ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 57
Провадження № 1-кс/932/1079/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2026 року м. Дніпро

Слідча суддя Шевченківського районного суду м. Дніпра ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_4 , подане у кримінальному провадженні №0023225 від 26.06.2025 погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_5 про надання дозволу на затримання із метою приводу підозрюваного для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України

у с т а н о в и л а:

До Шевченківського районного суду м. Дніпра надійшло зазначене вище клопотання.

Своє клопотання старший слідчий обґрунтував тим, що у провадженні Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську перебувають матеріали кримінального провадження №0023225 від 26.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що солдат ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, та проходячи її на посаді стрільця-радіотелефоніста 1 відділення 2 стрілецького взводу 4 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 НГУ, діючи умисно, в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів, начальників та без поважних причин, 03 квітня 2025 року, точного часу під час досудового розслідування не встановлено, не з`явився з лікувального закладу до місця служби місця тимчасового розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 , тобто не з`явився вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Таким чином, солдат ОСОБА_6 за викладених вище обставин обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

19 грудня 2025 року стосовно солдата ОСОБА_6 складено письмове повідомлення про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, яке скеровано засобами поштового зв`язку та на адресу ВЧ.

Проте підозрюваний за викликом не прибув. Про причини не прибуття не повідомив.

Прийнятими заходами встановити місцезнаходження підозрюваного на теперішній час не вдалось. На виклики до органу досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_6 не з`являвся.

24 грудня 2025 року ОСОБА_6 оголошено у розшук.

Старшим слідчим одночасно із цим клопотанням подано слідчому судді і клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, у сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що процесуальна поведінка підозрюваного свідчить про спробу ухилення від органів досудового розслідування та/або суду, намагання затягнути досудове розслідування, та перешкоджає кримінальному провадженню, а тому надання дозволу на затримання ОСОБА_6 із метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке подано разом із цим клопотанням, є необхідним, адже останній переховується від органів досудового розслідування та суду, а одержавши відомості про письмове повідомлення про підозру, підозрюваний до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні долучили рух провадження.

Дослідивши додані до клопотання докази, заслухавши прокурора, доходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.1, п.1 ч.2 ст.188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання може бути подане одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно ч.3 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Клопотання надійшло до суду 17.02.2026 року, протоколом автоматизованого розподілу слідчої судді клопотання передано у моє провадження 20.02.2026 року.

Згідно із матеріалами клопотання, постановою старшого слідчого 24.12.2025 року підозрюваного оголошено у розшук.

До клопотання долучено рух провадження відповідно до якого 06.01.2026 року досудове розслідування зупинене, у зв`язку із оголошенням особи у розшук. Відповідно до наступного запису, 20.01.2026 провадження відновлено.

У судовому засіданні слідчий повідомив, що провадження перебуває у статусі «у провадженні» та не зупинене, що поставлено мною під сумнів, що усі записи про вчинення процесуальних дій відображені у русі провадження на час розгляду клопотання, у зв`язку із чим було оголошено перерву, та прокурором і слідчим після перерви долучено оновлений рух провадження станом на 20.02.2026, тобто на час розгляду клопотання.

Як наслідок встановлено, що 20.01.2026 провадження було зупинене повторно і відновлене лише 20.02.2026 року о 13 год 35 хв, тобто у той час, коли мною було оголошено перерву для надання підтвердження статусу провадження.

Аргументи слідчого, що фактично постанову про відновлення досудового розслідування було винесено 17.02.2026 не приймаються до уваги, оскільки суперечать вимогам ст.ст.280, 281 КПК України, розділу II «Порядок формування та ведення Реєстру» Наказу Генерального прокурора від 30 червня 2020 року № 298 «Про затвердження Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення» (у редакції наказу Генерального прокурора від 17.08.2023 № 231).

Отже, у судовому засіданні встановлено, що відомості про відновлення досудового розслідування до ЄРДР не вносилися під час подання клопотання до суду, на час розгляду клопотання досудове розслідування було зупинене 20.01.2026, що підтверджується рухом кримінального провадження, тобто подавши клопотання до суду, старший слідчий не відновив досудове розслідування у кримінальному провадженні.

На час розгляду клопотання стан кримінального провадження був у статусі «зупинене».

Згідно із ст. 280 КПК України досудове розслідування зупиняється вмотивованою постановою прокурора або слідчого, дізнавача за погодженням із прокурором, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Копія постанови надсилається стороні захисту, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які мають право її оскаржити слідчому судді.

За імперативними приписами ст. 282 КПУ України, зупинене досудове розслідування відновлюється постановою слідчого, прокурора, якщо підстави для його зупинення перестали існувати (підозрюваний видужав, його місцезнаходження встановлено, завершено проведення процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва, припинено чи скасовано воєнний стан, обмін підозрюваного як військовополоненого проведено або такий обмін не відбувся), або наявна можливість подальшого проведення досудового розслідування за таких умов, а також у разі потреби проведення слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій. Копія постанови про відновлення досудового розслідування невідкладно надається, а у випадку неможливості надання надсилається у триденний строк стороні захисту, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Відомості про відновлення досудового розслідування вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ч.3).

Пряма заборона проведення слідчих (розшукових) дій після зупинення досудового розслідування, крім тих, які спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваного закріплена у ч. 5 ст. 280 КПК України.

Разом із цим, положення ч. 1 ст. 282 КПК України передбачають винесення слідчим або прокурором постанови про відновлення зупиненого досудового розслідування, як-от у разі виникнення потреби проведення слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій.

Із сукупного аналізу норм ст.ст. 280, 282 КПК України слідує, що заборона на проведення у зупиненому під час досудового розслідування провадженні встановлена для будь-яких процесуальних дій, за виключенням слідчих (розшукових) дій, здійснення яких спрямоване на визначення місцезнаходження підозрюваного, оголошеного у розшук. Главами 20 та 21 Кримінального процесуального кодексу України закріплено вичерпний перелік слідчих (розшукових) дій.

До слідчих (розшукових) дій, метою здійснення яких є визначення місцезнаходження підозрюваного, належать ті, в яких така мета прямо визначена нормою Кримінального процесуального кодексу України: обшук з метою встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб (ч. 1 ст. 234 КПК України); обстеження публічно недоступних місць, житла чи іншого володіння особи з метою виявлення осіб, які розшукуються (п. 4 ч. 1 ст. 267 КПК України); а також інші слідчі (розшукові) дії, завдяки яким можливо встановити місцезнаходження розшукуваної особи (ст.ст. 261, 262, 263, 268, 269, 270 КПК України), за умови, що така дія ініціюється саме з метою отримання інформації про можливе місце перебування підозрюваного, який розшукується органом досудового розслідування.

Тобто, положеннями ч. 5 ст. 280, ч. 1 ст. 282 КПК України встановлено дозвіл на вчинення у зупиненому досудовому розслідуванні слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення місцезнаходження підозрюваного, та, одночасно з цим, положення зазначених норм містять пряму заборону на вчинення інших процесуальних дій, у тому числі - слідчих (розшукових).

Звернення сторони обвинувачення із клопотанням про надання дозволу на затримання із метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, реалізоване шляхом подання відповідного клопотання до слідчого судді, за своєю природою не є слідчою (розшуковою дією). Такі процесуальні дії належать до заходів забезпечення кримінального провадження, порядок реалізації яких регламентовано положеннями Розділу ІІ Кримінального процесуального кодексу України, та безпосередньо нормами Глави 18 Кодексу. Тому, вчинення таких процесуальних дій у зупиненому провадженні прямо заборонено нормами ч. 5 ст. 280, ч. 1 ст. 282 КПК України.

За наведених обставин, стороною обвинувачення не дотримано порядку здійснення слідчих/процесуальних дій, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом.

У зв`язку із викладеним, слід дійти висновку, що подання слідчим, прокурором клопотання про надання дозволу на затримання підозрюваного із метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно до ст. 188 КПК України, є процесуальною дією, яка не спрямована на встановлення місцезнаходження підозрюваного, а тому вчинення такої дії вимагає або ж відновлення досудового розслідування після зупинення до подання клопотання до слідчого судді, або ж зупинення провадження після розгляду останнього слідчим суддею.

На підставі наведеного, слідча суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, додатково вивчивши матеріали кримінального провадження разом із прокурорам у судовому засіданні, дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання та надання дозволу на затримання із метою приводу ОСОБА_6 .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2,7, 22,42, 135-137, 188,189, 276,278, 281 КПК України, слідча суддя

постановила:

Клопотання старшого слідчого про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів із моменту оголошення.

Ухвалу постановлено 20.02.2026 о 14 год 40 хв.

Слідча суддя ОСОБА_7