесення відомостей до ЄРДР за його заявою та просить слідчого суддю зобов`язати ТУ ДБР у м. Миколаєві внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за його заявою.

ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, будь-яких заяв, клопотань не подавав.

Суб`єкт оскарження ТУ ДБР розташоване у місті Миколаєві, який був належним чином повідомлений про місце і дату судового розгляду, явку представника у судове засідання не забезпечив.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Як передбачено ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Частиною 1 ст. 303 КПК України встановлений виключний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

На досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, зокрема й бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Разом з тим, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України).

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Тобто, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення такого кримінального правопорушення.

Такі висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30.09.2021 (справа № 556/450/18), у якій зазначено: «...слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР...».

Слідчим суддею враховується, що особа, яка звертається із заявою про вчинення кримінального правопорушення, може не володіти докладною інформацією про його обставини, втім, таке повідомлення має містити відомості про існування обставин, які прямо чи опосередковано можуть свідчити про наявність ознак вчиненого кримінального правопорушення. Заявник не має обов`язку доводити факт вчинення кримінального правопорушення, однак наведення фактичних обставин, які спонукають його вважати, що кримінальне правопорушення було вчинене, є ознакою обґрунтованості повідомлення та надає можливість їх перевірити.

Під час розгляду скарги встановлено, що 14.05.2026 ТУ ДБР у м. Миколаєві отримано заяву ОСОБА_3 від 14.05.2026 про вчинення кримінальних правопорушень ГУ ДПС у Миколаївській області за ознаками ст. ст. 364, 364, 366 КК України.

У заяві ОСОБА_3 зазначив суть порушення: фактично службовими особами ДПС: винесено дві вимоги щодо одного й того самого зобов`язання; створено ризик подвійного примусового стягнення; ініційовано виконавчі провадження попри судовий спір; сформовано вимогу, де пеня існує без належного визначення основного боргу; застосовано багаторічну бездіяльність як підставу для значного збільшення фінансового навантаження. Зазначене свідчить про умисне використання владних повноважень поза межами закону.

Заявник вважає, що такі дії кваліфікуються як зловживання владою або службовим становищем (ст. 364 КК України), перевищення влади або службових повноважень (ст. 365 КК України), службове підроблення (ст. 366 КК України).

Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням (частина 1 статті 1 КК).

Для здійснення цього завдання Кримінальний Кодекс України визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили (частина 2 статті 1 КК).

Кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення (частина 1 статті 11 КК).

Системне тлумачення статей 214 і 303 КПК свідчить, що предметом судового контролю слідчим суддею може бути бездіяльність уповноваженого органу досудового розслідування у формі невнесення відомостей до ЄРДР після отримання належно обґрунтованої заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення, що передбачає такі обов`язкові ознаки: 1) належним заявником до органу досудового розслідування належним чином подана заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення із викладом вагомих обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 2) після отримання такої заяви чи повідомлення слідчим чи прокурором не внесено у визначений законом строк відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

За приписами п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України та п. 1 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020 до ЄРДР, крім іншого, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Таким чином, закон передбачає необхідність попереднього вивчення слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Під час розгляду скарги встановлено, що заява, з якою ОСОБА_3 звернувся до ТУ ДБР у м. Миколаєві, не містить даних щодо вчинення кримінального правопорушення, а містить лише суб`єктивні твердження щодо цього без викладення будь-яких конкретних фактів та зазначення обставин, які б підлягали внесенню до ЄРДР.

Як слідує із заяви ОСОБА_3 , останній без достатніх об`єктивних підстав вбачає ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 364, 365, 366 КК України.

Незгода заявника з винесенням ГУ ДПС у Миколаївській області щодо нього як колишньої фізичної особи-підприємця двох вимог, про які він зазначає у своїй скарзі, не може свідчити про наявність підстав вважати, що були вчинені кримінальні правопорушення.

Таким чином, заява скаржника за своїм змістом і суттю, не є повідомленням про злочин, оскільки не містить конкретних і достатніх даних про можливе вчинення особами саме кримінального правопорушення, передбаченого певною статтею Кримінального кодексу України, тобто сукупності обов`язкових ознак конкретного злочину, які дозволяють відмежовувати таке діяння від інших правопорушень, що не становлять суспільної небезпеки. Викладені в заяві відомості не свідчать про кримінальну протиправність діянь та їх караність за кримінальним законом, у зв`язку з чим вони не підлягають внесенню до ЄРДР.

Наявність лише абстрактних припущень про можливе вчинення кримінального правопорушення, викладених у заяві не достатньо для того, щоб розпочати досудове розслідування, оскільки підставою для початку досудового розслідування є фактичні дані та конкретні обставини, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення.

За таких обставин в задоволенні скарги має бути відмовлено.

Зазначення Коваленком у прохальній частині скарги про зобов`язання уповноважених осіб ТУ ДБР у м. Миколаєві внести відомості до ЄРДР за заявою від 20 квітня 2026 року суд розцінює як описку скаржника, враховуючи пояснення наведені у скарзі та додану до скарги заяву в порядку статті 214 КПК України про вчинення кримінального правопорушення, яка датується саме 14.05.2026.

На підставі викладеного, керуючись положеннями ст.ст. 2, 214, 303, 306-307, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Миколаєві щодо невнесення відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 14.05.2026 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1