Справа № 216/579/26
провадження 1-кп/216/618/26
УХВАЛА

іменем України

03 березня 2026 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

підозрюваної ОСОБА_4 , захисника, адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому дистанційному підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань № 6 клопотання прокурора Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Рівнопілля, Високопільського району Херсонської області, громадянки України, маючої середньо-спеціальну, на час скоєння злочину - начальника польової лазні взводу матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 та перебуває у військовому званні «молодший сержант», заміжньої, на утриманні не маючої малолітніх дітей, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, у кримінальному провадженні №0001038 від 04.12.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

03 лютого 2026 року до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло клопотання від прокурора Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, у кримінальному провадженні № №0001038 від 04.12.2024 року.

У клопотанні зазначено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за ознаками самовільного залишення місця служби, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану військовослужбовцем.

Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про Оборону України» у разі збройної агресії проти України або загрози нападу на Україну Президент України приймає рішення про загальну або часткову мобілізацію, введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, застосування Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, подає його Верховній Раді України на схвалення чи затвердження, а також вносить до Верховної Ради України подання про оголошення стану війни.

Органи державної влади та органи військового управління, не чекаючи оголошення стану війни, вживають заходів для відсічі агресії. На підставі відповідного рішення Президента України Збройні Сили України разом з іншими військовими формуваннями розпочинають воєнні дії, у тому числі проведення спеціальних операцій (розвідувальних, інформаційно-психологічних тощо) у кіберпросторі.

З моменту оголошення стану війни чи фактичного початку воєнних дій настає воєнний час, який закінчується у день і час припинення стану війни.

У зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, на підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на 30 діб - до 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року введений воєнний стан.

Надалі, на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 №2119-ІХ, Указом від 18.04.2022 №259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 №2212-ІХ, Указом від 17.05.2022 №341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 № 2263-ІХ, Указом від 12.08.2022 № 573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 № 2500-ІХ, Указом від 07.11.2022 №757/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 № 2738-ІХ, Указом від 06.02.2023 № 58/2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 № 2915-ІХ, Указом від 01.05.2023 №254/2023, затвердженим Законом України від 02.05.2023 № 3057-ІХ, Указом від 26.07.2023 №451/2023, затвердженим Законом України від 27.07.2023 № 3275-ІХ, Указом від 06.11.2023 №734/2023, затвердженим Законом України від 08.11.2023 № 3429-ІХ, Указом від 05.02.2024 №49/2024, затвердженим Законом України від 06.02.2024 № 3564-ІХ, Указом від 06.05.2024 №271/2024, затвердженим Законом України від 08.05.2024 № 3684-1Х, Указом від 23.07.2024 №469/2024, затвердженим Законом України від 23.07.2024 № 3891-IX, Указом від 28.10.2024 № 740/2024, затвердженим Законом України від 29.10.2024 № 4024-ІХ, Указом від 14.01.2025 №26/2025, затвердженим Законом України від 15.01.2025 № 4220-ІХ, та Указом від 15.04.2024 № 235/2025, затвердженим Законом України від 16.04.2024 № 4356-ІХ) у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України строки дії воєнного стану в Україні постійно продовжувались, у тому числі із 05 годин ЗО хвилин 09.05.2025 строком на 90 діб.

Так, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 31 лютого 2024 року № 3 молодшого сержанта ОСОБА_4 , зараховано до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення та призначено на посаду начальника польової лазні взводу матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

Таким чином, ОСОБА_4 набула статусу військовослужбовця і під час проходження військової служби повинен, окрім іншого, дотримуватися вимог ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 6, 11, 16, 49, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до статей 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

При цьому, молодший сержант ОСОБА_4 діючи в умовах воєнного стану, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, вирішив стати на злочинний шлях та у порушення зазначених статутних вимог, без поважних причин самовільно залишив місце служби.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією на посаді начальника польової лазні взводу матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «молодший сержант», діючи в умовах воєнного стану, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, маючи військовий обов`язок нести військову службу, у порушення вимог абзаців 2, 3, 5, 7 ст. 11, ст. 16, абзаців 5, 8, 9 ст. 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548- XIV від 24.03.1999 року, та абзаців 2 та 6, ст. 4, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, 03 листопада 2024 року приблизно о 08 годині 00 хвилин була відсутня при перевірці наявності особового складу взводу матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_2 (більш детальна адреса не підлягає розголошенню в умовах воєнного стану), командуванню про причини самовільного залишення не доповіла, хоча об`єктивно повинна була і могла це зробити, а стала проводити час на власний розсуд поза межами місця несення служби, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у військову частину чи звернення до органів військового управління за наявності реальної можливості для цього та усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, ОСОБА_4 , 14.09.2025 року добровільно та з власної ініціативи прибула до Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону чим припинила вчиняти кримінальне правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби (військове кримінальне правопорушення), чим припинила вчиняти кримінальне правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби (військове кримінальне правопорушення).

14 вересня. 2025 року, молодший сержант ОСОБА_4 самостійно прибула до Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, та заявила про себе, внаслідок чого кримінальне правопорушення було припинено.

Крім того, ОСОБА_4 уперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, у зв`язку з чим наявні підстави для її звільнення від кримінальної вiдповiдальності за вчинення цього кримінального правопорушення на підставі ч. 5 ст. 401 КК України та закриття кримінального провадження.

До клопотання прокурора додані клопотання підозрюваної про намір повернутися до військової частини для продовження проходження військової служби та письмова згода командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_7 на продовження проходження ОСОБА_4 військової служби.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні підтримав подане до суду клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, оскільки остання вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 407 КК України, добровільно звернулася про намір повернутися для продовження проходження військової служби, наявна письмова згода командира військової частини НОМЕР_2 на проходження військової служби підозрюваною.

У підготовчому судовому засіданні підозрювана ОСОБА_4 та її захисник, адвокат ОСОБА_5 підтримали клопотання прокурора та просили суд звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, яка надала згоду на звільнення її від кримінальної відповідальності, розуміє суть підозри та підставу звільнення від кримінальної відповідальності, яка не є реабілітуючою.

Вивчивши клопотання, заслухавши думку учасників провадження, роз`яснивши наслідки закриття провадження за вказаних обставин, суд дійшов такого висновку.

07 вересня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законів України щодо вдосконалення кримінальної відповідальності за злочини проти встановленого порядку несення або проходження військової служби під час дії воєнного стану».

Так, ч. 5 ст. 401 КК України встановлено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Відповідно до ч. 1ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність. Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення. Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Абзацом 2 ч. 2 ст. 286 КПК України передбачено, що у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

У підготовчому судовому засіданні підозрюваній ОСОБА_4 , роз`яснено суть підозри, підставу звільнення від кримінальної відповідальності та право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Судом встановлено, що підозрювана цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 401 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і надав згоду на її звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Окрім того, з наданих прокурором матеріалів, вбачається, що ОСОБА_4 , раніше не судима, вперше притягується до кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України, при цьому добровільно звернулася із клопотанням до прокурора, у військову частину НОМЕР_2 про її бажання повернутися для проходження військової служби та про звільнення її від кримінальної відповідальності.

Також, суд бере до уваги письмову згоду № 1/19215 від 26.11.2025 командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_8 , з якої вбачається, що прийнято рішення щодо надання згоди на продовження проходження служби військовослужбовцю ОСОБА_4 у військовій частині НОМЕР_2 з наступним призначенням її на посаду кухаря господарського відділення взводу матеріального забезпечення 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 .

Частиною 3 статті 288 КПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Відповідно до п.2 ч.3ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження за наявності підстав, передбачених ч. 2 ст. 284 КПК України, зокрема, у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності.

З огляду на наведене, враховуючи, що підозрювана ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 та ст. 408 КК України не притягувалася, виявила бажання продовжити проходити військову службу, за наявності письмової згоди командира військової частини НОМЕР_2 на продовження проходження військової служби, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити, звільнити підозрювану ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, а кримінальне провадження щодо неї - закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 401, 407 КК України, ст. ст. 284, 285, 286, 288, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 задовольнити повністю.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 401 КК України, для продовження проходження військової служби.

Кримінальне провадження №0001038 від 04.12.2024 року стосовно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, закрити у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 після набрання ухвалою законної сили невідкладно поновити ОСОБА_4 на військовій службі.

Зобов`язати ОСОБА_4 після набрання ухвалою законної сили не пізніше 72 годин прибути до військової частини НОМЕР_2 для продовження проходження військової служби.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала суду, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя ОСОБА_9