Справа № 521/3453/25
Номер провадження:1-кп/521/969/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Хаджибейського районного суду м.Одеси обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001629 від 22.11.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Одеси, громадянин України, з середньо-спеціальною освітою одружений, неофіційно працевлаштований автомеханіком на СТО, має двох неповнолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Хаджибейського районного суду м. Одеси перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001629 від 22.11.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 заявив клопотання про скасування арешту майна накладений ухвалою слідчого судді Хаджибейського (Малиновського) районного суду від 26.11.2024 року, а саме з електро велосипеду «YILONG», який виявлено та вилучено в ході огляду місця події 22.11.2024 року за адресою: м.Одеса, вул.Дальницька, біля буд.43.

Дослідивши клопотання власника майна, вислухавши думку учасників які не заперечували проти клопотання, суд приходить до висновку про можливість задоволення клопотання про скасування арешту майна з наступних підстав.

В ході досудового розслідування, у кримінальному провадженні за №0001629 від 22.11.2024 року, ухвалою слідчого судді Хаджибейського (Малиновського) районного суду від 26.11.2024 року накладено арешт на транспортний засіб «KIA Magentis», реєстраційний номер НОМЕР_1 , електро велосипед «YILONG» із забороною відчуження, розпорядження, користування.

Постановою слідчого СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області від 22.11.2024 року вищезазначений електро велосипед «YILONG» визнано речовим доказом.

Зазначений електро велосипед «YILONG» належить на праві приватної власності потерпілому ОСОБА_5 .

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Арешт на вищезазначене майно було накладено слідчим суддею з метою збереження вищезазначеного майна, яке має доказове значення для встановлення всіх обставин злочину.

На теперішній час власник вищезазначеного /арештованого/ майна ОСОБА_6 жодного процесуального статусу у даному кримінальному провадженні не має.

У постанові від 18.09.2013 у справі №6-92цс13 Верховний Суд зазначив, що основною метою ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому ЄСПЛ постійно вказує на необхідність забезпечення справедливої рівноваги між інтересами суспільства та дотриманням фундаментальних прав окремої людини. Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в ст.1 Першого протоколу, де йдеться про досягнення обґрунтованої пропорційності між ужитими заходами та метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.

Європейський суд з прав людини неодноразово акцентував увагу на тому, що обмеження володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципу верховенства права, що включає свободу від свавілля. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність балансу не вдається досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

Слідчий в судовому засіданні не обґрунтував можливості (необхідності) використання вищезазначеного майна, як доказу у кримінальному провадженні, окрім того, не було доведено, що вищезазначене майно було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі могли бути об`єктом кримінально протиправних дій чи набуті кримінально протиправним шляхом (частина перша статті 98 КПК України). Вказані обставини є лише припущеннями.

Окрім цього, позбавлення потерпілого права розпоряджатися вищезазначеним майном за умови недоведеності його причетності до вчинення кримінальних правопорушень, що розслідуються у кримінальному провадженні №0001629 від 22.11.2024 року та їх невідповідності критеріям ст. 98 КПК України є втручанням у право мирно володіти своїм майном.

Даючи оцінку відповідно до ч.2 ст.173 КПК України розумності та співрозмірності обмеження права власності ОСОБА_5 , завданням кримінального провадження №0001629 від 22.11.2024 року, а також наслідкам арешту майна для його власника, суд приходить до висновку, що клопотання про скасування арешту майна підлягає задоволенню.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність визначених статтею 170 КПК України правових підстав для арешту майна на даному етапі кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 46, 98, 171,174,284, 314, 315, 316 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання потерпілого ОСОБА_5 про скасування арешту майна, за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001629 від 22.11.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Хаджибейського (Малиновського) районного суду від 26.11.2024 року, а саме з електро велосипеду «YILONG», який належить на праві приватної власності потерпілому ОСОБА_5 .

Повернути ОСОБА_5 вищезазначене як особисте майно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1