Провадження № 1-кс/127/5654/26
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

01 травня 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0000172 внесеного до ЄРДР 06.04.2026, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м. Харків, громадянин України, не одружений, проходить службу на посаді командира 2 відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло вищевказане клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 ..

Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000035 від 23.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що наказом ІНФОРМАЦІЯ_3 № 19-РС від 16.04.2026 молодшого сержанта ОСОБА_4 призначено на посаду командира 2 відділення охорони взводу охорони цього центру.

Згідно до ст. 17 Конституції України, окрім іншого, захист суверенітету й територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою усього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності й недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Відповідно до вимог ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України .

Статтею 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції України та законів України, не посягати на права й свободи, честь і гідність інших людей.

Молодший сержант ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, окрім іншого, зобов`язаний свято й непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно та чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, удосконалювати свою виучку й майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватись вимог статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили України в цілому.

Згідно до ст. ст. 3-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, окрім іншого, військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватись Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів.

У розумінні частини 1 статті 22 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон) молодшому сержанту ОСОБА_4 , окрім іншого, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе.

Крім того, у розумінні п. п. 1-4 ч. 1 ст. 24 Закону молодший сержант ОСОБА_4 , окрім іншого, у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язаний невідкладно ужити таких заходів: відмовитись від пропозиції, за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію, залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників, письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника.

Згідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1 указаного вище Закону військовий обов`язок включає, окрім іншого, проходження військової служби.

Частиною 6 статті 1 зазначеного вище Закону передбачено, що видом військової служби, окрім іншого, є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Пунктом 1 Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 передбачено, що у зв`язку з військовою агресією проти України в Україні уведено воєнний стан із 05:30 24.02.2022 строком на 30 діб та у подальшому Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану продовжено та залишається в силі по теперішній час.

У зв`язку з чим, згідно до п. 1 Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 69/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової й мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань на території України оголошено загальну мобілізацію.

Згідно до прим. до ст. 369-2 КК України особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, є особи, окрім іншого, визначені у п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону.

Підпунктом «г» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону, передбачено, що суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, окрім іншого, військові посадові особи Збройних Сил України.

Відповідно до вимог ч. 12 ст. 6 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військові посадові особи це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно з законодавством.

Водночас, у порушення зазначених вище норм законодавства України командир 2 відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 молодший сержант ОСОБА_4 учинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливим мотивом, маючи на меті отримання неправомірної вигоди, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, 02 квітня 2026 року під час перебування в гаражному приміщенні по АДРЕСА_3 в ході розмови із ОСОБА_7 , повідомив останньому, що за надання щомісячної неправомірної вигоди в розмірі 8000 гривень, він зможе здійснювати вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави щодо уникнення призову на військову службу за мобілізацією, не маючи на те законних підстав.

Вважаючи дії ОСОБА_4 , щодо надання неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави кримінально-протиправними, ОСОБА_7 звернувся до правоохоронних органів із письмовою заявою про учинення кримінального правопорушення та був залучений ними до конфіденційного співробітництва і у подальшому, діяв під їх контролем.

Надалі, 08.04.2026 в обідній час, ОСОБА_4 у ході спілкування по месенджеру «Signal» із ОСОБА_7 , повідомив, що останній має передавати попередньо обумовлену щомісячну плату ОСОБА_8 , а останній вже буде передавати безпосередньо йому.

Вважаючи дії ОСОБА_4 , щодо надання неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави кримінально-протиправними, ОСОБА_8 звернувся до правоохоронних органів із письмовою заявою про учинення кримінального правопорушення та був залучений ними до конфіденційного співробітництва і у подальшому, діяв під їх контролем.

Продовжуючи реалізацію задуманого, ОСОБА_4 , під час чергових зустрічей та спілкування по месенджеру як з ОСОБА_7 так і з ОСОБА_8 , які на той час вже діяли під контролем працівників правоохоронного органу, запевняв їх про свої можливості щодо впливу на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави щодо уникнення призову на військову службу за мобілізацією, не маючи на те законних підстав, при цьому моделював ситуації, які можуть виникати у ОСОБА_7 та розповідав алгоритми дій, які останній має робити для того, щоб в них не потрапляти.

Після цього, ОСОБА_4 , з метою особистого збагачення, доводячи свій злочинний умисел до логічного завершення, 30.04.2026 приблизно о 09 годині 12 хвилин, перебуваючи у невстановленому місці, за допомогою мобільного терміналу повідомив ОСОБА_7 , що останній має передати йому попередньо обумовлену плату в розмірі 8000 гривень, перерахувавши її на визначений ним картковий рахунок. О 10 годині 03 хвилини, ОСОБА_7 який діяв під контролем працівників правоохоронних органів, знаходячись у відділенні ПАТ КБ «Приват банку», за адресою: м. Вінниця вул. Чорновола, 29, перерахував вказану ОСОБА_4 суму коштів на банківську картку № НОМЕР_1 , емітовану АБ «Укргазбанк», в якості щомісячної плати за впливу на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави щодо уникнення призову на військову службу за мобілізацією, без законних на те підстав. Після отримання коштів, ОСОБА_4 був затриманий працівники правоохоронних органів.

На підставі здобутих доказів 30.04.2026 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженцю м. Харкова, громадянину України, освіта середня - технічна, не одруженому, проходить службу на посаді командира 2 відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 3692 КК України, а саме в прийнятті пропозиції та одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

показаннями свідка ОСОБА_7 , який повідомив обставини вимагання в нього неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави щодо уникнення призову на військову службу;

показаннями свідка ОСОБА_8 , який повідомив обставини вимагання в ОСОБА_7 неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави щодо уникнення ним призову на військову службу;

протоколами ідентифікації та вручення грошових коштів, які в подальшому передавалися ОСОБА_7 в якості неправомірної вигоди ОСОБА_4 ;

протоколом про контролю за вчиненням злочину відкритого фіксування, в ході яких відбулася контрольована передача ОСОБА_7 неправомірної вигоди ОСОБА_4 ;

- протоколами обшуку приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 за результатами якого у ОСОБА_4 вилучено мобільний телефон в якому зафіксовані обставини отримання ним неправомірної вигоди;

- протоколами обшуку помешкання ОСОБА_4 за результатами якого вилучено банківську картку на яку ОСОБА_4 здійснював перерахування неправомірної вигоди після її отримання та іншими матеріалами в їх сукупності.

Установлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, з конфіскацією майна, а тому може в будь-який момент без зайвих труднощів покинути місце тимчасового проживання та під загрозою застосування суворої міри покарання може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Здобуті докази дають підстави вважати, що підозрюваний міг налагодити сталий механізм вимагання неправомірної вигоди з метою впливу вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави щодо уникнення призову на військову службу і що до інших військовозобов`язаних осіб, які на даний час ще не встановленні, при цьому не установлено також детальні обставини вчинення правопорушення, а тому перебуваючи на волі без застосування дієвого запобіжного заходу підозрюваний може незаконно впливати у кримінальному провадженні на свідків та можливо інших причетних осіб, а також знищити, сховати, спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, тобто наявні ризики, передбачені п. 2 та п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Своїми діями ОСОБА_4 показав зневагу до існуючих правил і норм поведінки, вчиняючи кримінальне правопорушення в умовах воєнного стану, переслідуючи

корисливу мету легкої наживи та незаконного збагачення, проявляючи самовпевненість у безкарності за свої вчинки.

Крім того, характер вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення дає підстави вважати, що це є одним із додаткових джерел його доходу, тобто перебуваючи без застосування дієвого запобіжного заходу ОСОБА_4 може продовжити свою злочинну діяльність та вчиняти інші аналогічні злочини, що є ризиком передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КК України.

Враховуючи обставини вчинених підозрюваним ОСОБА_4 дій, суму неправомірної вигоди та характеристику особи,вважаємо найбільш дієвим, відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, буде визначення застави у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з метою запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1, 2, 3 і 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечення його належної процесуальної поведінки та виконання покладених на нього обов`язків.

Застосування жодного іншого більш м`якого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти наявним ризикам.

Зважаючи на викладене, керуючись вимогами ст. 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, 194 КПК України, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, слідчому судді пояснив, що по кримінальному провадженні існує ризик, зокрема те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, тому може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, чинити тиск на свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що унеможливлює обрання йому менш суворого запобіжного заходу.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання слідчого, просили слідчого суддю застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 183 КПК України, передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до вимог ст. 184 КПК України під час досудового розслідування слідством встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, чинити тиск на свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, не одружений, дітей на утриманні не має, військовослужбовець, раніше не судимий.

Разом із тим, органом досудового розслідування обґрунтовано наявність низки ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Зокрема, на теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення. Враховуючи обставини кримінального правопорушення, тяжкість покарання за злочин, особу підозрюваного, відсутність у нього соціально стримуючих факторів, а також наслідки кримінального правопорушення, тому слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, чинити тиск на свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

При цьому, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_4 слідчий суддя не вбачає.

На час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 2 КК України обґрунтована.

Прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним та не можливим і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним в клопотанні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, тому слідчий суддя вважає, що, з метою надання права на альтернативний вид запобіжного заходу, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, особи підозрюваного ОСОБА_4 , йому необхідно визначити заставу, яка буде гарантувати виконання останнім покладених на нього обов`язків.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 309, 400 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто до 13 години 56 хвилин 28 червня 2026 року.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 28 червня 2026 року.

Визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі 266 240 (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок) гривень, які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі внесення застави на ОСОБА_4 будуть покладені наступні обов`язки:

прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

не відлучатись з населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

утриматись від спілкування із особами, які є свідками та підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

здати на відповідальне зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорта) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Якщо ОСОБА_4 не виконає покладені на нього обов`язки, то застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави, в такому разі контроль за виконанням ухвали в частині виконання покладених на підозрюваного обов`язків покласти на слідчого, який провадить досудове розслідування кримінального провадження.

Строк дії обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави, визначити два місяці з моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави, але в межах строку досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Вінницького міського суду

Вінницької області ОСОБА_9