Справа № 306/1190/25
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.03.2026 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/84/26, за апеляційною скаргою прокурора Свалявського відділу Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 22.01.2026.

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання заступника начальника СВ ВП № 1 Мукачівського РУП ГУ НП в Закаратській області про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний період доби без застосування електронних засобів контролю, на строк до 08.03.2026 включно, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, директора ПП «СПЕЦБУДСЕРВІС-М», несудимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4, 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, в об`єднаному кримінальному провадженні № 0000039 від 06.05.2025.

Цією ж ухвалою на підозрюваного ОСОБА_7 покладено обов`язки: в період часу з 23 по 06 наступного дня не залишати місце постійного проживання, а саме - АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду; прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду із встановленою періодичністю; не відлучатися із Мукачівського району Закарпатської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З матеріалів судового провадження вбачається, що у провадженні слідчого відділу ВП № 1 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області знаходиться кримінальне провадження № 0000039, відомості про яке 06.05.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4, 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , відповідно до наказу № 2-к від 30.01.2020, обіймав посаду директора ПП «СПЕЦБУДСЕРВІС-М» та виконував організаційно-розпорядчі й адміністративно-господарські функції, у зв`язку з чим, згідно з ч. 3 ст. 18 КК України та приміткою до ст. 364 КК України, є службовою особою.

-2-

24.11.2023 між відділом освіти, молоді, спорту та культури Свалявської міської ради та ПП «СПЕЦБУДСЕРВІС-М» в особі директора ОСОБА_7 , укладено договір підряду № 230 на виконання робіт з капітального ремонту даху закладу дошкільної освіти № 6 у м. Свалява за рахунок коштів місцевого бюджету. Вартість робіт з урахуванням додаткових угод остаточно визначена у сумі 4663257,74 грн. Крім того, між Замовником та ТОВ «РБК «Карпат-Буд» укладено договір № 231 про здійснення технічного нагляду, відповідно до якого інженер технічного нагляду був уповноважений перевіряти відповідність обсягів і вартості виконаних робіт проектно-кошторисній документації та актам форм КБ-2в і КБ-3. В період з 24.11.2023 по 03.05.2024 ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, за попередньою змовою з начальником відділу освіти ОСОБА_8 та інженером технічного нагляду ОСОБА_9 , склав, підписав та подав для оплати акти приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в і довідки форми КБ-3, які містили завищені відомості щодо фактичних обсягів і вартості виконаних робіт. На підставі зазначених документів Замовником упродовж грудня 2023 травня 2024 років здійснено оплату робіт на загальну суму 4663257,74 грн, які перераховані на рахунки ПП «СПЕЦБУДСЕРВІС-М». Згідно з висновками судових експертиз, документально підтверджено завищення обсягів та вартості виконаних будівельних робіт на суму 1368769 грн. Отримавши зазначені кошти, у тому числі внаслідок завищення вартості робіт, ОСОБА_7 мав можливість розпоряджатися ними на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_7 , зловживаючи своїм службовим становищем, за попередньою змовою з іншими особами, заволодів коштами місцевого бюджету на суму 1368769 грн, що є особливо великим розміром, чим завдано матеріальної шкоди місцевому бюджету.

30.10.2024 між відділом освіти, молоді, спорту та культури Свалявської міської ради Закарпатської області та ПП «СПЕЦБУДСЕРВІС-М» в особі директора ОСОБА_7 , укладено договір підряду № 181 на виконання робіт з капітального ремонту даху Свалявського закладу дошкільної освіти № 6 у м. Свалява за рахунок коштів місцевого бюджету на загальну суму 507349,52 грн.

У період з 30.10.2024 по 07.11.2024 ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді директора ПП «СПЕЦБУДСЕРВІС-М», діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів та за попередньою змовою з начальником відділу освіти ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що роботи за договором фактично виконані не в повному обсязі, склав, підписав та подав для оплати акт приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в і довідку форми КБ-3 за листопад 2024 року, які містили завищені відомості щодо обсягів та вартості робіт на загальну суму 507349,52 грн. На підставі зазначених документів у листопаді 2024 року Замовником здійснено оплату робіт у повному обсязі шляхом перерахування коштів на рахунки ПП «СПЕЦБУДСЕРВІС-М». Згідно з висновками судових експертиз, документально підтверджено завищення обсягів та вартості виконаних будівельних робіт за договором № 181 на суму 93083 грн. Отримавши зазначені кошти, у тому числі внаслідок завищення вартості робіт, ОСОБА_7 мав можливість розпоряджатися ними на власний розсуд. Таким чином, у зазначений період ОСОБА_7 , зловживаючи своїм службовим становищем, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , заволодів коштами місцевого бюджету на суму 93083 грн, чим завдав матеріальної шкоди місцевому бюджету.

Також встановлено, що ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді директора ПП «СПЕЦБУДСЕРВІС-М» та будучи службовою особою, у період з 24.11.2023 по 03.05.2024, діяв умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з начальником відділу освіти, молоді, спорту та культури Свалявської міської ради ОСОБА_8 та

-3-

інженером технічного нагляду ОСОБА_9 , з метою заволодіння бюджетними коштами, виділеними на виконання будівельних робіт по об`єкту капітального ремонту даху Свалявського закладу дошкільної освіти № 6. Достовірно знаючи, що ПП «СПЕЦБУДСЕРВІС-М» фактично не виконало роботи у повному обсязі, ОСОБА_7 склав та вніс завідомо неправдиві відомості щодо обсягів і вартості виконаних робіт до офіційних документів первинного обліку, а саме актів приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в та довідок про вартість виконаних робіт форми КБ-3 за грудень 2023 року, березень та квітень 2024 року, після чого особисто підписав їх та завірив печаткою підприємства. Зазначені документи містили завищені показники фактично виконаних робіт та їх вартості, що підтверджується висновками судової товарознавчої, будівельно-технічної та комплексної економічної експертиз, якими документально встановлено завищення вартості виконаних будівельних робіт на загальну суму 1368769 грн. Надалі ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , забезпечив подання вказаних документів для їх підписання та підтвердження, що стало підставою для неправомірного перерахування бюджетних коштів на рахунки ПП «СПЕЦБУДСЕРВІС-М».

ОСОБА_7 перебуваючи на посаді директора ПП «СПЕЦБУДСЕРВІС-М» та будучи службовою особою, 04.11.2024 діяв умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з начальником відділу освіти, молоді, спорту та культури Свалявської міської ради ОСОБА_8 , з метою заволодіння бюджетними коштами, виділеними на виконання будівельних робіт по об`єкту капітального ремонту даху Свалявського закладу дошкільної освіти № 6. Достовірно знаючи, що роботи за договором фактично виконані не в повному обсязі, ОСОБА_7 склав та вніс завідомо неправдиві відомості щодо обсягів і вартості виконаних робіт до офіційних документів первинного обліку, а саме акта приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в та довідки про вартість виконаних робіт форми КБ-3 за листопад 2024 року, які особисто підписав і завірив печаткою підприємства. Зазначені документи містили завищені показники фактично виконаних робіт та їх вартості, що підтверджується висновками судових товарознавчої, будівельно-технічної та комплексної економічної експертиз, відповідно до яких документально встановлено завищення вартості будівельних робіт на суму 93083 грн. Надалі ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 , надав вказані документи для підписання та підтвердження, що стало підставою для неправомірного перерахування бюджетних коштів на рахунки ПП «СПЕЦБУДСЕРВІС-М».

08.01.2026 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4, 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України.

Необхідність застосування ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий мотивував тим, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні в тому числі особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, а тому обрати відносно нього запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, домашнього арешту, особистої поруки, застави неможливо, оскільки підозрюваний, розуміючи невідворотність призначення йому покарання за вчинені ним кримінальні правопорушення, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, приховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, а тому з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки, до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів з можливістю визначення застави в розмірі, еквівалентному сумі завданих збитків (1376808 грн).

-4-

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя вказав на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4, 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України. Обґрунтованість підозри стверджується долученими до клопотання доказами, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри. Також, на переконання слідчого судді, прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам. Також слідчим суддею враховано дані про особу підозрюваного, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, раніше до адміністративної чи дисциплінарної відповідальності не притягувався, що свідчить про можливість застосування щодо нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний період доби, який є достатнім для запобігання наявним ризикам і забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді від 22.01.2026 та застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб з визначенням розміру застави не менше ніж 439 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, сторона обвинувачення, вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та підлягає скасуванню. Посилається на аналогічні доводи, що і слідчий у клопотанні, повторно вказуючи на обгрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні, в тому числі, особливо тяжкого злочину та наявність ризиків, передбачених п. 1-4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Тому, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, будуть недостатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, підозрюваного та його захисника. При цьому враховується, що вказані учасники процесу належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від них не надходили обґрунтовані заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін. Також приймається до уваги заява прокурора, підозрюваного та його захисника про можливість розгляду апеляційної скарги без їх участі.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Цим вимогам кримінального процесуального закону ухвала слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.07.2025 відповідає.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом ВП № 1 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області проводиться досудове

-5-

розслідування у кримінальному провадженні № 0000039, відомості про яке 06.05.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4, 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України.

08.01.2026 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4, 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України.

22.01.2026 ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний період доби без застосування електронних засобів контролю на строк до 08.03.2026.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

За приписами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

У порядку ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

-6-

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні заступника начальника СВ ВП № 1 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області підстави для застосування ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_7 , вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя правильно встановив, що достатніх обставин для обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не має, оскільки даних, які б вказували на безумовну необхідність обрання щодо останнього запобіжного заходу у виді тримання під вартою з огляду на недоведеність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та свідчили про недостатність застосування щодо нього більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено.

Апеляційний суд зауважує, що одна лише тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , не може вважатись виключною підставою для попереднього його ув`язнення.

Колегія суддів уважає, що з урахуванням обставини кримінального провадження та даних про особу ОСОБА_7 , слідчий суддя дійшов вірного висновку про можливість застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту в нічний період доби. Такий запобіжний захід зможе забезпечити дотримання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя поклав на ОСОБА_7 й певні обов`язки, які повинні забезпечити виконання ним процесуальних дій, зокрема: в період часу з 23 по 06 год наступного дня не залишати місце постійного проживання, а саме - АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду; прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду із встановленою періодичністю; не відлучатися із Мукачівського району Закарпатської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Таким чином, висновок слідчого судді про те, що докази та обставини, зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні не дають підстав застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 винятковий запобіжний захід - тримання під вартою, ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження. Така позиція слідчого судді відповідає вимогам ст. 176-178, 183, 193, 194 КПК України, що регулюють вирішення питання про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного.

-7-

На думку апеляційного суду, застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний період доби з покладенням додаткових обов`язків є доцільним, достатнім та таким, що відповідає меті його застосування. При цьому, не порушує прав підозрюваного, гарантованих ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини.

Доводи прокурора щодо необхідності застосування до ОСОБА_7 виключного запобіжного заходу, колегія суддів не вважає достатньо переконливими і такими, що у сукупності свідчать про можливість усунення встановлених щодо останнього ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України лише у такий спосіб.

Сам по собі факт вчинення інкримінованих підозрюваному ОСОБА_7 кримінальних правопорушень та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Разом з тим, домашній арешт по встановленій ч. 1 ст. 176 КПК України ієрархії тяжкості запобіжних заходів передує триманню під вартою, а тому є достатньо суворим заходом. З урахуванням встановлених слідчим суддею обставин з покладенням на підозрюваного обов`язків, домашній арешт цілком забезпечує мету застосування запобіжних заходів та повною мірою може запобігти наявним ризикам кримінального провадження без надмірного втручання в його повсякденний спосіб життя.

При цьому апеляційний суд враховує, відсутність в матеріалах судового провадження даних про недотримання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього оскаржуваною ухвалою обов`язків.

Інші обставини, на які вказує прокурор в апеляційній скарзі були враховані слідчим суддею при прийнятті рішення. Зазначені посилання не можуть бути правовою підставою для скасування ухвали, у зв`язку з чим до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід, який, на думку колегії суддів є співмірним з наведеними ризиками і відповідає даним про особу підозрюваного, тяжкості кримінальних правопорушень та його наслідкам, і підстав вважати його м`яким, немає.

В контексті ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою. Як зазначено у рішенні № 7064/05 від 01.06.2006 «Мамедова проти Росії» - «потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи та підстави, з яких просить скасувати ухвалу слідчого судді не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду апеляційної скарги, і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення, а тому колегія суддів доводи апеляційної скарги прокурора відхиляє.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційним судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу

При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною обвинувачення не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів

-8-

судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки слідчого судді; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для скасування ухвали слідчого судді, немає, а тому ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора Свалявського відділу Мукачівської окружної прокуратури залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.01.2026 щодо ОСОБА_6 , - без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді