Справа № 504/3074/25
Номер провадження 1-кп/504/5/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2026 рокус-ще Доброслав

Доброславський районний суд Одеської області:

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 розглянувши у судовому засіданні в залі суду в селищі Доброслав обвинувальний акт у кримінальному провадженні , що внесене до ЄРДР за №0000067 від 24.01.2025 року за обвинуваченням:

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Темрюк, Краснодарського краю рф, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 113 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

до Доброславського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 , уродженця м. Темрюк, Краснодарського краю рф, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 113 КК України.

Від прокурора до суду надійшло клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке вмотивоване обґрунтованістю підозри останнього та наявності ризиків переховування від суду, впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав.

Сторона захисту заперечувала, щодо задоволення клопотання прокурора. Захисник послалася на недоведеність ризиків, що викладені у клопотанні прокурора та просила обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, а саме домашній арешт або у разі обрання судом запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначити заставу.

Обвинувачений підтримав позицію захисника.

Заслухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали справи, суд виходить з такого.

На стадії досудового розслідування обвинуваченому обрано запобіжної захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ст. 113 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 113 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжкими кримінальними правопорушеннями, за вчинення яких передбачено можливість застосування найсуворішого покарання довічного позбавлення волі. Обвинувачений раніше не судимий, непрацевлаштований, неповнолітніх дітей на утриманні немає.

В рішенні ЄСПЛ від 26.06.2001 у справі "Ilijkov v. Bulgaria" (§ 80, заява N 33977/96), суд зазначив, що суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений.

Таким чином, враховуючи тяжкість інкримінованих діянь, а також соціальні зв`язки обвинуваченого, які не є настільки міцними, ризик переховування від суду є надвисоким.

Ризик незаконного впливу на свідків кримінального провадження є доведеним, оскільки свідки у цьому провадженні судом не допитані, а тому вільне пересування обвинуваченого в просторі ставить під загрозу здобуття об`єктивних доказів судом. Обвинувачений вмовлянням, погрозами, підкупом чи шантажем може спонукати свідків надати вигідні для нього покази.

Кримінальне провадження знаходяться на стадії судового розгляду, на даний час свідки у даному кримінальному провадженні не допитані безпосередньо судом і лише такий допит може бути покладений в основу судового рішення за наслідками розгляду провадження. Судом взято до уваги встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, окрім порядку отримання показань, визначеногоь ст. 615 КПК України (ч. 4 ст. 95 КПК України).

У зв`язку із викладеним вище суд зазначає, що ризик впливу на свідків може існувати не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, але й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань свідків та їх дослідження.

Враховуючи вищевикладене, перебування ОСОБА_6 під домашнім арештом посилює ризик впливу на свідків, оскільки, хоча й обмежує пересування, але дозволяє контактувати з оточенням та використовувати електронні засоби зв`язку без будь-яких обмежень, що може бути використано для тиску, залякування чи підкупу.

Також, є доведеним ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки обвинувачення стосується зв`язку обвинуваченого з країною агресором та мотивами неприйняття державності України, що в умовах воєнного стану вказує на існування цього ризику. Більше того, обвинуваченому інкримінується вчинення кількох епізодів злочинної діяльності.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Разом з тим, застосування інших більш м`яких запобіжних заходів у цьому кримінальному провадженні, не буде здатне запобігти ризикам поза процесуальної поведінки обвинуваченого, а тому саме запобіжний захід у виді тримання під вартою є найдієвішим запобіжним заходом, щодо обвинуваченого.

За правилами ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст. 113 Кримінального кодексу України.

Враховуючи те, що інкриміноване діяння було спрямовано на зниження обороноздатності країни, мало місце під час дії воєнного, що у період збройної агресії, щодо держави Україна містить посилену суспільну небезпеку, відсутність в матеріалах провадження будь-яких об`єктивних доказів можливості внесення обвинуваченим застави, яка б була здатна реально забезпечити виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для визначення розміру застави обвинуваченому.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст 176, 177, 183, 331 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах слідчого ізолятору до 03.05.2026 року включно.

Заставу не визначати.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3