Справа № 487/3850/20
Провадження № 1-кп/487/99/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2026 року Заводський районний суд м.Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0002124 від 03.06.2020 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Новоюріївка Новобузького району Миколаївської області, українки, громадянки України, маючої середню освіту, офіційно не працюючої, раніше судимої:

- 09.01.2020 Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185, до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробувальним терміном 1 рік,

- 04.03.2020 Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 місяців арешту, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК, 1 ст. 357 України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського районного суду м.Миколаєва знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №№0002124 від 03.06.2020, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України.

ОСОБА_3 будучи раніше неодноразово судимою за вчинення майнових злочинів, на шлях виправлення не стала, та скоїла новий умисний корисливий злочин за наступних обставин.

Так, 17.05.2020 року близько 18:24 год., ОСОБА_3 перебувала у приміщенні супермаркету «Гіппо» ТОВ «Свантовіт», розташованому по вул. Шосейній 15/1 в м. Миколаєві, де на полиці побачила віскі «Джоні Уокер Блєк Лейбл» 0,75л., вартістю 783,30 гривень за пляшку. У цей час у ОСОБА_3 повторно виник злочинний корисливий умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме: віскі «Джоні Уокер Блєк Лейбл» 0,75л., вартістю 783,30 грн., який належить ТОВ «Свантовіт».

Реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, знаходячись у вищезазначений час у вищезазначеному місці, діючи повторно, скориставшись відсутністю уваги з боку охоронців супермаркету та сторонніх осіб, ОСОБА_3 взяла з полиці дві пляшки віскі «Джоні Уокер Блєк Лейбл» 0,75л., та поклала їх в сумку, після чого із викраденим майном залишила приміщення супермаркету, не сплативши за товар. У подальшому ОСОБА_3 розпорядилася викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 завдала потерпілому ТОВ «Свантовіт» матеріальну шкоду на загальну суму 1566,60 грн.

Крім того, 21.05.2020 року близько 19:05 год., ОСОБА_3 перебувала у приміщенні супермаркету «Таврія-В» ПП «Таврія Плюс», розташованому по вул. Малій Морській 108/5 в м. Миколаєві, де на полиці побачила віскі «Chivas Regal» 0,7 л. кор. 40 % 18 років, вартістю 1881 грн., та коньяк «Ремі Мартін VSOP» 0,5 л. 40 %, вартістю 1018,98 грн. У цей час у ОСОБА_3 повторно виник злочинний корисливий умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме: віскі «Chivas Regal» 0,7 л. кор. 40 % 18 років, вартістю 1881 грн., та коньяк «Ремі Мартін VSOP» 0,5 л. 40 %, вартістю 1018,98 грн., які належать ПП «Таврія Плюс».

Реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, знаходячись у вищезазначений час у вищезазначеному місці, діючи повторно, скориставшись відсутністю уваги з боку охоронців супермаркету та сторонніх осіб, ОСОБА_3 взяла з полиці пляшку віскі «Chivas Regal» 0,7 л. кор. 40 % 18 років, вартістю 1881 грн., та пляшку коньяку «Ремі Мартін VSOP» 0,5 л. 40 %, вартістю 1018,98 грн., та поклала їх в сумку, після чого із викраденим майном залишила приміщення супермаркету, не сплативши за товар. У подальшому ОСОБА_3 розпорядилася викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 завдала потерпілому ПП «Таврія Плюс» матеріальну шкоду на загальну суму 2899,98 грн.

Крім того, 28.05.2020 року близько 14:07 год., ОСОБА_3 перебувала у приміщенні супермаркету «Гіппо» ТОВ «Свантовіт», розташованому по вул. Шосейній 15/1 в м. Миколаєві, де на полиці побачила віскі «Джоні Уокер Блєк Лейбл» 0,75л., вартістю 783,30 гривень за пляшку. У цей час у ОСОБА_3 повторно виник злочинний корисливий умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме: віскі «Джоні Уокер Блєк Лейбл» 0,75л., вартістю 783,30 грн., який належить ТОВ «Свантовіт».

Реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, знаходячись у вищезазначений час у вищезазначеному місці, діючи повторно, скориставшись відсутністю уваги з боку охоронців супермаркету та сторонніх осіб, ОСОБА_3 взяла з полиці дві пляшки віскі «Джоні Уокер Блєк Лейбл» 0,75л., та поклала їх в сумку, після чого із викраденим майном залишила приміщення супермаркету, не сплативши за товар. У подальшому ОСОБА_3 розпорядилася викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 завдала потерпілому ТОВ «Свантовіт» матеріальну шкоду на загальну суму 1566,60 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинуваченою заявлено клопотання про закриття кримінального провадження відносно обвинуваченої ОСОБА_3 на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Обвинувачена заявила, що правові наслідки закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України йому зрозумілі.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечував.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного.

Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У своєму Рішенні від 24 грудня 1997 року №8-зп/1997 Конституційний Суд України зазначив, щоКонституція України, закріпивши частиною першою статті 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права. Тобто, щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього (абзаци другий, третій пункту 2 мотивувальної частини).

Разом із тим, у Рішенні Конституційного Суду України (Другий сенат) від 7 квітня 2021 року №1-р(ІІ)/2021 зазначено, що в розумінні приписів статей3,8,28,55,58,62, пункту 22 частини першої статті 92 Конституції Україниу їх взаємозв`язку держава має позитивний обов`язок створювати належні національні організаційно-правові механізми притягнення особи до кримінальної відповідальності, які здатні гарантувати всебічну охорону людської гідності, зокрема забезпечувати функціонування та завершення кримінального провадження таким чином, щоб було дотримано найважливіших конституційних гарантій захисту особи від необґрунтованого кримінального переслідування, а саме базового принципу верховенства права і пов`язаних із ним принципів.

У відповідності до вимог ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

При цьому, як зазначив у постанові Верховний Суд від 09 вересня 2019 року в справі №591/6379/16-ц, передбачені частиною 1 статті 5 КК України підстави для закриття кримінальної справи не пов`язані із встановленням фактичних обставин справи, що свідчать про відсутність в діянні особи складу злочину, а пов`язані зі змінами законодавства про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.1, ч.6 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першоюстатті 7 цього Кодексу.

За змістом Закону №3886-IX "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" від 18 липня 2024 року, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції.

Так, відповідальність за частиною 1 статті 51 КУпАП настає за вчинення дрібного викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частина 2 статті 51 КУпАП встановлює відповідальність за дію, передбачену частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч.5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п.169.1.1п.169.1ст.169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленого законом на 1 січня звітного податкового року.

Як вбачається з формулювання обвинувачення, кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.185 КК України, ОСОБА_3 були вчинені протягом 2020 року.

Станом на 1 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2102 гривень, а 50% від його розміру становили 1051 гривень.

Отже, з огляду на зміст положеньПодаткового кодексу України та Закону №3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст.185 КК України, становить 2102 гривень (1051 гривень х 2).

Згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні №0002124 від 03.06.2020 року, протиправним діянням ОСОБА_3 17.05.2020 було заподіяно майнову шкоду ТОВ "Свантовіт" на суму 1566,60 гривень, тобто менше мінімального розміру вартості майна для кваліфікації діяння за ст.185КК України за Законом №3886-IX.

Крім того, у кримінальному провадженні №0002124 від 03.06.2020 року, протиправним діянням ОСОБА_3 28.05.2020 було заподіяно майнову шкоду ТОВ "Свантовіт" на суму 1566,60 гривень, тобто менше мінімального розміру вартості майна для кваліфікації діяння за ст.185КК України за Законом №3886-IX.

Декриміналізація це юридична перекваліфікація частини кримінально караних діянь і переведення їх в розряд адміністративних, дисциплінарних та інших правопорушень або правомірних дій. Декриміналізацією також визнається скасування раніше діючої кримінально-правової заборони, якою поведінка певного виду визнавалася як злочин; переведення діянь із категорії злочинних у категорію не злочинів. Практична реалізація декриміналізації допомагає підтримувати кримінальне законодавство в "актуальному" стані, швидко реагувати на зміни у суспільстві та державі.

Під скасуванням кримінальної відповідальності за діяння слід розуміти його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута, зокрема, шляхом скасування норм Особливої частини КК України; внесення змін до них включення до диспозицій додаткових ознак або виключення ознак, які були у попередній редакції норми; нового офіційного тлумачення кримінально-правової норми, яке змінює обсяг забороненої цією нормою поведінки без зміни її змісту (аналогічна позиція міститься у постанові ККС ВС від 24 липня 2018 року у справі №569/4061/17).

Відповідно до п.1-2 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої цієї статті, якщо підозрюваний, обвинувачений заперечує проти закриття за цією підставою.

За змістом п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у редакції від 01.12.2022 року, яка діє на час розгляду справи, кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. Підставами для закриття кримінального провадження у випадку втрати чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння є згода на це підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно абзацу 5 частини 7 ст.284 КПК України, ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначенихстаттею 479-2 цього Кодексу.

У новій главі 36-1 КПК України визначено особливості здійснення кримінального провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.479-2 КПК України, суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Рішення про закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України констатує відсутність караності діяння за змістом нового кримінального закону і, відповідно, не тягне для особи будь-яких кримінально-правових наслідків, навпаки, спрямоване на захист прав цієї особи, а тому, враховуючи, що питання про кримінальну відповідальність за діяння, яке втратило якість злочинності, виключається в принципі, то й кримінальне переслідування відносно підозрюваного, обвинуваченого підлягає припиненню. А тому суд у судовому провадженні не може не відреагувати на зміну державою оцінки певного діяння, і має у процесуальному порядку відреагувати на скасування кримінальної відповідальності за діяння. Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 11 грудня 2019 року в справі №153/1289/18.

Частиною 1 статті 61 Закону України "Про правотворчу діяльність" від 24 серпня 2023року визначено перелік способів, за яких нормативно-правовий акт або окремий його структурний елемент вважається таким, що втратив чинність. Серед інших способів законодавець також визначив, втрату чинності нормою, зокрема, якщо суб`єкт правотворчої діяльності прийняв (видав) у встановленому цим Законом порядку рішення про визнання прийнятого (виданого) ним нормативно-правового акта або окремого його структурного елемента таким, що втратив чинність та в інших випадках, визначених законом.

За таких обставин, враховуючи імперативність вимог ч.3 ст.479-2 КПК України та позицію обвинуваченої ОСОБА_3 , яка надала згоду на закриття кримінальних проваджень щодо нього з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження №0002124 від 03.06.2020 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України в частині вчинення діянь в яких заподіяна майнова шкода не перевищує 2102,00 грн, підлягає закриттю на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати на залучення експертів слід віднести на рахунок держави.

Питання про речові докази суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.5 КК України, ст.ст.284, 372, 395, 479-2 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002124 від 03.06.2020 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України в частині вчинення діянь в яких заподіяна майнова шкода не перевищує 2102,00 грн. закрити на підставі пункту 4-1частини 1статті 284КПК України, у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Речові докази, а саме 2 шт. CD-R диск білого кольору марки "52х 700 mb/80MIN" із записом з камер спостереження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м.Миколаєва протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1