Провадження № 1-кс/742/254/26
Єдиний унікальний № 742/958/26
УХВАЛА

23 лютого 2026 року м.Прилуки

Слідчий суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000113 від 10.02.2026 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України

УСТАНОВИВ:

І. Суть клопотання:

1.1 20.02.2026 р. слідчий СВ Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду з клопотанням про арешт рюкзака, мобільного телефону марки ZTE, а також грошових коштів в сумі 6 000 грн, вилучених 19.02.2026 р. під час під час проведення огляду місця події та затриманні підозрюваного ОСОБА_4

1.2 Клопотання мотивоване тим, що СВ Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області проводить досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000113 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

1.3 Посилаючись на те, що мобільний телефон та грошові кошти, вилучені 19.02.2026 р. в ході затримання ОСОБА_4 , а також добровільно виданий ОСОБА_5 рюкзак визнано речовими доказами у кримінальному провадженні та можуть зберігати інформацію про кримінальне правопорушення, слідчий просив накласти арешт на вилучене майно з метою забезпечення його збереження як речових доказів.

ІІ. Позиція сторін кримінального провадження:

2.1 Слідчий подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі.

2.2 Володілець вилученого майна ОСОБА_4 подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, проти накладення арешту не заперечував.

2.3 Фіксування судового засідання технічними засобами кримінального провадження, згідно ч.4 ст.107 КПК України, не здійснювалося.

ІІІ. Процедура:

3.1 Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

3.2 Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

3.3 Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

У випадку накладення арешту з метою забезпечення спеціальної конфіскації, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Згідно ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

3.4 Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

3.5 Згідно ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини пер-шої ст.170 цього Кодексу.

ІV. Оцінка слідчого судді:

4.1 Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робо-чого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно з ч.7 ст. 236 КПК України, при обшуку слідчий, прокурор має право, зокрема, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження.

З матеріалів клопотання вбачається, що 19.02.2026 р. в кримінальному провадженні №0000113 ОСОБА_4 було затримано на підставі п.1-2 ч.1 ст.208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Під час затримання проведено особистий обшук підозрюваного ОСОБА_4 , під час якого вилучено мобільний телефон марки «ZTE» та грошові кошти в сумі 6 000 грн купюрами номіналом по 1000 грн ГП 4023946, АТ 6427205, БР 0442022, МА 1922128, ЄП 5558762, АИ 7366827, які використовувались органом досудового розслідування в ході оперативної закупки. Крім цього, згідно протоколу огляду та вилучення 19.02.2026 р. ОСОБА_5 (особою із зміненими анкетними даними) було добровільно видано слідчому рюкзак, в якому ОСОБА_4 передав йому гранати із запалами.

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що майно, яке було вилучено під час особистого обшуку затриманого ОСОБА_4 та добровільно видане майно особою із зміненими анкетними даними має процесуальний статус тимчасово вилученого майна.

20.02.2026 р., тобто наступного робочого дня з моменту вилучення, слідчий звернувся з клопотанням до суду про арешт майна, що свідчить про дотриманням ним строку, передбаченого ч.5 ст.171 КПК України.

4.2 Постановою слідчого СВ Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області від 19.02.2026 р. вилучені під час огляду предмети визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до ч.3 ст.170 КПК України арешт може бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

4.3 Вилучені 19.02.2026 р. за результатами проведеного особистого обшуку мобільний телефон «ZTE» та грошові кошти в сумі 6000 грн., зазначені в п.4.1 цієї ухвали, відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, оскільки можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто є речовими доказами у кримінальному провадженні.

4.4 Згідно ст.168 КПК України забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем.

Обґрунтовуючи необхідність накладення арешту, слідчий вказує на те, що мобільний телефон містить інформацію, яка має значення для цього кримінального провадження та потребує детального дослідження під час проведення комп`ютерно-технічної експертизи, оскільки доступ до мобільного телефону обмежено його власником.

Враховуючи, що доступ до пристрою обмежений паролем, накладення арешту є необхідним для збереження цілісності інформації до проведення комп`ютерно-технічної експертизи.

Грошові кошти в сумі 6 000 грн ідентифіковані за серійними номерами купюр, які, за твердженням слідчого, підлягають перевірці на предмет їх ідентичності з коштами, врученими для проведення оперативної закупки. На даному етапі існують обґрунтовані підстави вважати, що ці кошти можуть бути безпосереднім об`єктом кримінального правопорушення, а тому вони потребують збереження для подальшого експертного дослідження та порівняння.

Рюкзак синього кольору, в якому, за версією слідства, переносилися засоби ураження, зберіг на собі сліди, що мають значення для провадження. Таким чином, сукупність зібраних доказів свідчить про відповідність вказаного майна критеріям ст. 98 КПК України.

4.5 З огляду на початковий етап досудового слідства та потребу досудового розслідування у необхідності проведення детального огляду вище вказаних предметів, слідчий суддя, з метою забезпечення збереження речових доказів та запобігання можливості приховування чи знищення слідів кримінального правопорушення, вважає за необхідне накласти арешт на відповідне майно у формі тимчасової заборони прав власника та інших осіб на його відчуження, розпорядження та користування.

4.6 Обґрунтована ймовірність доказового значення у кримінальному провадженні того чи іншого предмету, речі дає суду достатні підстави арештувати їх з метою збереження як речового доказу. При цьому стандарт доказування під час розгляду слідчим суддею питання про арешт майна з метою збереження речових доказів є меншими ніж для повідомлення особі про підозру.

4.7 Враховуючи вище викладене, слідчий суддя вважає, що слідчим доведено на-явність підстав, передбачених п.1 ч.2 ст.170 КПК для арешту майна, вилученого 19.02.2026 р. під час особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_4 та добровільне видане майно особою із зміненими анкетними даними, з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

4.8 Доказів настання негативних наслідків від застосування найбільш обтяжливого способу арешту у вигляді заборони відчуження, розпорядження та користування вище зазначеним майном в ході розгляду клопотання не встановлено.

Керуючись ст.ст.98,170-173,369 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000113 від 10.02.2026 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України задовольнити.

Накласти арешт у виді заборони користування, розпорядження та відчуження власником майна та іншим особам на вилучені 19.02.2026 р. під час особистого обшуку ОСОБА_4 на мобільний телефон марки «ZTE», грошові кошти в сумі 6 000 грн купюрами номіналом по 1000 грн ГП 4023946, АТ 6427205, БР 0442022, МА 1922128, ЄП 5558762, АИ 7366827, а також рюкзак синього кольору, добровільно виданий особою із зміненими анкетними даними.

Ухвала про арешт підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що підозрюваний, його захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання слідчому судді про скасування арешту майна повністю або частково.

За клопотанням вказаних осіб арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до Чернігівського апеляцій-ного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1