Справа № 372/279/26
Провадження 1-кп-196/26
ухвала

Іменем України

05 травня 2026 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області в режимі відеоконференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002331 від 08.04.2024 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Васильків Київської області, громадянина України, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В :

На розгляді в суді перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002331 від 08.04.2024 відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, перебуваючи на посаді стрільця санітара 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 2 механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, перебуваючи в населеному пункті АДРЕСА_2 , діючи умисно, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, в умовах воєнного стану, без поважних причин та без дозволу командирів (начальників), 25.07.2023 самовільно залишив місце тимчасової дислокації 2 механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , що за адресою: АДРЕСА_2 , після чого проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення до військової частини НОМЕР_1 , інших органів військового управління та правоохоронних органів.

08.01.2026, ОСОБА_5 було затримано в Обухівському РУП ГУНП в Київській області, за адресою: Київська область, м. Обухів, вул. Київська, 22.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у самовільному залишенні місця служби без поважних причин військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

28.04.2026 року до суду надійшло клопотання захисника про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, а кримінальне провадження закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

До клопотання додано письмову згоду від 25.04.2026 року командира військової частини НОМЕР_2 на подальше проходження ОСОБА_5 військової служби у військовій частині НОМЕР_2 .

Окрім того, прокурором подано суду письмову згоду від 02.05.2026 року командира військової частини НОМЕР_3 на подальше проходження ОСОБА_5 військової служби у військовій частині НОМЕР_3 .

В судовому засіданні обвинувачений добровільно звернувся із клопотанням про намір повернутися для продовження проходження військової служби.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, під час дії воєнного стану.

Разом з цим, обвинуваченому роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, однак, обвинувачений не заперечував проти звільнення його від кримінальної відповідальності з підстави, визначеної ч. 5 ст. 401 КК України та закриття кримінального провадження, у зв`язку з цим.

Захисник клопотання підтримав, посилаючись на те, що ОСОБА_5 після вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України добровільно звернувся із клопотанням про намір повернутися для продовження проходження військової служби, тому вважав можливим звільнити його від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, а кримінальне провадження закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності в порядку ч. 5 ст. 401 КК України підтримав.

У судовому засіданні обвинувачений клопотання підтримав та просив звільнити його від кримінальної відповідальності для продовження проходження військової служби. Проти закриття кримінального провадження з підстав, передбачених ч. 5 ст. 401 КК України, не заперечив, оскільки щиро бажає продовжити військову службу у військовій частині НОМЕР_2 . Суть обвинувачення, підстава звільнення від кримінальної відповідальності йому зрозумілі, свою у вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України визнав повністю та щиро кається.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, приходить до висновку, що клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Згідно з ч. 2 ст. 286 КПК України, встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду.

Частиною 5 статті 401 КК України визначено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КПК України, у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Згідно з вимогами ст. 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України виїзд військовослужбовців, що проходять військову службу за контрактом, за межі гарнізону здійснюється з дозволу командира військової частини.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною радою України, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який продовжено до теперішнього часу.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно Вимогами ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України визначено, що оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Положення ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 17 Закону України «Про оборону України» визначають, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України №2102-IX,

у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022, який неодноразово продовжувався та діє по теперішній час.

Згідно з ч. 6 ст. 2, п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» одним з видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації. Початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за призовом, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ст. ст. 4, 6 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі Статут) повсякденне життя і службова діяльність військовослужбовців регулюються Конституцією України, законами України, цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами. Внутрішня служба здійснюється з метою підтримання у військовій частині порядку та військової дисципліни, належного морально-психологічного стану, які забезпечують постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу, збереження здоров`я військовослужбовців, організоване виконання інших завдань.

Згідно зі ст. 11, 16 Статуту кожен військовослужбовець повинен бути дисциплінованим, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, які визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять).

Відповідно до статей 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

23.02.2023 солдата ОСОБА_5 призвано на військову службу під час мобілізації до лав Збройних Сил України на підставі Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №69/2022.

На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 113 від 21.04.2023 солдата ОСОБА_5 призначено на посаду солдата резерву змінного складу 39 запасної роти військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 207 від 18.07.2023 солдата ОСОБА_5 призначено на посаду стрільця санітара 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 2 механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Будучи військовослужбовцем, солдат ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, додержуватися військової дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою, не допускати негідних вчинків.

Однак, під час проходження військової служби солдат

ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби, за наступних обставин.

Так, стрілець санітар 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 2 механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 , у порушення вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, перебуваючи в населеному пункті АДРЕСА_2 , діючи умисно, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, в умовах воєнного стану, без поважних причин та без дозволу командирів (начальників), 25.07.2023 самовільно залишив місце тимчасової дислокації 2 механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , що за адресою: АДРЕСА_2 , після чого проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення до військової частини НОМЕР_1 , інших органів військового управління та правоохоронних органів.

08.01.2026, ОСОБА_5 було затримано в Обухівському РУП ГУНП в Київській області, за адресою: Київська область, м. Обухів, вул. Київська, 22.

ОСОБА_5 добровільно звернувся до суду із клопотанням про намір повернутися до військової частини НОМЕР_2 для продовження проходження військової служби, командир військової частини НОМЕР_2 надав письмову згоду на подальше проходження військової служби обвинуваченого у цій військовій частині.

Зважаючи на наявність письмової згоди двох військових частин при вирішенні питання про можливість звільнення від кримінальної відповідальності суд надає перевагу військовій частині НОМЕР_2 , запропонованій стороною захисту, оскільки в судовому засіданні обвинувачений просив направити його для продовження військової служби саме до цієї частини.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовної можливості судового розгляду провадження з його вирішенням по суті.

За змістом ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Згідно положень ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби. З дня прибуття до військових частини (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

У зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності слід скасувати ОСОБА_5 раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, звільнивши його з-під варти в залі суду негайно.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 203, 285, 286, 288, 314, 370, 371, 372, 377 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України, в порядку, передбаченому частиною 5 статті 401 Кримінального кодексу України, для продовження проходження військової служби.

На підставі пункту 1 частини 2 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002331 від 08.04.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України - закрити.

Скасувати ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, звільнивши його з-під варти в залі суду негайно.

Зобов`язати ОСОБА_5 невідкладно, але не пізніше 72 годин після набрання цією ухвалою законної сили, прибути до військової частини для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 , після набрання цією ухвалою суду законної сили, невідкладно прийняти/поновити ОСОБА_5 на військову службу у військовій частині НОМЕР_2 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на командира військової частини НОМЕР_2 , в якій ОСОБА_5 проходитиме військову службу.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 повідомити Обухівський районний суд Київської області та Київську спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Центрального регіону про поновлення ОСОБА_5 на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 .

Копію ухвали після проголошення негайно вручити та/або направити обвинуваченому, прокурору, а також командиру військової частини НОМЕР_2 .

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок чи ухвала суду, ухвала слідчого судді не набрала законної сили.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1