Єд. унік. № 243/2664/22
Провадження № 1-кс/243/53/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року м. Слов`янськ

Слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ ВП №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілою, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла скарга ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ ВП №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні №0000837 від 07.09.2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

В обґрунтування скарги зазначає, що в провадженні СВ ВП №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області перебуває кримінальне провадження №0000837 від 07.09.2022 року, внесене до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України за фактом смерті ОСОБА_6 . ОСОБА_3 є рідною донькою померлого. 22.01.2026 року скаржником була подана заява про залучення ОСОБА_3 до провадження як потерпілої, проте слідчим ОСОБА_5 було винесено постанову від 30.01.2026 року про відмову у визнанні її потерпілою. В даному випадку кримінальне провадження за фактом вбивства (ч. 1 ст. 115 КК України) є відкритим і на момент винесення постанови не було закритим у порядку ст. 284 КПК України. Поки в ЄРДР існує запис про провадження за ст. 115 КК України, будь-яка відмова близькому родичу у статусі потерпілого є штучним обмеженням доступу до правосуддя. Вказана постанова не відповідає вимогам ст. 55 КПК України та є незаконною, а тому підлягає скасуванню.

ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились. Надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, вимоги скарги підтримують у повному обсязі та просили їх задовольнити.

Слідчий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, надала клопотання про розгляд справи за її відсутності, у задоволенні скарги просила відмовити повністю та залишити постанову без змін. В обґрунтування пояснення зазначила, що за фактом загибелі капітана ОСОБА_7 було проведено службове розслідування. Комісія дійшла висновку, що смерть настала внаслідок самогубства, яке не було спровоковане діями інших осіб (відсутні ознаки «доведення до самогубства»). Акт розслідування підтверджує відсутність події кримінального правопорушення. Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим є особа, якій кримінальним правопорушенням завдано шкоди. Оскільки сукупність медичних, балістичних даних та показань свідків вказує на відсутність події злочину, будь-яка моральна шкода, завдана родичам, не є наслідком злочинних дій. Слідчий, керуючись ч. 5 ст. 55 КПК України, зобов`язаний винести постанову про відмову у визнанні потерпілим за наявності очевидних підстав вважати, що шкода не завдана злочином.

Дослідивши доводи представника скаржника, які були підтримані скаржником, пояснення слідчого, матеріали скарги та матеріали кримінального провадження слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Слідчим СВ ВП №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000837 від 07.09.2022 року за фактом вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 115 КК України.

26.01.2026 року до ВП №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області надійшла заява ОСОБА_3 від 22.01.2026 року про залучення її в якості потерпілої у кримінальному провадженні №0000837 від 07.09.2022 року.

Постановою слідчого СВ ВП №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 від 30.01.2026 року відмовлено у задоволенні поданого клопотання щодо визнання потерпілою, з тих підстав, що досудове розслідування у вказаному провадженні здійснюється за ознаками ч. 1 ст. 115 КК України (з позначкою «Самогубство»). Будь-яких об`єктивних смерть даних, які б вказували на насильницький характер смерті, спричинений діями третіх осіб, або ознак умисного вбивства чи доведення до самогубства, не встановлено. Оскільки подія не має ознак кримінального правопорушення будь-яка шкода, зазначена заявницею, не є наслідком злочину. Таким чином, за відсутності факту вчинення кримінального правопорушення, моральна шкода завдана родичам померлого, не набуває правового статусу шкоди від злочину в розумінні кримінального процесуального законодавства.

Відповідно до ст. 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Разом з тим, у разі встановлення факту неможливості визнання потерпілим конкретної особи, виходячи з кримінально-правової характеристики кримінального правопорушення особа, яка приймає відповідне процесуальне рішення у будь-якому випадку має сформувати свої висновки у такий спосіб, що б вони кореспондували нормам ч. 5 ст. 55 КПК України, оскільки таке процесуальне рішення є кінцевим фактично для особи у кримінальному провадженні, відповідно має бути вмотивованим та зрозумілим, тобто відповідати критеріям законності, обґрунтованості і вмотивованості.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що досудове розслідування у кримінальному провадженні не закінчено, таким чином, слідчим не було проведено всіх слідчих дій на предмет перевірки заподіяння ОСОБА_3 будь-якої шкоди, й не виключається до закінчення досудового розслідування зібрання доказів на підтвердження спричинення їй майнової або моральної шкоди, тому висновок слідчого про те, що останній не завдано шкоди, передбаченої ч. 1 ст. 55 КПК України, є передчасним, у зв`язку з чим скарга підлягає у цій частині задоволенню, а постанова про відмову у визнанні потерпілою скасуванню.

Стосовно вимог про зобов`язання слідчого СВ ВП №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області визнати ОСОБА_3 у вказаному кримінальному провадженні потерпілою слід відмовити, оскільки це є дискреційними (виключними) повноваженнями слідчого.

У пункті 19 постанови Верховного Суду № 405/680/22 від 14 лютого 2023 року, суд виснував, що частина 2 статті 307 КПК визначає різні повноваження слідчого судді у випадку їх оскарження. При оскарженні дії або не здійснення дії слідчий суддя має повноваження зобов`язати припинити дію або здійснити дію, однак не має повноважень скасувати дію, що вже відбулася. У той же час по відношенню до оскаржених рішень слідчий суддя має повноваження лише скасувати таке рішення, але не має повноважень зобов`язати прийняти рішення. Тим більше слідчий суддя не має повноважень визначати, яке саме рішення має прийняти слідчий або прокурор у конкретному випадку, оскільки таким чином суддя втрутиться в сферу повноважень цих осіб і фактично прийме участь у діяльності сторони обвинувачення всупереч своїй ролі в провадженні (частина 3 статті 22 КПК).

Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Згідно положення глави 19 КПК України, усі питання, пов`язані із здійсненням кримінального провадження, вирішує слідчий в провадженні якого таке знаходиться та/або процесуальний прокурор.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Також чинним КПК України не передбачена можливість визнання або невизнання особи потерпілою у кримінальному провадженні слідчим суддею, так само як до повноважень слідчого судді не віднесено право зобов`язувати слідчого визнати особу потерпілою у кримінальному провадженні, в зв`язку з чим скарга ОСОБА_3 у цій частині задоволенню не підлягає, що не позбавляє останню можливості, у випадку прийняття слідчим рішення про відмову у визнанні потерпілою, оскаржувати таке рішення.

За результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування, у відповідності до ст. 307 КПК України, слідчим суддею постановляється ухвала про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 55, 93, 94, 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ ВП №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілою - задовольнити частково.

Постанову слідчого СВ ВП №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 30.01.2026 року про відмову у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні №0000837 від 07.09.2022 року - скасувати.

Зобов`язати слідчого СВ ВП №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 повторно розглянути заяву ОСОБА_3 про залучення її у якості потерпілої у кримінальному провадженні №0000837 від 07.09.2022 року, з урахуванням висновків, викладених в цій ухвалі.

В задоволенні іншої частини вимог скарги - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1