Провадження №: 1-кс/336/233/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 року м. Запоріжжя

слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділу поліції №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, одруженого, на утриманні має неповнолітню дитину, офіційно працевлаштованого, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у кримінальному провадженні внесеному 04.01.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000021 від 18.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.239 КК України, -

встановив:

До слідчого судді надійшло вище вказане клопотання, яке погоджено прокурором Шевченківської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання до підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтовано тим, що 14.07.2014 ОСОБА_4 придбав у власність у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житловий будинок літ. А, загальною площею 69,0 кв.м, житловою площею 39,9 кв.м, прибудову літ.а, прибудову літ.а1, ганок до а1, погріб під а1 літ. пг1, житлову прибудову літ. А1, зливну яму №6, паркан №7, паркан №8, ворота № 9, хвіртку № 10, замощення II, що складає 17/25 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, площею 727 кв.м., кадастровий номер :07:038:0058, у частці 69/125 частин земельної ділянки.

У невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_4 , за усним договором з ОСОБА_6 , без юридичної перереєстрації адреси будинку, розділив домоволодіння на дві окремі території та розмістив на паркані будинку літ. А, загальною площею 69,0 кв.м., житловою площею 39,9 кв.м., інформаційну табличку «54А».

На території вказаного домоволодіння на момент його придбання була облаштована інженерна споруда у вигляді полімерної труби, призначеної для відведення стічних вод з будинку літ. А безпосередньо до річки Суха Московка за координатами GPS: 47.848281, 35.221804. ОСОБА_4 , будучи обізнаним про наявність вказаної труби та розуміючи, що через неї здійснюється скид стічних вод у водний об`єкт без відповідного очищення та без наявності передбачених законом дозволів, останній з метою відведення побутових стічних вод із належного йому домоволодіння, після придбання будинку продовжив користуватися зазначеною трубою, здійснюючи забруднення земель відходами, шкідливими для життя, здоров`я людей та довкілля.

Відповідно до ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Відповідно до ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Відповідно до ст. 16 Конституції України забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України є обов`язком держави.

ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, у період з 14.07.2014 по теперішній час, діючи умисно, тобто усвідомлюючи протиправність і суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, в порушення ст. 13 Закону України «Про управління відходами», згідно якої відходи збираються, перевозяться та оброблюються залежно від їх виду, складу і властивостей у спосіб, що є безпечним для здоров`я людини та не завдає шкоди навколишньому природному середовищу, у тому числі: не становить загрози забруднення води, атмосферного повітря, ґрунту, для рослин і тварин, не спричиняє негативного впливу (незручностей) через шум і запах; не спричиняє негативного впливу на землі сільськогосподарського призначення, природні території та об`єкти, що підлягають особливій охороні; ст. 15 Закону України «Про управління відходами», згідно якої громадяни України, іноземці та особи без громадянства зобов`язані дотримуватися вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів у сфері управління відходами, запобігати забрудненню відходами навколишнього природного середовища; ст. 46 Закону України «Про охорону земель», яка зобов`язує громадян забезпечувати своєчасне вивезення відходів на спеціальні об`єкти, що використовуються для їх збирання, зберігання, оброблення, утилізації, видалення, знешкодження і захоронення; ст. 22 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення», яка зобов`язує громадян здійснювати заходи, спрямовані на запобігання захворюванням, отруєнням, забрудненню навколишнього середовища, використовуючи вище вказану полімерну трубу, спеціально пристосовану для відведення стічних вод, зливав вміст відходів (стічних вод, нечистот) до берегової лінії р. Суха Московка, тим самим, згідно висновку експерта від 12.01.2026 №СЕ-19/108-25/28133-ФХЕД, спричинив забруднення ґрунтів, площею 0,08 га, відходами, шкідливими для життя, здоров`я людей та довкілля, а саме шкідливими речовинами, які містилися у злитих на ґрунт відходах, у концентрація, що перевищують їх гранично допустимі та фонові концентрації, що створило небезпеку для життя, здоров`я людей та довкілля, у кількості: амоній обмінний у перерахунку на азот амонійний - у 1,1 рази у порівнянні з контрольною (фоновою) концентрацією, сульфати у перерахунку на сульфати - у 3,16 рази у порівнянні до гранично допустимої концентрації, хлориди - у 1,4 рази у порівнянні з контрольною (фоновою) концентрацією, що є фактом настання негативних кількісних та якісних змін у ґрунті та що в сукупності, у свою чергу, може призвести до змін біологічного, хімічного, фізичного складу та властивостей ґрунту.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 , що виразились у забрудненні земельної ділянки, що розташована у Шевченківському районі м. Запоріжжя за координатами GPS: 47.848281, 35.221804, площею 0,08 га, спричинено шкоду навколишньому природному середовищу, що згідно висновку експерта від 12.01.2026 №СЕ-19/108-25/28133-ФХЕД, становить 396 962 гривень 20 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України, а саме у забрудненні земель речовинами та відходами, шкідливими для довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил, що створило небезпеку для довкілля.

З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, враховуючи наслідки, які настали внаслідок кримінального правопорушення, слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Від слідчого та прокурора надійшли заяви про розгляд клопотання без їх участі та без фіксації судового засідання.

Від підозрюваного надійшла заява про проведення судового засідання без його участі та без фіксації судового засідання.

Дослідивши надані матеріали справи в їх сукупності, слідчий суддя виходить із принципу презумпції невинуватості і не вирішує наперед процесуальну перспективу пред`явленого обвинувачення, а лише аналізує обґрунтованість та тяжкість пред`явленого обвинувачення, а також суспільної небезпеки злочинних дій, у скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_7 , приходить до обґрунтованого висновку про задоволення клопотання щодо обрання останньому запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання виходячи з наступного.

У відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Пункт 1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 року № 511-550/0/4-13 "Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України", вказує на те, що вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний пам`ятати, що критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч.1 ст.194 КПК, а тому слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні; а також враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовуються до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Клопотання слідчого вмотивоване тим, що досудовим слідством встановлена причетність підозрюваного ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.239 КК України; наявність ризику п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється останній.

Як вбачається з доданих до цього клопотання матеріалів, підставою застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_4 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення.

Обґрунтованість підозри у вчиненні останнім вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними з дотриманням вимог КПК України доказами, а саме: повідомлення про вчинення злочину, акт обстеження від 22.01.2025, акт відбору ґрунтів від 22.01.2025, протокол №3-25/З вимірювань показників складу та властивостей ґрунтів від 03.02.2025, розрахунок розміру шкоди від 21.03.2026, протокол допиту ОСОБА_8 , протокол допиту ОСОБА_9 , протокол допиту ОСОБА_10 , висновком експерта №СЕ-19/108-25/28133-ФХЕД від 12.01.2026, протокол допиту ОСОБА_11 , протоколом обшуку від 11.03.2026.

При цьому слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, однак відповідно до вимог ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображеній у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає те, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше не судимий, утриманців немає, має зареєстроване місце проживання та постійне місце мешкання, офіційно не працевлаштований.

Виходячи із приписів ст.184 КПК України, слідчий (прокурор), як в клопотанні, так і в суді, зобов`язаний зазначити один або кілька ризиків, вказаних у ст.177 КПК України, послатися на обставини, на підставі яких він дійшов висновку про наявність такого ризику або ризиків у вигляді відповідних дій підозрюваного, і на докази, що підтверджують ці обставини.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вбачає доведеними обставини, визначені п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 194 КПК України, тобто наявність обґрунтованої підозри та наявність існування ризику, передбаченого ст.177 КПК України.

На даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно підозрюваного, чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.

Керуючись ст.ст.3, 176-179, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

2) не відлучатися з міста Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого ВП № 3 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 .

Роз`яснити підозрюваному, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання починається з моменту його обрання, тобто з дня постановлення ухвали, та діє до 24 травня 2026.

Ухвала слідчого судді в порядку ст. 309 КПК України оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її оголошення. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1