Справа № 740/205/26
Провадження № 1-кп/740/193/26
УХВАЛА

26 лютого 2026 року місто Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області у складі:

Головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Ніжин клопотання прокурора Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000081 від 30 квітня 2025 року, про зміну запобіжного заходу обвинуваченому

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Катеринівка Дунаєвецького району Хмельницької області, громадянину України, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 з,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 262, ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 263 КК України,

встановив:

У провадженні Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області на розгляді перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000081 від 30 квітня 2025 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 262, ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 263 КК України.

Ухвалою суду від 27 січня 2026 року частково задоволено клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою; продовжено обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою у державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор» строком до 60 діб, а саме до 28.02.2026 включно; визначено розмір застави 500 (п`ятсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 1 664 000 (один мільйон шістсот шістдесят чотири тисячі) грн; у разі внесення застави, на обвинуваченого ОСОБА_4 покладено обов`язки.

За ОСОБА_4 було внесено заставу, та його звільнено з-під варти, а тому на нього розповсюджуються обов`язки, покладені на нього ухвалою суду.

26 лютого 2026 року до суду надійшло письмове клопотання про продовження застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки, на його думку, ризики переховування від суду, незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинення іншого кримінального провадження не зменшилися та продовжують існувати. Крім того, зазначив, що оперативним співробітником Ніжинського МРВ Управління СБУ в Чернігівській області ОСОБА_6 здійснено виїзд до ОСОБА_4 додому з метою вручення повістки про виклик на допит, однак обвинувачений був відсутній, у зв`язку з чим повістка була вручена його дочці ОСОБА_7 . У вказаний у повістці час на допит ОСОБА_4 не з`явився. У подальшому було здійснено виїзд за місцем проживання ще раз, з метою вручення повістки про виклик на допит, однак ОСОБА_4 , двері не відчинив, на телефонні дзвінки дружина ОСОБА_4 не відповідала. Таким чином, прокурор вважає, що ОСОБА_4 намагається переховуватися від органів досудового розслідування та перешкоджає здійсненню досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000015 з метою встановлення всіх обставин вчинення кримінальний правопорушень. Крім того, 11 лютого 2026 року на розгляд апеляційної скарги щодо оскарження запобіжного заходу до Чернігівського апеляційного суду ОСОБА_4 не з`явився.

Зазначив, що ОСОБА_4 умисно порушив порядок направлення військовослужбовців на лікування та з метою ухилення від явки до суду звернувся не до лікаря військової частини, а до сімейного лікаря та направився до цивільного медичного закладу для лікування. Вказане свідчить про міцні соціальні зв`язки та умисне переховування ОСОБА_4 від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності та затягування судового розгляду щодо оскарження запобіжного заходу.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав своє клопотання та просив змінити застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді застави на тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 діб та звернути в дохід держави заставу у розмірі 1 664 000,00 грн.

Захисник адвокат ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання прокурора, як безпідставного. Пояснив що, що у обвинуваченого ОСОБА_4 сталося погіршення стану здоров`я, через що він був змушений терміново звернутися до лікаря, який направив його на лікування в м. Київ. Всі виїзди за межі міста були лише за згодою суду. Доводи прокурора про відсутність ОСОБА_4 дома під час вручення повістки за іншим кримінальним провадженням не можуть слугувати підставою для зміни запобіжного заходу у наявній справі. Крім того, ОСОБА_4 не на домашньому арешті. Обов`язки, встановлені судом, виконуються належним чином. Вважає, що клопотання прокурора безпідставне, не підтверджене належними та допустимими доказами, так як порушень з боку ОСОБА_4 зафіксовано не було. І фактично немає законних підстав для зміни запобіжного заходу. Крім того, клопотання прокурора було подане з порушенням строків.

Обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що усі підтверджуючі довідки від лікарів у нього наявні. Зауважив, що не порушував обов`язки, покладені на нього судом, навпаки, для виїзду з міста завжди брав письмовий дозвіл у головуючої судді і цьому є підтвердження. Він не перебуває під домашнім арештом, та обов`язку сидіти вдома в нього не було, тому вважає, що нічого не порушував і просив відмовити прокурору у задоволенні його клопотання.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників судового засідання, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 201 КПК клопотання про зміну запобіжного заходу розглядається згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення та тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується.

Відповідні ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. Водночас КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Реалізація права на звернення до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу обумовлена не тим, що відповідний суб`єкт не погоджується із застосованим запобіжним заходом. Інститут зміни запобіжного заходу пов`язаний з виникненням нових обставин, які впливають на виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим ризикам кримінального провадження.

Станом на день розгляду даного клопотання прокурором не було представлено суттєвих аргументів, які б давали підстави для зміни запобіжного заходу, оскільки судом встановлено, що за викликом суду обвинувачений ОСОБА_4 прибував вчасно, обов`язки, покладені ухвалою суду, не порушував, а тому підстав змінювати запобіжний захід на тримання під вартою без визначення застави та звернення застави у дохід держави немає.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для продовження процесуальних обов`язків має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Продовження строку дії процесуальних обов`язків застави може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

При вирішенні питання про продовження строку дії обов`язків застави, враховані докази, про наявність підозри, які зазначені в ухвалі суду про обґрунтованість застосування запобіжного заходу від 27 січня 2026 року, а також характер вчиненого, особисті та соціальні обставини життя обвинуваченого та його зв`язки з суспільством.

Ураховуючи тяжкість кримінального правопорушення, суспільну важливість об`єктів посягання, характер та обставини протиправних дій, в яких він підозрюється, заявлені ризики та суспільна небезпека особи підозрюваного не зменшилась і виправдовує продовження строку дії обов`язків застави. Не надано належних і допустимих доказів зменшення або відсутності ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід продовжити строк дії процесуальних обов`язків, передбачених при застосуванні запобіжного заходу у виді застави, у відповідності до ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 22, 178, 182, 315, 376 КПК України, суд, -

постановив:

У задоволенні клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу відмовити.

Продовжити строк покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 1 664 000 (один мільйон шістсот шістдесят чотири тисячі) гривень, строком по 25 квітня 2026 року включно.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 :

- прибувати до прокурора та суду за викликом;

- не відлучатися за межі м. Ніжина без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання, місця роботи та/або навчання;

- утримуватися від спілкування, що стосується обставин даного кримінального провадження зі свідками у даному кримінальному провадженні поза межами процесуальних дій;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорти громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Встановити строк дії ухвали по 25 квітня 2026 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на групу прокурорів кримінальному провадженні.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 27 лютого 2026 року.

Суддя ОСОБА_1