Справа 127/5207/26
Провадження 1-кс/127/2179/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області підполковника юстиції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0000342 внесеного до ЄРДР 28.09.2023, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 109, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 109 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області підполковника юстиції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що слідчим проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000342 внесеного до ЄРДР 28.09.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 109, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 109, ч. 1 ст. 436-1, ч. 2 ст. 436-2 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що громадянин України ОСОБА_4 , маючи, відстоюючи та пропагуючи ідеї щодо незаконності та неконституційності всіх гілок державної влади України, органів місцевого самоврядування та діючої влади, та, у зв`язку з цим, відсутності обов`язку громадян підкорятись їх законним вимогам, дотримуватись положень Конституції України, законів та інших нормативно-правових актів, не пізніше 01 жовтня 2024 року у м. Вінниця, більше точний час та місце слідством не встановлені, запропонував громадянці України ОСОБА_7 та громадянину України ОСОБА_8 увійти до складу очолюваної ним групи для організації протиправної діяльності, спрямованої на насильницьку, тобто всупереч установленому законом порядку, зміну, повалення конституційного ладу та захоплення державної влади.

Погодившись на вказану пропозицію, ОСОБА_4 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 досягли змістовної домовленості щодо узгодження істотних умов та подальших заходів, змовившись таким чином на вчинення дій, спрямованих на насильницьку зміну та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади.

Так, розуміючи протиправний характер своєї діяльності на шкоду національним інтересам України, діючи умисно, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визначили напрямки діяльності, за який кожен з них відповідає та розробили план дій, спрямованих на реалізацію вказаного злочинного задуму.

Для цього вказані особи розробили документи під назвою «Декларація про створення Української самоврядної народної республіки» (УСНР) та «Проєкт Основного Договору Української самоврядної народної республіки», текст яких, відповідно до висновку експерта № 879/25-21 Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 02.06.2025 містить заклики до повалення конституційного ладу через проголошення іншого державного утворення (УСНР), проголошення ліквідації чинної правової системи, елементи делегітимізації державних органів, фактичного створення альтернативної держави та створення паралельного урядування, правового поля, економічного, фінансового («Український народний банк») порядків.

У подальшому, з метою масштабування своєї протиправної діяльності, пов`язаної зі зміною, поваленням конституційного ладу України, захопленням державної влади, залучення більшої кількості однодумців з числа мешканців інших регіонів України, пропагування вказаних вище ідей, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 організували розробку та друк видання «Вінницька обласна інформаційно-аналітична газета «Ваш вибір».

Так, 16 жовтня 2024 року ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою, у відповідності до визначеного раніше плану, продовжуючи реалізацію злочинного умислу, спрямованого на зміну, повалення конституційного ладу, захоплення державної влади, організували розробку та друк 5000 екземплярів газети «Ваш вибір» (випуск № 10), в якій опубліковано статтю «Публічне оголошення волі Українського народу», яка, зокрема, містить наступний текст «….. Кожен етнічний українець має право приєднатися до цього документа шляхом публікації інформації про рішення приєднатися з посиланням на цей документ у засобах масової інформації. З моменту проголошення та опублікування цей нормативно-правовий акт набирає чинності і воля народу виконується безумовно. Всі права залишаємо собі. Всі права захищені. Без упередження. Без шкоди. Без протесту. Без зобов`язань. Тільки Автори можуть тлумачити та змінювати зміст цього нормативно-правового акта».

Відповідно до висновку експерта № 879/25-21 Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 02.06.2025 текст вказаної статті містить висловлення, які можуть бути інтерпретовані як публічні заклики до захоплення державної влади, встановлення альтернативного правового режиму та делегітимації чинних органів влади.

Продовжуючи реалізацію злочинного задуму та бажаючи настання негативних наслідків, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , не раніше 11 листопада 2024 року організували розробку та друк газети «Ваш вибір» (випуск № 11) кількістю екземплярів 5000 штук, в якій опубліковано вказані вище документи із назвами «Декларація про створення Української Самоврядної Народної Республіки» та «Проєкт Основного Договору Української Самоврядної Народної Республіки», які відповідно до вказаного вище висновку експерта містять публічні заклики до зміни, повалення конституційного ладу та захоплення державної влади.

Загалом у період з жовтня 2024 по грудень 2025 року ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 організовано розробку та друк 10 випусків газети «Ваш вибір», а саме: у 2024 році випуски №10-12 та у 2025 році випуски № 1, №4, №6-8, №10-11.

Водночас, не пізніше 24 жовтня 2024 року ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою, у відповідності до визначеного раніше плану, переслідуючи вищевказану мету, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою пошуку та залучення осіб, які поділяють їхні погляди та наміри, спрямовані на зміну та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади, за допомогою власних мобільних телефонів у інтернет-месенджері «Телеграм» ( НОМЕР_1 (номер телефону приховано) та НОМЕР_3 (номер телефону НОМЕР_2 ) відповідно) створили закритий чат під назвою «Ваш вибір» (інформаційно-аналітична газета) та обрали собі псевдоніми «ОСОБА_10» і «ОСОБА_11», наділивши себе правами власника та адміністратора чату відповідно, долучивши ОСОБА_8 до зазначеного чату.

При цьому, реалізовуючи свій злочинний задум, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 розповсюдили серед учасників чату описані вище документи під назвою «Декларація про створення Української Самоврядної Народної Республіки» та «Проєкт Основного Договору Української Самоврядної Народної Республіки», одночасно пропагуючи у вказаному чаті ідеї створення паралельних владних структур, а саме: «Народного Банку», «Народного Суду» та власних «Національних служб безпеки», через які планується привласнити функції діючих органів державної влади, в тому числі правоохоронних та силових структур, з метою насильницької зміни, повалення конституційного ладу, захоплення державної влади.

За результатами активних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , до вказаної спільноти закритого чату месенджеру «Телеграм» під назвою «Ваш вибір» у період з жовтня 2024 року по теперішній час вдалося залучити понад 240 осіб, які поділяють ідею створення так званої «УСНР», насильницької зміни, повалення діючого конституційного ладу, захоплення державної влади та невизнання повноважень діючих органів державної влади України. При цьому, серед учасників закритого чату наявно більше 20 осіб з абонентськими номерами російських операторів мобільного зв`язку, в тому числі представники судової гілки влади російської федерації.

Крім того, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою, у відповідності до визначеного раніше плану, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою реалізацію свого злочинного задуму та масштабування свої протиправної діяльності, спрямованої на спонукання невизначеного кола осіб до насильницької зміни, повалення конституційного ладу, захоплення державної влади шляхом збільшення кількості прихильників та учасників закритого чату месенджеру «Телеграм» під назвою «Ваш вибір», з використанням операторів зв`язку АТ «Укрпошта» та ТОВ «Нова Пошта» розпочали розповсюдження примірників газети «Ваш вибір» на території інших регіонів України.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 109, ч. 2 ст. 28, ч.2 ст. 109 КК України.

17 лютого 2026 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 109, ч. 2 ст. 28, ч.2 ст. 109 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами, а саме:

- протоколами допиту свідків від 03.06.2025;

- протоколом допиту свідка від 30.12.2025;

- протоколом огляду від 02.04.2025;

- протоколом огляду від 02.01.2026;

- протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) ді від 14.10.2025;

- протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) ді від 28.11.2025;

- протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 10.12.2025;

- протоколами за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 01.01.2026;

- протоколами за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 02.01.2026;

- висновком експерта №879/25-21 від 02.06.2025;

- протоколом обшуку від 17.02.2026:

- протоколом затримання від 17.02.2026.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України слідчий суддя зобов`язаний в сукупності дослідити всі обставини, у тому числі те, що підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який становить значну суспільну небезпеку. Санкцією ч. 1 ст. 109 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`яти до десяти років.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

Згідно із вимогами ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається із відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України, цього Кодексу та інших законів.

Також, в ході досудового розслідування встановлені ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме ризик переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду свідчать такі обставини:

- тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 в разі визнання її винуватим у кримінальному правопорушенні, в якому він підозрюється (відповідно до ст. 12 КК України інкримінований злочин відносяться до категорії тяжких злочинів).

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення;

- спосіб вчинення злочину (вчинив умисно, під час воєнного стану, що має негативні наслідки для всієї територіальних громад та України в цілому).

Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме ризик впливати на свідків та інших осіб причетних до даного кримінального правопорушення свідчать такі обставини:

- наявність обґрунтованих підстав вважати, що дії підозрюваного ОСОБА_4 мали систематичний характер, і вчинялись у змові з іншими особами, відомості про яких він на даний час приховує і перебуваючи на волі може незаконно впливати на них з метою уникнення більш тяжкого покарання та приховання слідів скоєних кримінальних правопорушень.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення свідчить:

- поведінка підозрюваного ОСОБА_4 , яка виражається у вчиненні кримінального правопорушення умисно з ідеологічних мотивів, що вказує на свідомо обрану антиукраїнську позицію, яка може стати підґрунтям для вчинення інших злочинів проти держави Україна.

Всі ці обставини в своїй сукупності свідчать про те, що перебуваючи без запобіжного заходу, підозрюваний зможе продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, на підставі вищевикладеного жоден з більш м`яких запобіжних заходів, передбачених пунктами 1-4 ч. 1 ст. 176 КПК України не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Враховуючи викладене сторона обвинувачення вважає за доцільне не обирати щодо підозрюваного ОСОБА_4 альтеративний запобіжний захід у вигляді застави.

На підставі вищевикладеного, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, слідчому судді пояснив, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 109, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 109 КК України, разом з тим по кримінальному провадженні існує ризик, зокрема те, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, чинити тиск на свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що унеможливлює обрання йому менш суворого запобіжного заходу.

Підозрюваний ОСОБА_4 під час судового розгляду заперечив проти задоволення клопотання, слідчому судді пояснив, що він не являється ОСОБА_4 а його звуть ОСОБА_9 , він не має місця реєстрації та проживає там де йому захочеться, вінг не є громадянином України, при цьому зазначив, що до нього не має бути застосований жодний запобіжний захід та вимагав щоб йог негайно звільнили в залі суду.

Адвокат ОСОБА_5 заперечила проти задоволення клопотання слідчого, просила слідчого суддю відмовити у задоволенні клопотання у повному обсязі.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 183 КПК України, передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до вимог ст. 184 КПК України під час досудового розслідування слідством встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, чинити тиск на свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 109, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 109 КК України, підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

При цьому, слід звернути увагу, що згідно положень чинного КПК, на стадії досудового розслідування оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті їх оцінки з точки зору достатності й допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи.

На цій стадії слідчий суддя, враховуючи правову позицію ЄСПЛ, оцінює оголошену підозру лише з точки зору її обґрунтованості.

Так, згідно позиції, що висловлена у рішеннях ЄСПЛ і яку використовують слідчі судді, зокрема «Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» № 12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

Тобто, обґрунтованою є підозра яка побудована на фактах, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність і стандарт доказування «обґрунтована підозра» вважається досягнутим, якщо фактів та інформації достатньо, аби переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Щодо рівня імовірності, за якого підозра вважається обґрунтованою, то цей стандарт доказування не передбачає, що уповноважені особи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, які необхідні на наступних етапах кримінального провадження.

За наявності обґрунтованих даних, які спростовують усі чи деякі обставини вчинення кримінального правопорушення, прокурор має право змінити раніше повідомлену підозру чи, за наявності для цього підстав, прийняти рішення про закриття провадження.

В даному випадку, з`ясовані під час розгляду клопотання обставини свідчать про те, що повідомлення про підозру було здійснено за наявності фактичних даних, які давали прокурору можливість дійти висновку, що ОСОБА_4 може бути причетним до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, а додані до клопотання документи містять фактичні дані, які дають підстави слідчому судді на даній стадії процесу вважати, що причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, які йому інкримінують органи досудового розслідування, є імовірною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.

Отже, у даному випадку оголошена ОСОБА_4 підозра з огляду на практику ЄСПЛ відповідає критеріям обґрунтованості.

Разом з тим, метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто, до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і встановлених в судовому засіданні, а також, відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність (пп. «а» п. 1ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 , офіційно не працевлаштований, не має постійного місця проживання, не одружений, утриманців не має, раніше не судимий, підозрюється у вчиненні нетяжкого та тяжкого кримінальних правопорушень проти основ національної безпеки України, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна або без такої.

Разом з тим слідчий суддя не враховує твердження підозрюваного про те, що він не являється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 а є людиною на ім`я ОСОБА_9 , оскільки вказане твердження повністю спростовується наявними в матеріалах клопотання копіями документів підозрюваного, за допомогою яких судом було ідентифіковано підозрюваного як ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, тяжкість можливого покарання за злочин, особу підозрюваного, відсутність у нього соціально стримуючих факторів, тому слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, чинити тиск на свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

При цьому слід зазначити, що чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що підозрюваний обов`язково здійснюватиме такі дії, однак має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Разом з тим, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_4 слідчий суддя не вбачає.

Прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним та не можливим і саме - тримання під вартою може запобігти зазначеним в клопотанні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України, тому враховуючи обставини кримінального правопорушення по якому ОСОБА_4 повідомлено про підозру, особу підозрюваного та відсутність у нього соціально стримуючих факторів, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для визначення підозрюваному розміру застави.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176 - 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 309, 369, 370, 372, 400 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області підполковника юстиції ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою діє протягом 54 (п`ятдесяти чотирьох) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто до 13 години 41 хвилин 12 квітня 2026 року (відповідно до протоколу затримання) в межах строку досудового розслідування.

Строк дії ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 12 квітня 2026 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя