У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.03.2026 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

учасників судового розгляду:обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 ОСОБА_7 , представника потерпілого ОСОБА_8 ,прокурора ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/33/21 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 , на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 грудня 2020 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород Закарпатської області, громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, тимчасово непрацюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 грудня 2020 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України і призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 8 /вісім/ років і 6 /шість/ місяців з конфіскацією майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначено ОСОБА_5 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.04.2019 року та вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.11.2019 року до призначеного покарання за цим вироком та остаточно призначено йому покарання у вигляді 9 /дев`ять/ років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання рахується з моменту фактичного затримання, а саме з 08.08.2018 року.

У строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховано покарання, частково відбуте за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.04.2019 року та за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.11.2019 року.

Цивільний позов адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_10 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , рнокпп: НОМЕР_1 суму завданої матеріальної шкоди в розмірі 8600,07 (вісім тисяч шістсот грн. сім коп.) грн., та моральну шкоду у розмірі 200 000 (двісті тисяч) грн.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати по справі за проведення товарознавчої експертизи № 11/694 від 04.09.2018 року у розмірі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень; дактилоскопічної експертизи № 3/358 від 21.08.2018 року, у розмірі 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) гривні; молекулярно-генетичної експертизи № 10/827 від 31.10.2018 року, у розмірі 14113,04 (чотирнадцять тисяч сто тринадцять грн. чотири коп.) гривень.

Речові докази:

- зріз матерії розміром 37x48 см., з речовиною бурого кольору, який упаковано в паперовий конверт білого кольору; рушник світло-зеленого кольору, на поверхні якого виявлено пляму бурого кольору, схожу на кров, який упаковано до паперового конверту, білого кольору; речовину бурого кольору з виду схожу на кров, з якої на стерильний марлевий тампон зроблено змив, який упаковано в паперовий конверт білого кольору; речовину бурого кольору з виду схожу на кров, з якої на стерильний марлевий тампон зроблено змив, який упаковано в паперовий конверт білого кольору; речовину бурого кольору з виду схожу на кров, з якої на стерильний марлевий тампон зроблено змив, який упаковано в паперовий конверт білого кольору; наволочку з під подушки, з речовиною бурого кольоу, з виду схожої на кров, яку упаковано в паперовий конверт білого кольору, чоловічі шорти темно-синього кольору з трьома білими полосами по боках, з плямою бурого кольору, які упаковано в паперовий конверт білого кольору; майку сірого кольору, з плямою бурого кольору, схожою на кров, яку упаковано в паперовий конверт білого кольору; зразки крові від ОСОБА_10 , марлеву серветку, тампон, чоловічу рукавицю та два зразки крові ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , які були переупаковано до спец пакетів «Експертна служба МВС України» №3995111, №4189949, №3995100, №3995101; чоловічу рукавицю виготовлену із шкіри або шкірозамінника, чорного кольору, на поверхні якої наявна пляма бурого кольору з виду схожа на кров, яку упаковано до спеціального пакету «Національна поліція України Головне слідче управління» № 4354162; мікрооб`єкт схожий на волосся, який упаковано в паперовий конверт білого кольору, речовину бурого кольору з виду схожу на кров, з якої на стерильний марлевий тампон зроблено змив, який упаковано в паперовий конверт білого кольору, змив на стерильний марлевий тампон із поверхні наволочки з речовиною бурого кольору, який упаковано в паперовий конверт білого кольору, змив на стерильний марлевий тампон із поверхні віконної рами з речовиною бурого кольору, який упаковано в паперовий конверт білого кольору, сліди папілярних ліній, які відкопійовано на 3 відрізки клейкої стрічки «скотч» та упаковано до спеціального пакету № 4508236, слід низу взуття, який було упаковано до спеціального пакету № 4582235 ухвалено знищити;

- ноутбук фірми виробника «НР» моделі 250 G6, сірого кольору та ноутбук фірми виробника «ASUS» моделі Еее PC 1201 НА, темно-синього кольору ухвалено повернути ОСОБА_11 .

Згідно з вироком, ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

08 серпня 2018 року близько о 03 годин 00 хвилин, ОСОБА_5 знаходячись поряд із приміщенням будинку АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом та з метою особистого збагачення, через незачинене пластикове вікно проник всередину вищевказаного будинку, де вже знаходячись в будинку та перебуваючи у вітальній кімнаті, заволодів двома ноутбуками марки «НР» сірого кольору, моделі 250 G6 та марки «Asus». моделі «Еее PC1201НА» синього кольору.

Не зупиняючись на вчиненому, пройшов до кухонного приміщення, де взяв невстановлений досудовим розслідуванням кухонний ніж та свідомо, розуміючи, що в будинку знаходяться мешканці даного будинку, прослідував на другий поверх, де в одній із спальних кімнат помітив потерпілу ОСОБА_10 , яка на той час знаходилась в горизонтальному положенні спиною до останнього, та коли ОСОБА_10 повернулась обличчям до нього, наніс три удари кухонним ножем по її тілу, чим спричинив останній тяжкі тілесні ушкодження, після чого зник з місця вчинення кримінального правопорушення у невідомому напрямку.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із проникненням у житло та заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

На вказаний вирок суду адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу в якій вказала, що вирок суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим. Зазначає, що судом не в повній мірі встановлені фактичні обставини вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, а саме: вину, мотив та мету злочину, як ознак об`єктивної сторони розбою, що в свою чергу призвело до невірної кваліфікації його дій за ч. 4 ст. 187 КК України. Стверджує, що ОСОБА_5 проник в приміщення з метою викрадення чужого майна, а напад здійснив з метою ухилитись від затримання, а у ході розгляду справи не встановлено наявності в обвинуваченого іншого мотиву заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій, а ніж той, що випливає з його пояснень. На думку сторони захисту дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 15-ч. 3 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у приміщення, оскільки майно ним не вилучене і він не отримав реальну можливість ним розпорядитись чи користуватись та ч. 1 ст. 121, як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння. Зазначає, що обвинувачений визнав вину у проникненні у приміщення з метою викрадення чужого майна та нанесенні тяжких тілесних ушкоджень потерпілій, давав правдиві покази та жалкував про вчинене, демонстрував готовність понести покарання за дії які вчинив. Також вказує, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинно призводити до її збагачення. Просить суд, оскаржуваний вирок суду змінити в частині кваліфікації та в частині розміру відшкодування моральної шкоди. Кваліфікувати дії обвинуваченого за ч. 3 ст. 15-ч. 3 ст. 185 КК України та ч. 1 ст. 121 КК України, призначивши йому покарання в межах мінімальної санкції. Визначити розмір моральної шкоди у сумі 100000 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 просить скасувати оскаржуваний вирок, як незаконний та справу направити в суд першої інстанції на новий розгляд.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисників, представника потерпілого, промову прокурора, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд першої інстанції згідно з вимогами ст.ст. 370, 374 КПК України та відповідно до ст. 337 КПК України в межах пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення, встановивши фактичні обставини кримінального провадження, обґрунтовано прийшов до висновку щодо обсягу та доведеності його вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, виклавши їх у вироку.

В оскаржуваному вироку суд першої інстанції навів всі встановлені обставини, які відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, а також виклав оцінку та аналіз досліджених в судовому засіданні доказів, зазначив підстави, з яких приймає одні докази та відкидає інші.

Вина ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.187 КК України, підтверджується доказами, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні, а саме показаннями свідка та дослідженими в судовому засіданні документами.

Зокрема, свої висновки про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення за викладених у вироку обставин суд першої інстанції обґрунтував: показаннями свідка ОСОБА_11 , щодо обставин, які йому були відомі, та подій, очевидцем якого він був, а також іншими письмовими доказами, зміст яких детально відтворено у вироку.

Суд апеляційної інстанції не знаходить підстав сумніватися в достовірності показань свідка, вони є логічними, послідовними і узгодженими як між собою, так і з іншими письмовими доказами у провадженні.

Під час вивчення матеріалів кримінального провадження також не виявлено даних, які б давали підстави вважати, що свідки з будь-яких причин обмовили чи могли обмовити обвинуваченого у зазначених злочинах.

Так, судом першої інстанції досліджено та враховано, що протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08.08.2018 року, згідно якого заявник ОСОБА_11 просить прийняти міри до особи, яка проникла до його будинку та нанесла його дочці ОСОБА_10 тілесні ушкодження;

Протоколом огляду місця події від 08.08.2018 року та ілюстративною таблицею до нього, згідно з яким було оглянуто будинок АДРЕСА_2 , та прибудинкова територія, зафіксована загальна обстановка на місці події, розташування речей предметів, вилучено змиви виявленої речовини бурого кольору, схожої на кров з вікна будинку та перекладини на огорожі дворогосподарства;

Актом про застосування службового собаки від 08.08.2018 року, який із подвір`я дворогосподарства АДРЕСА_2 прослідував до центральної дороги вул. Стародоманинської;

Протоколом огляду місця події від 08.08.2018 року та ілюстративною таблицею до нього, згідно з яким було оглянуто будинок АДРЕСА_1 , зафіксована загальна обстановка та вилучено змиви крові з підлоги кімнати, футболку та шорти з речовиною бурого кольору;

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 08.08.2018 року та таблицею-ілюстацією до нього, згідно якого потерпіла ОСОБА_10 впізнала серед осіб, які пред`являлися для впізнання ОСОБА_5 та повідомила, що саме він 08.08.2018 року вночі проник до будинку та здійснив на неї напад з нанесенням тілесних ушкоджень;

Даними протоколу затримання ОСОБА_5 від 08.08.2018 року, з якого вбачається, що останній ознайомившись з підставами затримання, правами та обов`язками затриманого, претензій та зауважень не висловив;

Протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_5 від 08.08.2018 року, в ході проведення якого ОСОБА_5 показав, де саме, у який спосіб та при яких обставинах він проник до будинку АДРЕСА_2 , що намагався вкрасти та як був вчинений напад на потерпілу;

Висновком судово-медичного експерта №483 від 17.09.2018 року, згідно якого у слідах зі змивами з підлоги кімнати, з лінолеуму коридора, футболці та шортах, вилучених в ході огляду місця події (будинку АДРЕСА_1 ), знайдена кров людини, яка може походити від потерпілої ОСОБА_10 ;

Висновком експерта Ужгородського міжрайонного відділення судово-медичної експертизи №414 від 05.10.2018 року, відповідно якого у ОСОБА_10 були виявлені тілесні ушкодження у виді проникаючого ножового поранення лівої плевральної порожнини з пневмотораксом; ЗТГК; забій правої легені, правобічний гемоторакс; множинні колото-різані рани тіла; гіповолемічний шок ІІ ст. Виникли дані тілесні ушкодження внасідок дії колото-ріжучого предмету типу ножа, які по своєму характеру були небезпечними для життя в момент їх спричинення і за цією ознакою відносяться до тяжких тілесних ушкоджень і вкладаються в час і місце пригоди, яка мала місце 08.08.2018 року;

Висновком експерта Львівського НДЕКЦ №10/827 від 31.10.2018 року згідно якого, генетичні ознаки слідів крові людини на марлевій серветці зі змивом, яка містилася у згортку «змив з вікна будинку» встановлено та збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_5 ;

Вказані висновки експерта в комплексі з іншими доказами беззаперечно вказують на наявність в діях обвинуваченого ОСОБА_5 нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із проникненням у житло та заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Надаючи оцінку цим доказам у сукупності апеляційний суд вважає їх належними та допустимими для доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.187 КК України, та не вбачає підстав визнати наведені у вироку висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

З огляду на викладене рішення суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, на думку апеляційного суду, прийнято згідно з критерієм доведеності «поза розумним сумнівом», який застосовується Європейським судом з прав людини («Яллох проти Німеччини» від 11 липня 2006 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, «Веренцов проти України» від 11 липня 2013 року), та підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого за обставин, викладених ним у скарзі, не має.

Суд у вироку навів докази по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, та дав аналіз цим доказам після їх дослідження, тому немає підстав вважати, що по справі допущена суттєва неповнота кримінального і судового провадження, яка викликає необхідність скасування вироку.

Не встановлено й істотних порушень кримінального процесуального закону, які б призводили до скасування вироку, при порушенні вказаного кримінального провадження, його розслідуванні та під час судового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.

За таких обставин не має підстав вважати, що у справі допущена однобічність та неповнота судового розгляду, які викликають необхідність скасування вироку, на чому наполягає в своїй апеляційній скарзі обвинувачений та його захисник.

Щодо призначеного ОСОБА_5 покарання, колегія суддів враховує наступне.

При призначенні ОСОБА_5 покарання, суд першої інстанції у повній мірі врахував характер та тяжкість вчиненого ним злочину, форму вини, спосіб вчинення злочину, стадію злочину, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, відношення обвинуваченого до скоєного, його особу.

Враховуючи встановлене та конкретні обставини кримінального провадження, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України у вигляді 9 (дев`ять) років позбавлення волі з конфіскацією майна, що у повній мірі відповідає загальним засадам призначення покарання та його меті.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_5 покарання у повній мірі відповідає вимогам закону, і таке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Таким чином, під час апеляційного розгляду не встановлено апеляційних підстав, передбачених ст. 409 КПК України для скасування вироку суду та постановлення нового, а тому подана апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 є необгрунтованою, а покарання судом першої інстанції призначене без порушень кримінального та кримінального процесуального закону.

З врахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 грудня 2020 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 399, 405, 407, 474 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 грудня 2020 рокувідносно обвинуваченого ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді