СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/312/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2026 року Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу при розгляді кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000416 від 26.05.2023 року відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор: ОСОБА_4 ,

захисник: ОСОБА_5 ,

обвинувачений: ОСОБА_3 ,

встановив:

У провадженні Святошинського районного суду м.Києва знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № № 0000416 від 26.05.2023 року відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України.

Під час розгляду вказаного кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 подав клопотання в порядку ч.5 ст.201 КПК України про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов"язання з урахуванням нових обставин, які не оцінювалися судом при вирішенні питання продовження/зміни запобіжного заходу за попереднім клопотанням.

Вказував, що попередніми судовим рішеннями, зокрема ухвалою КАС від 17.02.2026 року, одним з ризиків, що є підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу, є ризик переховування від суду, що обгрунтовується тяжкістю покарання, що йому загрожує та "вагомість" доказів його винуватості у вчиненні інкримінованого діяння. Однак, на його думку, досліджені судом докази вже на цей час свідчать, що пред"явлене йому обвинувачення не підтверджується. Оскільки згідно дослідженого судом відео до протоколу затримання особи, його було затримано о 00:00, пам"ятку про права і обов"язки було вручено о 04:30, натомість слідчу дію - огляд місця події було розпочато о 01:45, що є грубим порушенням його права на захист та істотним порушенням прав людини, що зумовлює визнання недопустимим отримані у такому випадку докази, зокрема протокол огляду місця події від 26.05.2023. Також вказував, що на місці ДТП його було побито військовослужбовцем, його адвоката було усунуто від його захисту військовими на декілька годин, що є суттєвим порушенням і з приводу чого він неодноразово звертався до слідчого, однак всі його звернення були проігноровані, ряд кримінальних проваджень, зареєстрованих за заявами його захисника щодо побиття, перевищення службових повноважень, перешкоджання законній діяльності захисника, до цього часу не розслідується і його до цього часу не допитано. Зазначав, що правомірність оглянутого судом відео з КОБСМЕ щодо вилучення його біологічних зразків, на його думку, є сумнівною, оскільки жодного дозволу слідчого судді на таку слідчу дію надано не було, в подальшому ця слідча дія не легалізувалась, тому, на його думку, всі отримані докази є недопустимими. Вказував, що з відеозапису слідчої дії, що відбулась 29.05.2023, встановлено, що токсикологічне дослідження його біологічного зразка вже було проведено і був відомий результат - будь-яких спиртів в ньому виявлено не було, при цьому сторона обвинувачення вводила в оману і Печерський районний суд м.Києва і КАС на досудовому розслідуванні при продовженні запобіжного заходу, а також і Святошинський районний суд м.Києва при розгляді даного кримінального провадження, не долучивши до клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу вказані висновки експертизи. Також вказував, що досліджений судом відеозапис огляду ділянки дороги від 05.06.2023 містить істотні і вагомі обставини, що повністю спростовують обвинувачення та роблять його абсолютно юридично неспроможним. На думку обвинуваченого, дослідженні в останній трьох судових засіданнях відеозаписи однозначно спростовують "вагомість доказів" обвинувачення, відповідно і спростовують ризик переховування від суду через "невідворітність покарання".

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 клопотання підтримала.

Прокурор проти клопотання заперечував.

Заслухавши доводи обвинуваченого, думку захисника та прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження суд приходить наступного.

Судом установлено, що ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 28.01.2026 року обвинуваченому ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, по 28.03.2026 року включно та визначено розмір застави, який, на думку суду, здатний забезпечити виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

В подальшому, розмір застави був зменшений ухвалою Київського апеляційного суду при розгляді апеляцій сторін обвинувачення та захисту.

Ухвалою суду від 02.03.2026 року у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу було відмовлено.

Підставами для продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого у виді тримання під вартою стали наявність ризиків передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість обвинуваченого ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування), знищити або сховати будь-які з речей або документів, незаконно впливати на свідків та експертів, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії» автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження ОСОБА_3 строку тримання під вартою, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення вищезазначених ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 201 КПК захисник підозрюваного, до якого застосовано запобіжний захід, має право подати клопотання про зміну запобіжного заходу. Згідно із ч. 4 цієї статті таке клопотання розглядається слідчим суддею згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

При цьому, кримінальне процесуальне законодавство не визначає переліку підстав для зміни запобіжного заходу за клопотанням сторони захисту, а ст. 201 КПК України вказує тільки на те, що до клопотання мають бути додані матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання.

Зміна запобіжного заходу може полягати у зміні виду запобіжного заходу, скасуванні, зміні або покладенні додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК, чи у зміні способу виконання цих обов`язків.

Під час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу суд не перевіряє обґрунтованість підстав застосування запобіжного заходу, а заявниками не можуть ставитися під сумнів висновки, які були покладені в основу такого рішення слідчого судді, суду. Зміна запобіжного заходу передбачає виникнення після постановлення ухвали про застосування запобіжного заходу, або його продовження, нових обставин, які свідчать про зміну або зменшення встановлених ризиків та впливають на виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Тому суд не переглядає рішення про застосування запобіжного заходу, або його продовження, а на підставі наданих сторонами відомостей встановлює наявність нових обставин, які можуть вплинути на застосований до обвинуваченого відповідний захід або його виконання та які виникають у зв`язку з плином часу судового розгляду.

Тому, при розгляді питання про зміну запобіжного заходу суд має виходити з того, чи доводить особа, яка подала відповідне клопотання, наявність обставин, які безпосередньо можуть вплинути на висновок про про зміну, зменшення чи збільшення встановлених ризиків кримінального провадження та/або впливають на виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

При цьому, такі обставини мають бути новими, тобто які з`явилися після постановлення попередньої ухвали про застосування/продовження запобіжного заходу, або не були відомі суду.

Разом з тим, проаналізувавши клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу та вислухавши його доводи, суд приходить до висновку про те, що обвинуваченим не наведено таких нових обставин, які не були відомі при постановленні попередньої ухвали судом, навіть з урахуванням досліджених судом на даний час доказів, та на даний час можуть служити підставою для зміни йому запобіжного заходу.

А тому на підставі вищенаведеного, враховуючи, що обвинуваченим не наведено нових обставин, які можуть слугувати підставою для зміни запобіжного заходу, суд приходить до висновку, що у задоволенні його клопотання слід відмовити.

Керуючись статтями 201, 331, 372, 376, 392-395 КПК України, суд,-

постановив:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та оголошено 13.03.2026 року.

Суддя: ОСОБА_1