Справа № 462/8046/13-к
провадження 1-кс/462/495/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2026 року м. Львів

Слідчий суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

встановив:

Представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із клопотанням, в якому просить скасувати арешт на автомобіль марки VOLKSWAGEN T 4 VIN код: НОМЕР_1 , 2000 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , накладений постановою старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_5 від 23.05.2011. Подане клопотання обґрунтовує тим, що у вересні 2009 року ОСОБА_3 придбала автомобіль марки VOLKSWAGEN T 4 VIN код: НОМЕР_1 , 2000 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 . На вищезгаданий належний ОСОБА_3 автомобіль 23.05.2011 старшим слідчим СВ відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_5 накладено арешт у межах кримінального провадження № 0001639 від 25.03.2013 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1,3 ст. 358 КК України шляхом заборони вчинення реєстраційних операцій із згаданим транспортним засобом. На даний час досудове розслідування у межах вказаного кримінального провадження досі триває, а підозра у вчиненні злочину нікому так і не пред`являлась, транспортний засіб не підлягає конфіскації, оскільки санкціями ч. 1,3 ст. 358 КК України така міра покарання не передбачена, документи про те, що автомобіль визнавався речовим доказом у межах вказаного кримінального провадження відсутні, власник автомобіля ОСОБА_3 немає статусу підозрюваної, обвинуваченої чи цивільного відповідача, тобто не є учасником згаданого кримінального провадження. Оскільки накладений арешт на належний ОСОБА_3 автомобіль порушує її право вільного розпорядження своєю власністю, з огляду на тривалість такого арешту, не відповідає принципам розумності та співрозмірності обмеження права власності, завданням кримінального провадженя, представник просив клопотання задоволити та скасувати накладений на автомобіль арешт.

Власник майна ОСОБА_3 та її представник належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явилися, однак 24.03.2026 за допомогою підсистеми «Електронний Суд» представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 подав до суду письмову заяву, в якій просив розгляд клопотання проводити за його відсутності, заявлені вимоги клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Прокурор у кримінальному провадженні та слідча слідчого відділення відділу поліції № 1 ЛРУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомлено, разом з тим прокурор ОСОБА_7 до початку судового засідання подав клопотання, в якому вказав, що дійсно постановою слідчого було накладено заборону на проведення реєстраційних дій щодо зокрема транспортного засобу марки VOLKSWAGEN, державний номерний знак НОМЕР_2 , судом жодне процесуальне рішення у вказаному кримінальному провадженні не приймалось, рішення слідчого про закриття чи зупинення кримінального провадження не приймалось. Відтак, з приводу заявленого клопотання про зняття арешту з автомобіля не заперечує, просив розгляд клопотання проводити за його відсутності.

Зважаючи, що неявка слідчого та/або прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, слідчий суддя приходить до висновку за можливе провести судовий розгляд клопотання за відсутності слідчої ОСОБА_6 та прокурора ОСОБА_7 .

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 03.09.2009 власником автомобіля марки Volkswagen Т4, фургон малотонажний-В, VIN код: НОМЕР_1 білого кольору, номерний знак НОМЕР_2 , є ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

23.05.2011 року старшим слідчим слідчого відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_5 під час проведення досудового слідства у межах кримінальної справи № 181-0311 була винесена постанова про накладення заборони та проведення реєстраційних операцій щодо транспортних засобів, якої була накладена заборона на проведення реєстраційних операцій до вирішення питання у кримінальній справі № 181-0311 щодо 235 транспортних засобів, зокрема і на транспортний засіб марки VOLKSWAGEN T 4 VIN код: НОМЕР_1 , 2000 року випуску.

Як встановлено із відповіді старшого слідчого СВ ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 31.05.2013 в СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області надійшла кримінальна справа № 181-0062, за фактом використання невстановленими особами підроблених документів, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1, 3 ст. 358 КК України.

Дана кримінальна справа виділена з кримінальної справи № 181-0311, порушеної щодо заступника начальника Львівського ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області, за фактом зловживання службовим становищем, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 364 КК України, відомості про кримінальне правопорушення внесено 28.05.2013 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001639.

Досудове розслідування у межах даного кримінального провадження не завершено та здійснюєтьсяСВ відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції ГУ НП у Львівській області.

Старшим слідчим СВ ВП № 1 ЛРУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 , згідно із відповіді, наданої на запит адвоката ОСОБА_4 , повідомлено, що автомобіль марки VOLKSWAGEN T 4 VIN код: НОМЕР_1 , речовим доказом у кримінальному провадженні не визнавався.

Відомості про те, що власник автомобіля є учасником кримінального провадження, а саме підозрюваним, обвинуваченим чи цивільним відповідачем відсутні.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.10.2018 року у справі № 461/233/17-ц викладена правова позиція, згідно якої у разі, якщо право власності особи порушене у кримінальному провадженні, така особа, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому КПК України.

Велика Палата Верховного Суду при розгляді справи керується тим, що вказані правовідносини виникли за дії КПК України від 1960 року.

Порядок накладання арешту на майно та скасування арешту було урегульовано у статтях 126, 234 КПК України від 1960 року.

Після набрання чинності КПК України від 2012 року, на час звернення до суду з цивільним позовом позивач мав право захистити свої права відповідно до норм КПК України, у порядку кримінального судочинства.

Таке право передбачене пунктом 9 розділу XI «Перехідні положення» КПК України від 2012 року, а саме, що питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Разом з тим з набранням чинності КПК України від 2012 року права власника, який не є учасником кримінального провадження, якщо при проведенні дізнання чи попереднього слідства були порушені його права власника, стали більш захищеними саме заходами кримінально-процесуального закону.

Відповідно до пункту 10 розділу XI «Перехідні положення» КПК України від 2012 року кримінальні справи, які до дня набрання чинності цим Кодексом не направлені до суду, розслідуються згідно з положеннями цього Кодексу.

Ця норма узгоджується з вимогами частини першої статті 5 КПК України від 2012 року, що процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Оскільки кримінальне провадження у справі, у якій ухвалена постанова про заборону на проведення реєстраційних операцій (реєстрація, перереєстрація) щодо автомобіля триває, справа не передана до суду на час набрання чинності КПК України від 2012 року, то вирішення питання щодо зняття арешту чи оскарження дій чи бездіяльності слідчого у кримінальному провадженні здійснюються за правилами КПК України від 2012 року.

Згідно зі статтею 174 КПК України від 2012 року інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Зазначені вимоги співпадають з положеннями частини четвертої статті 21 КПК України (згідно з якою здійснення кримінального провадження не може бути перешкодою для доступу особи до інших засобів правового захисту, якщо під час його здійснення порушуються права і свободи людини, гарантовані Конституцією і міжнародними договорами України) та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка передбачає право особи на ефективний засіб правового захисту на національному рівні від порушень прав і свобод, гарантованих цією Конвенцією.

Крім того, відповідно до пункту першого частини першої статті 303 КПК України від 2012 року передбачено право оскарження під час досудового провадження рішення, дії чи бездіяльності слідчого володільцем тимчасово вилученого майна іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

За наведеного, клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна слід розглядати відповідно до вимог статей 170-174 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває станом на даний час більше ніж 14 років, підозра у межах вказаного провадження не пред`явлена, автомобіль марки VOLKSWAGEN T 4 VIN код: НОМЕР_1 , 2000 року випуску, номерний знак (станом на даний час) НОМЕР_2 , не підлягає конфіскації, оскільки така міра покарання не передбачена санкціями ч. 1, 3 ст. 358 КПК України, документів, що зазначений автомобіль визнавався речовими доказами не надано, слідчий суддя дійшов висновку, що продовження існування арешту на зазначений автомобіль, на який був накладений слідчим прокуратури 23.05.2011, не буде відповідати принципу розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також, буде мати негативні наслідки для власника транспортних засобів, який тривалий час позбавлений права розпоряджатися своїм автомобілем, що фактично в значній мірі обмежує його права власності.

Згідно із абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відтак, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підставне та підлягає задоволенню, оскільки відсутня будь-яка потреба для застосування в подальшому такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт автомобіля марки VOLKSWAGEN T 4 VIN код: НОМЕР_1 , державний номерний знак станом на даний час НОМЕР_2 .

Керуючись ст. 174 КПК України,

постановив:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт автомобіля марки VOLKSWAGEN T 4 VIN код: НОМЕР_1 , державний номерний знак станом на даний час НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_3 , та який був накладений постановою старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_5 від 23.05.2011.

Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її постановлення.

Слідчий суддя: (підпис) ОСОБА_1

З оригіналом згідно.

Оригінал ухвали знаходиться в матеріалах справи № 462/8046/13-к.

Слідчий суддя: ОСОБА_1