Провадження № 1-кс/947/2483/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2026 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представників власника майна ОСОБА_4 адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000052 від 21.07.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженням з прокурором в рамках кримінального провадження № 0000052 від 21.07.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України звернулася до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту з метою збереження речових доказів на майно, яке було виявлено та вилучено у ході затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: грошові кошти у сумі 200 доларів номіналом по 100 доларів із серійними номерами QB10488857B та QJ21231037A, та мобільний телефон Айфон ХS MAX, ІМЕІ НОМЕР_1 та НОМЕР_2 із сім картками НОМЕР_3 та НОМЕР_4 .

У судовому засіданні

Прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання про арешт майна в частині накладення арешту на вилучені грошові кошти, оскільки вони є неправомірною вигодою, а на мобільний телефон просив арешт не накладати, оскільки його було оглянуто та встановлено, що він не містить у собі інформацію, що має значення для кримінального провадження.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_6 підтримав думку прокурора щодо можливості повернення вилученого мобільного телефону.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_5 підтримала думку прокурора.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приймаючи до уваги письмове заперечення представника власника майна, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як вбачається з положень ст. 98 КПК країни речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Матеріалами клопотання підтверджено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000052 від 21.07.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що майор ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначений на посаду заступника командира дивізіону артилерійської розвідки з тилу військової частини НОМЕР_5 .

Так, на початку липня 2025 року у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 , виник намір щодо оформлення документів по догляду за матір`ю ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка має ІІ групу інвалідності, у ході оформлення яких ОСОБА_8 було встановлено, що останній перебуває у розшуку по причині не оновлення облікових даних відповідно до ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

За рекомендацією невстановлених у ході досудового розслідування осіб, він звернувся до заступника командира дивізіону артилерійської розвідки з тилу військової частини НОМЕР_5 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Попередньо, ОСОБА_8 пояснив ОСОБА_4 , що має намір оформити документи по догляду за матір`ю, у зв`язку із чим йому потрібно вирішити питання щодо зняття із розшуку. Дізнавшись про бажання ОСОБА_10 вирішити питання щодо зняття із розшуку його у системі «Оберіг» та оформлення необхідних документів по догляду за інвалідом 2 групи для отримання відстрочки від мобілізації, ОСОБА_4 повідомив йому про необхідність оновлення документів.

На підтвердження своїх неправомірних вимог, ОСОБА_4 повідомив, що самостійно без його допомоги ОСОБА_8 , не вдасться вирішити питання щодо зняття із розшуку та оформити документи по догляду за інвалідом 2 групи для отримання відстрочки від мобілізації, додавши що у разі відмови ОСОБА_8 пристати на незаконні вимоги ОСОБА_4 , останній здійснить вплив на посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою мобілізації ОСОБА_8 на військову службу.

Так, 15.07.2025 року у ході телефонної розмови, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_8 , що може допомогти із зняттям з розшуку та отриманні останнім документів, потрібних для оформлення догляду, гарантуючи успішний результат. При цьому, він повідомив, що особисто спілкується з посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 , які приймають рішення щодо взяття військовозобов`язаних на службу, додавши, що в разі надання йому особисто неправомірної вигоди у сумі 2500 доларів США, він шляхом впливу на працівників ІНФОРМАЦІЯ_3 зможе забезпечити вчинення ними дій щодо зняття ОСОБА_8 із розшуку та оформленні відповідних документів для догляду за інвалідом 2 групи для отримання відстрочки від мобілізації.

Побоюючись втратити можливість щодо оформлення опікунства по догляду за матір`ю та можливості бути мобілізованим примусово і направленим для несення служби ОСОБА_8 вимушено погодився на незаконну вимогу ОСОБА_4 передати йому неправомірну вигоду.

У подальшому, 25.07.2025 року близько 17:40 в ході особистої зустрічі біля АЗС «Фаворит», розташованої по вул. Аеропортівській у м. Одеса з ОСОБА_8 , ОСОБА_4 підтвердив свій намір надати допомогу щодо зняття ОСОБА_8 із розшуку та оформленні відповідних документів для догляду за інвалідом 2 групи для отримання відстрочки від мобілізації.

З метою переконання ОСОБА_8 у своїй спроможності здійснити вплив на посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 назвав невстановленого у ході досудового розслідування чоловіка на ім`я « ОСОБА_11 », який зі слів останнього є працівником відповідних органів РТЦК та СП та безпосередньо буде займатися підготовкою потрібних документів. Додавши при цьому, що вирішення питання щодо зняття ОСОБА_8 із розшуку буде оплачуватися окремо та оформленні відповідних документів для догляду за інвалідом 2 групи для отримання відстрочки від мобілізації також оплачується окремо.

ОСОБА_8 розуміючи життєві обставини, зваживши на вагомість отримання останнім необхідних документів для догляду за інвалідом 2 групи для отримання відстрочки від мобілізації та зняття із розшуку вимушено погодився на незаконну вимогу ОСОБА_4 та після завершення бесіди ОСОБА_8 передав ОСОБА_4 частину раніше обумовленої неправомірної вигоди у сумі 500 доларів США, що станом на 25.07.2025 у еквіваленті за офіційним курсом НБУ у гривні складало 20 850 грн.

Усвідомлюючи уразливий стан ОСОБА_8 , розуміючи, що погрози стосовно мобілізації останнього досягли своєї мети, ОСОБА_4 , переслідуючи корисливий умисел та мету направлену на незаконне збагачення, вирішив збільшити суму неправомірної вигоди на 500 доларів США через те, що ОСОБА_10 одразу не прийняв його пропозицію.

Наступного дня 26.07.2025 близько 20.30 год. в ході особистої зустрічі біля АЗС «Фаворит», розташованої по вул. Аеропортівській у м. Одеса з ОСОБА_8 , розуміючи уразливість та настання для нього негативних наслідків у разі відмови у наданні ОСОБА_4 неправомірної вигоди, що полягало у призові ОСОБА_8 на військову службу під час мобілізації та втрати останнім можливості оформити документи по догляду за матір`ю інвалідом, передав частину раніше обумовленої неправомірної вигоди у сумі 500 доларів США, що станом на 26.07.2025 у еквіваленті за офіційним курсом НБУ у гривні складає 20 850 грн, після чого ОСОБА_4 попередив ОСОБА_8 про ще одну зустріч, про яку той повідомить додатково.

05.08.2025 у ході телефонної розмови із невстановленою у ході досудового розслідування особою на імя « ОСОБА_11 », яку ОСОБА_4 залучив у якості посередника при спілкуванні із ОСОБА_8 , повідомив останньому про необхідність додаткової зустрічі із ОСОБА_4 та передачею йому грошових коштів у сумі 500 доларів США.

16.08.2025 року о 17.00, у ході особистої зустрічі біля АЗС Фаворит, розташованої по вул. Аеропортівській у м. Одеса з ОСОБА_8 , на яку викликав його ОСОБА_4 , розуміючи уразливість та настання для нього негативних наслідків у разі відмови у наданні ОСОБА_4 неправомірної вигоди, ОСОБА_8 передав частину раніше обумовленої неправомірної вигоди у сумі 500 доларів США, що станом на 16.08.2025 у еквіваленті за офіційним курсом НБУ у гривні складає 20 700 грн. Після отримання частини неправомірної вигоди ОСОБА_4 переслідуючи мету реалізації свого злочинного плану направленого на отримання неправомірної вигоди, запевнив ОСОБА_8 , що найближчим часом шляхом впливу на працівників ІНФОРМАЦІЯ_3 забезпечить зняття ОСОБА_8 із розшуку та оформленні документів, по догляду за матір`ю інвалідом.

18.10.2025 о 12.00 год., перебуваючи на території АЗС по вул. Краснова у м. Одеса, у ході особистої зустрічі ОСОБА_4 запевнив ОСОБА_8 , що найближчим часом здійснить вплив на працівників РТЦК та СП та забезпечить вирішення питань останнього, через що ОСОБА_8 має доплатити додатково ще 200 доларів США, що у свою чергу ОСОБА_4 мотивував додатковими потребами у ході реалізації своєї злочинного схеми.

В свою чергу, ОСОБА_8 розуміючи свою уразливість та залежність від рішення, дій та впливу ОСОБА_4 погодився на його незаконну вимогу, в свою чергу ОСОБА_4 запевнив, що особисто вплине на працівників ІНФОРМАЦІЯ_3 та організує прийом ОСОБА_8 21.10.2025 у одному із територіальних центрів комплектування Одеської області.

На виконання вказівки ОСОБА_4 , 21.10.2025 о 09.00 год. ОСОБА_8 прибув за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 , звідки вони удвох вирушили до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де останній має особисто здійснити вплив на працівників.

Прибувши о 10.15 год до ІНФОРМАЦІЯ_3 , розташованого за адресою АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 на виконання узятих на себе зобов`язань перед ОСОБА_8 , та з метою реалізації свого злочинного плану, завів останнього до приміщення, де здійснив вплив на працівників ІНФОРМАЦІЯ_3 , після чого у ОСОБА_8 було прийнято заяву про оформлення відстрочки у порядку визначеному Постановою КМУ №560 від 16.05.2025 від призву на військову службу під час мобілізації та додані до неї документи про інвалідність матері та зареєстровано у журналі звідної кореспонденції на №2/9839 від 21.10.2025 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

При зазначених обставинах, після завершення реєстрації поданої ОСОБА_8 заяви да додатків до неї, останній передав ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 200 (двісті) доларів США, що станом на 21.10.2025 у еквіваленті за офіційним курсом у гривні складає 8350, грн за здійснення ним впливу на прийняття рішення відповідними працівників ІНФОРМАЦІЯ_3 за оформлення ОСОБА_8 відстрочки від призву на військову службу під час мобілізації.

Таким чином на виконання взятих на себе зобов`язань, ОСОБА_4 здійснивши вплив на працівників ІНФОРМАЦІЯ_3 , забезпечивши ОСОБА_8 оформлення відстрочки у порядку визначеному Постановою КМУ №560 від 16.05.2025 від призву на військову службу під час мобілізації.

21.10.2025 року о 13.20 на підставі ст. 208 КПК України на території АЗС ВОГ по вул. Преображенській с. Маяки Одеської області було затриманого підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так відповідно до ч. 3 ст. 208 КПК України, із дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223 і ст. 236 КПК України, затриманий ОСОБА_4 повідомив, що бажає добровільно видати наявні при ньому особисті речі. Після чого дістав із кишеней одягу особисті речі: ключі, ключі від автомобіля, посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_6 на ія ОСОБА_4 , особистий № НОМЕР_7 , водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_4 НОМЕР_8 , грошові кошти у сумі 200 доларів номіналом по 100 доларів із серійними номерами QB10488857B та QJ21231037A, поміщені до спец пакету ICR0231964 та мобільний телефон Айфон ХS MAX ІМЕІ НОМЕР_1 та НОМЕР_2 із сім карткою НОМЕР_3 та НОМЕР_4 поміщено до спец пакету ICR 0231961.

Ключі від житла, ключі від автомобіля, посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_6 на ія ОСОБА_4 , особистий № НОМЕР_7 , водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_4 НОМЕР_8 були передані на відповідальне зберігання захиснику. Решта речей зокрема грошові кошти та мобільний телефон були вилучені та визнані речовими доказами.

Слідчим суддею на підставі долучених до клопотання матеріалів встановлено, що вилучені під час обшуку грошові кошти відповідають критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки імовірно є предметом неправомірної вигоди.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що вилучені під час обшуку грошові кошти мають значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, а також можуть бути використані, як докази у кримінальному провадженні.

За таких обставин, підставою для застосування в рамках даного кримінального провадження заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна грошових коштів є достатність підстав вважати, що вони є предметом неправомірної вигоди та мають значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення.

В свою чергу метою арешту майна є необхідність забезпечення збереження речових доказів.

Відносно накладення арешту на вилучений мобільний телефон Айфон ХS MAX, ІМЕІ НОМЕР_1 та НОМЕР_2 із сім картками НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , слідчий суддя прийшов до наступного.

Прокурор у судовому засіданні просив не накладати арешт на вилучений мобільний телефон, посилаючись на те, що його було оглянуто та встановлено, що він не містить у собі інформацію, яка має значення для досудового розслідування.

За таких обставин, слідчий суддя прийшов до висновку, що відсутня необхідність у арешту вилученого мобільного телефону, а тому у цій частині клопотання слід відмовити та повернути мобільний телефон особі у якої його було вилучено.

На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для часткового накладення арешту на вилучене майно, з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт із забороною розпорядження та користування на грошові кошти у сумі 200 доларів номіналом по 100 доларів із серійними номерами QB10488857B та QJ21231037A, які було виявлено та вилучено у ході затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Тимчасово вилучене майно, а саме: мобільний телефон Айфон ХS MAX, ІМЕІ НОМЕР_1 та НОМЕР_2 із сім картками НОМЕР_3 та НОМЕР_4 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України повернути особі у якої його було вилучено.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1