УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2026 року

м. Київ

cправа № 405/1660/22

провадження № 51 - 997 ск 26

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_4 на вирок Подільського районного суду м. Кропивницького від 26 серпня 2025 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 11 грудня 2025 року щодо ОСОБА_5 ,

встановив:

Вироком Подільського районного суду м. Кропивницького від 26 серпня 2025 року ОСОБА_5 засуджено за ст. 121 ч. 2, ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 72 ч. 7 КК України в строк відбування покарання зараховано строк перебування під цілодобовим домашнім арештом з 30 грудня 2021 року по 22 квітня 2022 року з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі. Цивільний позов потерпілої задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_6 454 800 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 11 грудня 2025 року залишено без задоволення апеляційну скаргу прокурора, апеляційну скаргу представника потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 задоволено частково. Вирок місцевого суду змінено та стягнуто з ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_6 954 800 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди. На підставі ст. 72 ч. 5 КК України в строк відбування покарання зараховано строк перебування під цілодобовим домашнім арештом з 30 грудня 2021 року по 22 квітня 2022 року з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі. В решті вирок суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд вказаних судових рішень в касаційному порядку.

Проте, касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК України, а тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення її без руху на підставі ст. 429 ч. 1 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того,

у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа,

яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону,

що є підставами для скасування або зміни судових рішень, і які, на її думку, допущені судами при їх винесенні, навести конкретні докази і аргументи

в обґрунтування кожної позиції.

Так, прокурор у своїй касаційній скарзі, хоч і зазначає про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого, проте в порушення вимог ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України не наводить доводи на обґрунтування цього відповідно до положень ст. 438 ч. 1, статей 412-414 КПК України, з урахуванням того, що прокурор не погоджується із кваліфікацією дій ОСОБА_5 судами.

Водночас, у касаційній скарзі прокурор вказує на допущені, на його думку, неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що відповідно до ст. 433 ч. 1, ст. 438 ч. 1 КПК України не є предметом дослідження та перевірки касаційним судом.

Також у поданій скарзі прокурор не зазначає в чому полягає незаконність ухвали апеляційного суду, які конкретно порушення закону в силу ст. 419 КПК України, на його думку, було допущено цим судом, які доводи апеляційної скарги прокурора суд апеляційної інстанції належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив.

Крім того, прокурор у вступній і мотивувальній частинах касаційної скарги вказує на незаконність як вироку місцевого суду, так і ухвали Кропивницького апеляційного суду від 11 грудня 2025 року, проте в прохальній частині скарги просить скасувати лише ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції, тобто такі вимоги слід уточнити і викласти їх у відповідності до змісту касаційної скарги та її обґрунтувань.

Також в порушення вимог ст. 427 ч. 6 КПК України до касаційної скарги не додано додатків до неї в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження (не додано 7 примірників копій оскаржуваних судових рішень).

Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання

про відкриття касаційного провадження.

Керуючись ст. 429 ч. 1 КПК України, Верховний Суд

постановив:

Залишити касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 без руху.

Встановити прокурору ОСОБА_4 п`ятиденний строк

для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3