Справа №295/5241/26
УХВАЛА

щодо застосування запобіжного заходу

26.03.2026 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3

слідчого ТУ ДБР ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, поданого старшим слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_4 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 00001199 від 03.04.2024 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

І. Суть клопотання

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся з клопотанням, в якому просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

В клопотанні зазначено, що в провадженні другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, перебувають матеріали досудового розслідування № 00001199 від 03.04.2024, в якому ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Слідчий в клопотанні вказує, що ОСОБА_6 , будучи призначений на посаду курсанта навчального взводу навчальної роти навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, в порушення вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 3,4,6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в період з 14.03.2024 по теперішній час самовільно залишив місце дислокації військової частини, проводить час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням службових обов`язків.

Зі змісту клопотання вбачається, що наявність обґрунтованої підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними в кримінальному провадженні доказами: актом та матеріалами службового розслідування, іншими матеріалами досудового розслідування в їх сукупності.

На обґрунтування доводів про необхідність застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених у п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - можливість переховуватись від органів досудового розслідування або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

ІІ. Процедура та позиції сторін

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу здійснювалось повне фіксування судового процесу технічними засобами.

В судовому засіданні під час розгляду клопотання по суті прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з підстав, викладених в ньому. Додатково прокурор вказав, що ОСОБА_6 двічі самовільно залишав військову частину.

Слідчий ОСОБА_4 вказав, що матеріалами досудового розслідування підтверджується, що ОСОБА_6 ухиляється від проходження військової служби. Звертав увагу, що підозрюваний не повернувся на військову службу після проходження лікування у військовому шпиталі; підозрюваний не підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку з поверненням на службу, оскільки він двічі залишав військову частину. Після особистого отримання повідомлення про підозру та повістки про виклик ОСОБА_6 до слідчого не прибув, у зв`язку з чим був оголошений в розшук. Слідчий вказав, що з урахуванням часу, протягом якого досудове розслідування було зупинено, строк досудового розслідування триває до 09.04.2026 включно.

Підозрюваний ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував проти обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначив, що не переховувався від органу досудового розслідування, за викликом до слідчого не з`явився, оскільки загубив повістку про виклик та номер мобільного телефону слідчого. ОСОБА_6 вказав, що не повернувся на службу до військової частини, оскільки йому не було на кого залишити хворого батька. Просив не обирати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Адвокат ОСОБА_5 заперечував проти обрання стосовно його підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Звертав увагу, що ОСОБА_6 здійснює догляд за батьком, який є особою з інвалідністю, самостійно не пересувається. Адвокат вказує, що отримати відстрочку підзахисний не має можливості, оскільки він вже є військовослужбовцем. Звільнитись з військової служби не має можливості у зв`язку із самовільним залишенням військової частини. Захисник просив врахувати, що незважаючи на вчинення ОСОБА_6 тяжкого злочину, він не завдав нікому шкоди, не становить загрозу для суспільства.

Адвокат ОСОБА_5 просив обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, внести заставу підзахисний матеріальної можливості немає.

ІІІ. Кримінально-процесуальне законодавство

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За правилами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні

ІV. Обставини, встановлені слідчим суддею, їх оцінка, мотиви та висновки слідчого судді

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, перебуває кримінальне провадження № 00001199 від 03.04.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

27.09.2024 складено письмове повідомлення про підозру, згідно з яким ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, яке підозрюваний отримав особисто 27.09.2024.

27.09.2024 ОСОБА_6 також особисто отримав повістку про виклик до слідчого на 30.09.2024, за викликом не з`явився, причини неявки не повідомляв.

11.11.2024 слідчим винесено постанову про оголошення в розшук підозрюваного ОСОБА_6 у зв`язку з тим, що він переховується від органу досудового розслідування.

12.11.2024 досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинено.

25.03.2026 о 10:01 год. ОСОБА_6 був затриманий в порядку ст. 615 КПК України, що підтверджується змістом протоколу затримання.

Досудове розслідування в кримінальному провадженні № 00001199 від 03.04.2024 відновлене.

З урахуванням встановлених обставин строк досудового розслідування у кримінальному провадженні триває до 09.04.2026.

Дослідивши клопотання, додані до нього копії з матеріалів кримінального провадження, заслухавши доводи прокурора, слідчого, захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , встановивши фактичні обставини, слідчий суддя дійшла висновку, що клопотання є обґрунтованим і підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34).

Розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1(с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (див. рішення N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).

Беручи до уваги обставини кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що згідно з клопотанням та доданими до нього матеріалами, зокрема, на підставі матеріалів службового розслідування, проведеного у військовій частині НОМЕР_1 , де в навчальному центрі проходив військову службу ОСОБА_6 , існує достатньо підстав вважати, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, і може бути причетний до його скоєння.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 не заперечував, що він самовільно залишив навчальний центр у зв`язку із необхідністю здійснювати догляд за хворим батьком.

Самовільно залишаючи військову частину, підозрюваний, проявивши розумну обачливість, повинен був розуміти наслідки своїх вчинків і дій.

Не заслуговують до увагу доводи підозрюваного про те, що він здійснює догляд за хворим батьком, який потребує сторонньої допомоги, оскільки на підтвердження викладеного слідчій судді не надані докази, що ОСОБА_6 здійснює такий догляд. Крім того, підозрюваний пояснив, що на момент його затримання він перебував в м. Києві на підробітках.

Слідчий суддя не бере до уваги надані стороною захисту медичні документи стосовно батька ОСОБА_6 , оскільки підозрюваний повинен був отримати медичний висновок (ЛКК) про те, що батько потребує постійного догляду, оформити акт обстеження сімейних обставин та подати рапорт командиру з документами, які підтверджують інвалідність батька та родинні зв`язки, саме це дає право на звільнення з війькової служби або відстрочку, що ним вчасно зроблено не було.

Слідчим суддею встановлено достатньо підстав вважати, що прокурором доведений ризик, на який міститься посилання в клопотанні, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування з метою ухилитися від кримінальної відповідальності, враховуючи тяжкість покарання, яке йому загрожує, підозрюваний особисто отримавши повістку про виклик та повідомлення про підозру на виклики не з`являвся, про місце свого перебування слідчого не повідомляв, хоча був достовірно обізнаний про кримінальне провадження, про те, що йому повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, його дії свідчать, що він переховувався від слідства, а також небезпідставним є ризик продовжувати вчиняти правопорушення, в якому він підозрюється з огляду на те, що він переховувався від органу досудового розслідування, у зв`язку з чим був оголошений в розшук.

Отже, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя бере до уваги, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а також те, що за вчинення такого злочину КК України передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, а також доведеність наявного ризику.

Згідно з частиною 8 статті 176 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою.

За наведених обставин слідчий суддя вважає, що відносно ОСОБА_6 підлягає застосованню запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання і вважає за необхідне застосувати до підозрюваного тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 09.04.2026.

Слідчий суддя відхиляє доводи захисника про можливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки вони суперечать нормам КПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Нормами абзацу 8 ч. 4 ст. 183 КПК України встановлено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

В силу п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Встановивши обставини провадження в межах повноважень слідчого судді, слідчий суддя вважає за можливе одночасно із застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання визначити підозрюваному заставу. Слідчим суддею не встановлено обставин, за яких застосування застави було б неможливим.

Беручи до уваги положення ст. 182 КПК України, з урахуванням матеріального становища підозрюваного, слідчий суддя визначає підозрюваному заставу у мінімальному розмірі у вигляді двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 66560,00 грн. На переконання слідчого судді така сума застави за встановлених фактичних обставин зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку у разі її внесення, бути достатнім стримуючим фактором для запобігання ризиків, доведених прокурором.

У разі звільнення підозрюваного з-під варти у зв`язку з внесенням застави, слідчий суддя покладає на підозрюваного обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

В силу приписів ч. 2 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою підлягає обчисленню з моменту затримання - з 10-01 год. 25.03.2026.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 182, 183, 194, 196, 197, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволити частково.

Обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування на 15 діб до 09.04.2026.

Рахувати строк тримання під вартою з 10-10 год. 25.03.2026.

Одночасно визначити ОСОБА_6 заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що у грошовому виразі складає 66560 (шістдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят) 00 гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), на протязі строку дії ухвали на депозитний рахунок Богунського районного суду м. Житомира одержувач ТУДСА України в Житомирській області, код 26278626, розрахунковий рахунок UA0000277, банк ДКСУ м.Київ, МФО 820172, надавши документ, який підтверджує її внесення слідчому та/або прокурору.

У разі звільнення підозрюваного ОСОБА_6 з-під варти у зв`язку з внесенням застави останній вважається таким, до якого застосований запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді або суду залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що у разі звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, у випадку ухилення або невиконання покладених на нього ухвалою обов`язків, до нього буде застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімума для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімума для працездатних осіб.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Строк дії ухвали встановити до 09.04.2026

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 31.03.2026.

Слідчий суддя ОСОБА_1