Справа № 741/2496/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/357/26
У Х В А Л А

26 лютого 2026 року м. Чернігів

Суддя Чернігівського апеляційного суду ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Носівського районного суду Чернігівської області від 17 лютого 2026 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою було відмовлено у задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_3 про зміну обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання цілодобового або в певний період доби.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_3 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, постановити нову, якою задовольнити клопотання сторони захисту, змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за місцем його постійного проживання в АДРЕСА_1 , оскільки судовий розгляд практично завершений і подальше застосування до його підзахисного найсуворішого запобіжного заходу є недоцільним.

У відповідності до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні частини другої статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Разом з цим, специфіка кримінальної процесуальної діяльності визначає особливу процедуру оскарження дій (бездіяльності) і рішень осіб, які її здійснюють, водночас право на оскарження у кримінальному процесі забезпечується встановленням у нормах кримінального процесуального закону порядку і строків принесення (у деяких випадках і розгляду) скарг на дії (бездіяльність) і рішення суду, слідчого судді, прокурора, слідчого.

Порядок та перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, чітко визначено та регламентовано Главою 31 Кримінального процесуального кодексу України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову в застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 422-1 КПК України передбачений порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Аналіз вказаної норми Закону дає підстави вважати, що апеляційному оскарженню підлягають лише ухвали суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зміну іншого запобіжного заходу на тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Отже, наведені вище вимоги закону не передбачають можливість окремого апеляційного оскарження вищевказаної ухвали суду, навіть не зважаючи на те, що місцевим судом право на таке оскарження була надане учасникам кримінального провадження.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.

Враховуючи, що захисником подано апеляційну скаргу на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, то у відкритті провадження за його апеляційною скаргою необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 307 - 309, 392, 399 КПК України,

У Х В А Л И Л А :

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Носівського районного суду Чернігівської області від 17 лютого 2026 року, відмовити, повернувши апеляційну скаргу з додатками особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили після її постановлення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня одержання копії ухвали.

СуддяОСОБА_2