Справа № 182/5495/15-к
Провадження № 1-кп/0182/224/2026
У Х В А Л А

Іменем України

24.02.2026 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.06.2015 за №0001866 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, працюючого у ПАТ «Державний Ощадний банк України» на посаді водія-інкасатора, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ( в режимі ВКЗ з власних технічних засобів),

захисника ОСОБА_5 ( в режимі ВКЗ з власних технічних засобів),

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 06.06.2015 року, приблизно о 17 годині 55 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем марки «Форд Транзит» д/з НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 24 км/год по проїжджій частині вул. І.Богуна у м. Нікополь Дніпропетровської області зі сторони пр. Трубників у напрямку вул. Гагаріна.

На шляху руху водій ОСОБА_3 , наблизившись до проїзду до складського подвір`я магазину «Білла» по вул. І. Богуна, 2, не проявивши належної уваги, обережності, не діяв таким чином, щоб не піддавати небезпеці життя та здоров`я громадян, став виконувати маневр повороту вправо, не помітивши мопед «Сабур» б/н, під керуванням водія ОСОБА_6 , який здійснював рух по вул. І.Богуна у попутному автомобілю напрямку позаду нього. У результаті чого на примиканні вул. І. Богуна та проїзду до складського подвір`я магазину «Білла» водій автомобіля «Форд Транзит» д з НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , згідно висновку транспортно-трасологічної експертизи №70/29-350 від 23.07.2015 року, допустив попутне ковзне зіткнення з мопедом «Сабур» під керуванням водія ОСОБА_6 .

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної події водій мопеда «Сабур» ОСОБА_6 отримав, згідно висновку судово-медичної експертизи № 386 від 22.07.2015 року тілесні ушкодження у вигляді відкритих переломів лівої малогомілкової та лівої великогомілкової кісток у нижній третині, двох забито-рваних ран лівої гомілки у нижній третині, які відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Таким чином, керуючи автомобілем марки «Форд Транзит» д з НОМЕР_1 , водій ОСОБА_3 грубо порушив Правила дорожнього руху, а саме:

- п. 1.3 ПДР України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги діючих Правил, а так само бути взаємно ввічливими.

- п. 10.1 ПДР України «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху».

Вказані порушення п.10.1 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 перебувають у причинному зв`язку у настанні дорожньо-транспортної події. Яких не будь перешкод для водія ОСОБА_3 технічного характеру не було. Згідно з висновком автотехнічної експертизи № 70/27- 472 від 24.07.2015 року при виконанні вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху ОСОБА_3 мав технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній події.

Дії обвинуваченого кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Під час судового розгляду кримінального провадження захисником обвинуваченого заявлено клопотання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності та закриття провадження через закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, посилаючись на те, що кримінальне правопорушення було вчинене 06 червня 2015 року, а відтак на даний час минув десятирічний строк притягнення до кримінальної відповідальності за інкримінованою йому статтею - ч. 2 ст. 286 КК України на підставі ст. 49 цього Кодексу.

Прокурор не заперечив проти задоволення заявленого клопотання, оскільки є наявні для такого юридичні обставини.

Потерпілий ОСОБА_6 будучи повідомленим належним чином про час та місце розгляду кримінального провадження, в судове засідання не з`явився. Заяв про відкладення судового розгляду потерпілим не надано. Докази він не оспорював та нових доказів суду не надавав.

Потерпілим ОСОБА_6 було заявлено цивільний позов до ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування йому моральної шкоди у сумі 20 000 грн.

Судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_3 що закриття кримінального провадження у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КПК України не відноситься до числа реабілітуючих обставин, які передбачені п.п. 1-3 ч. 1 ст. 284 КПК України (встановлена відсутність події кримінального правопорушення; встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді та вичерпані можливості їх отримати), проте обвинувачений ОСОБА_3 надав згоду на закриття кримінального провадження за ч. 2 ст. 286 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Вислухавши всі сторони кримінального провадження, з яких жоден не заперечив проти задоволення даного клопотання, суд прийшов до висновку, що обвинуваченого ОСОБА_3 слід звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності у тому числі виходячи з наступного:

Відповідно до інкримінованого обвинувачення ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, 06 червня 2015 року.

За санкцією інкримінованому обвинуваченому статті, а саме вчинене ним кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 286 КК України відповідно дост.12КК України віднесено до тяжкого злочину, максимальне покарання за який передбачено позбавлення волі на строк до восьми років.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», - таке звільнення є обов`язковим за минуванням певних строків давності та наявних умов.

Отже, наступили матеріально-правові підстави звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого у зв`язку із закінченням строків давності, що є визначено ч. 1 ст. 49 КК України про настання строку та відсутність обставин, що порушують його перебіг; початком перебігу строку давності є день, коли інкриміноване особі кримінальне правопорушення було вчинено.

Реалізуючи вимоги ч. ч. 2, 3ст. 49 КК України, роз`яснення п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами законодавства України про звільнення особи від кримінальної відповідальності» особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили не тільки минули певні строки давності, а й така не ухилялася від досудового розслідування або суду та не вчинила нового злочину за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав, визначених ст. 49 КК України, щодо звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 1 ст.285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Аналізуючи вищенаведені норми в сукупності з матеріалами кримінального провадження, пояснення сторін під час судового розгляду справи та позицію кожного учасника, суд приходить до висновку про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, оскільки з дня скоєння інкримінованого кримінального правопорушення минув установлений законом строк притягнення до кримінальної відповідальності.

Щодо стягнення з обвинуваченого на користь держави процесуальних витрат на залучення експерта, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Разом з тим, відповідно до висновку Об`єднаної Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 12 вересня 2022 року в справі №203/241/17, якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Із огляду на викладене, суд уважає, що оскільки ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 286 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження щодо нього закрито, тому процесуальні витрати не підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Враховуючи, що кримінальне провадження підлягає закриттю, а тому заявлений цивільний позов в даному випадку необхідно залишити без розгляду, при цьому роз`яснивши право цивільного позивача звернутися із цією вимогою окремо у порядку цивільної юрисдикції.

Керуючись ст. ст. 284 286, 376 КПК України, ст. 49 КК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 286 КК України у зв`язку із закінченням строку давності, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.06.2015 за №0001866, по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 286 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Цивільний позов ОСОБА_6 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування моральної шкоди залишити без розгляду, роз`яснивши право цивільного позивача звернутися із цією вимогою окремо у порядку цивільної юрисдикції.

Речові докази:

-автомобіль марки«Форд Транзит» д/з НОМЕР_1 , який переданий під розписку ОСОБА_7 залишити у його користуванні;

-мопед «Сабур» б/н, який переданий під розписку ОСОБА_6 залишити у його користуванні.

Процесуальні витрати на залучення експерта віднести на рахунок Державного бюджету України.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1