Справа № 405/385/26
провадження № 1-кс/405/861/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2026 м. Кропивницький

Слідчий суддя Подільського районного суду м. Кропивницького ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні відомості про яке, внесені 22.01.2026 до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000045 про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Гайсин, Гайсинського району, Вінницької області, громадянина України, який зареєстрований та проживав до затримання за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

встановив:

до Подільського районного суду м. Кропивницького від слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 надійшло клопотання про продовження строку застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Клопотання про продовження застосування запобіжного заходу слідчим мотивовано тим, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України; продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість їх запобігання в разі застосування менш суворого запобіжного заходу.

Також слідчим стверджується, що у кримінальному провадженні з метою забезпечення проведення повного та неупередженого розслідування, його завершення необхідно виконати наступне:

-отримати висновок інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.2 «Дослідження технічного стану транспортного засобу» (вантажний автомобіль «Volvo FH 13.440»);

-отримати висновок інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.2 «Дослідження технічного стану транспортного засобу» (напівпричіп «Samro ST 39 MHPA »);

-отримати висновок інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.2 «Дослідження технічного стану транспортного засобу» (автомобіль «ВАЗ 210994 20», реєстраційний номер НОМЕР_1 );

-отримати висновок інженерно-транспортної експертизи (обставини ДТП);

-отримати висновок судово-медичної експертизи по визначенню тяжкості отриманих тілесних ушкоджень отриманих ОСОБА_7 ;

-після отримання відповідних висновків судових експертиз вирішити питання щодо зміни повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення;

-виконати інші слідчі (процесуальні) дії у проведенні яких виникне необхідність;

-виконати вимоги ст. 290 КПК України;

-ознайомити підозрюваного та захисника із матеріалами кримінального провадження;

-скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

В судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання слідчого про продовження строку застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за викладених у клопотання підстав.

Захисник в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання слідчого про продовження його підзахисному строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою за таких підстав: вважає, що стороною обвинувачення формально заявлено про продовження існування ризиків, доказів цього не надано; ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину, який ставиться йому в провину визнає, активною сприяє досудовому розслідуванню; просив врахувати, що його підзахисний позитивно характеризується, дружина потрапила до лікарні, має на утриманні батьків похилого віку. За наведених обставин захисник просить відмовити у задоволенні клопотання слідчого про продовження ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою або застосувати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною покидати житло в нічний час.

Підозрюваний підтримав позицію захисника та прохав застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною покидати житло в нічний час.

Вивчивши клопотання слідчого про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, дослідивши матеріали, якими стороною обвинувачення обґрунтовано клопотання, заслухавши доводи прокурора, думку підозрюваного та його захисника, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Встановлено, що слідчими відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості про яке, внесені 22.01.2026 до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000045 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

За підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, 22.01.2026 о 14 год. 17 хв, затримано ОСОБА_4 на підставі ст. 208 КПК України.

23.01.2026 у порядку та в строки передбачені 277 КПК України повідомлено ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Кропивницького від 23.01.2026 застосовано до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, встановлено наявність ризику, передбаченого п.п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Відомостей про оскарження названою ухвали слідчого судді в апеляційному порядку, слідчому судді не надано.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Кропивницького від 19.03.2026 продовжено строк досудового розслідування до 23.05.2026.

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

При вирішення клопотання про продовження ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею враховується, що відомостей, які б спростовували обґрунтованість підозри, про яку повідомлено 23.01.2026 ОСОБА_4 , слідчому судді не надано. Стороною захисту не наводились доводи щодо необґрунтованості повідомлено ОСОБА_4 підозри за ч. 2 ст. 286 КК України.

Вирішуючи питання про встановлення ризиків, які передбачені ч.1 ст.177 КПК України, на які посилається сторона обвинувачення, слідчим суддею наголошується, що при встановлення наявності/відсутності таких ризиків, слідчий суддя має виходити виключно з конкретної оцінки фактів, сукупність яких може доводити або спростовувати вірогідність вчинення підозрюваним протиправних дій. При цьому, оцінка до вчинення підозрюваним таких дій виходить із: суворості можливого покарання, особи підозрюваного, характеризуючих даних, та інших обставин, які в кожному випадку є індивідуальними та давали слідчому судді прийти до обґрунтованого переконання, що такі дії підозрюваним можуть бути вчиненні, і без застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як запобіжний захід, його неможливо уникнути, і така поведінка підозрюваного є потенційно можливою та прогнозованою.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме або вже здійснив відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено про продовження існування раніше встановлених ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обставин за яких вони були встановлені не змінились і стороною захисту не спростовано цього, що підтверджується наступним:

- щодо ризику передбаченого п. 1 кримінальне правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_4 , є тяжким кримінальним правопорушенням, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волік від трьох до восьми років. Означене покарання в разі визнання ОСОБА_4 винуватим може бути призначене до реального відбування без можливості застосування правил ст. 75 КК України (пільгового інституту призначення покарання), що в сукупності з іншими обставинами може свідчити про існування мотивів та підстав для підозрюваного переховуватися від суду. Така позиція відповідає практиці ЄСПЛ. Зокрема в рішенні від 26.06.2001 у справі «Ilijkov v. Bulgaria» (§ 80, заява № 33977/96) суд зазначив, що суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений;

Співставлення можливих негативних наслідків для підозрюваного у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому з можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим безвідносно стадії кримінального провадження.

-щодо ризику передбаченого п. 3 протоколи допиту свідків, разом з їх анкетними даними та місцем їх проживання, які дають викривальні свідчення відносно підозрюваного, та відомості про потерпілих відкриті стороні захисту, оскільки додані до клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що створює передумови для можливої спроби поза процесуального впливу на свідків та потерпілих. Отже, загроза того, що підозрюваним може здійснити дії, спрямовані на вплив у поза процесуальний спосіб на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні з метою ненадання суду достовірних показань щодо обставин можливого вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення для уникнення останнім кримінальної відповідальності.

Кримінальним процесуальним кодексом України встановлено процедуру отримання показань від осіб, які є свідками та потерпілими у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто якщо свідки чи потерпілий допитувалися на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, окрім порядку отримання показань, визначеного ст. 615 КПК України (ч. 4 ст. 95 КПК України).

Ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, але й на стадії судового провадження до моменту їх безпосереднього допиту судом.

Натомість, доводи слідчого та прокурора про існування ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України є необґрунтованими, оскільки за наведеного в клопотання обґрунтування, слідчим суддею не встановлено про можливість такої протиправної поведінки підозрюваного.

Отже, наведені вище обставини свідчать, що стороною обвинувачення надано достатньо доказів, які б свідчили про наявність підстав та необхідність продовження відносно ОСОБА_4 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Твердження захисника щодо відсутності ризиків слідчим суддею відхиляються, оскільки продовження їх існування доведено слідчим та прокурором. Запобігти встановленим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту, як того просила сторона захисту, є неможливо, оскільки вони не релевантні суспільній небезпечності ОСОБА_4 та не зможуть забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Так, слідчим суддею враховується, що слідчий суддя в ухвалі про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу дійшов до висновку про відсутність підстав для визначення альтернативного запобіжного заходу у виді застави, однак, під час розгляду клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчим суддею встановлено, що на досудовому розслідуванні залишилось отримати висновки призначених у кримінальному провадженні експертиз, підозрюваний вину вчиненні злочину, який ставиться йому в провину визнає. За наведених обставин, слідчий суддя вважає за можливе в даному випадку визначити підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вирішуючи питання щодо розміру застави, слідчий суддя зазначає, що гарантії, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 7 КПК України, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а, зокрема, належну процесуальну поведінку підозрюваного. Таким чином, сума застави повинна бути оцінена враховуючи самого підозрюваного, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його належну поведінку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку переховування від органів досудового розслідування тощо, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання кримінальному провадженню. При цьому має бути врахований майновий стан підозрюваного.

Отже, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати стримувала підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки.

Водночас розмір такої застави не має бути надмірним.

Враховуючи серйозність повідомленої ОСОБА_4 підозри, його особи та матеріального стану, вважає за можливе визначити підозрюваному альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Отже, наведені вище обставини свідчать про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри, існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає про обґрунтованість клопотання слідчого та наявність підстав для його часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 199, 309, 369-372 КПК України, -

постановив:

клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити частково.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 19.03.2026 до 17.05.2026 включно, в межах строку досудового розслідування.

На підставі ч. 5 ст. 182 КПК України визначити ОСОБА_4 заставу у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 166400 (сто шістдесят шість тисяч чотириста) грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: отримувач - ТУ ДСА України в Кіровоградській області, МФО 820172, , рахунок UA5002505, призначення платежу забезпечення виконання ухвали суду від 19.03.2026 по справі № 0000045 від 22.01.2026.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

В разі внесення застави ОСОБА_4 , або заставодавцем зазначеного розміру, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , на строк до 17.05.2026 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3) утримуватися від спілкування з потерпілими: ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , свідками: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , як особисто так і через третіх осіб за виключенням їх спільної участі в слідчих, процесуальних діях та в суді;

4) не відлучатись за межі м. Гайсин Вінницької області без дозволу слідчого, прокурора чи суду.

5) здати на зберігання до територіального органу Державної міграційної служби паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_4 наслідки невиконання покладених обов`язків. У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо ОСОБА_4 будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд, вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, у розмірі, визначеному в даній ухвалі, підозрюваний ОСОБА_4 та заставодавець повинні виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з під-варти у зв`язку із внесенням застави, ОСОБА_4 вважається таким, що до нього застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розміру, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, під вартою в якому він буде знаходитись.

В іншій частині клопотання відмовити.

Вручити копію цієї ухвали прокурору, підозрюваному, захиснику негайно після її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_11