Справа №:755/977/26
Провадження №: 1-кп/755/706/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" лютого 2026 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянув у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з примиренням винного з потерпілим у кримінальному провадженні № 0003790 від 02.12.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з примиренням винного з потерпілим у кримінальному провадженні № 0003790 від 02.12.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , 19.11.2025 року приблизно о 19:49, керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ 21011», н/з НОМЕР_1 без офіційного документу, що підтверджує право особи керувати транспортними засобами відповідної категорії, а саме посвідчення водія, рухаючись по проїзній частині вул. Петра Вершигори в районі буд. №10 (по пр. Романа Шухевича) вчинив наїзд на пішохода, чим допустив порушення вимог п.п. 2.1.а), 2.3.б) та 18.1 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, а саме:

п. 2.1.а) ПДР України - водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

п. 2.3.б) ПДР України - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п. 18.1 ПДР України - водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Порушення вище вказаних вимог ПДР України з боку водія ОСОБА_4 виразилось в тому, що останній не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, проявив неуважність та необачність, не переконавшись, що це буде безпечно і не створить перешкоду або небезпеку іншим учасникам руху, керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 21011», н/з НОМЕР_1 , рухаючись проїзною частиною вул. Петра Вершигори в районі будинку № 10 (по пр. Романа Шухевича) в м. Києві та наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу позначеного дорожніми знаками 5.38.1 та 5.38.2, дорожньою розміткою 1.14.1 ПДР України, не зменшив належним чином швидкість керованого ним автомобіля перед пішохідним переходом, де в подальшому допустив виїзд на нерегульований пішохідний перехід та вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який рухався з права на ліво відносно руху транспортного засобу марки «ВАЗ 21011», н/з НОМЕР_1 та мав перевагу в русі. Внаслідок наїзду пішохід ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження та в подальшому був госпіталізований до КНП «КМКЛ ШМД» м. Києва.

Причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору, є невідповідності дій водія транспортного засобу марки «ВАЗ 21011», н/з НОМЕР_1 ОСОБА_4 вимогам пункту 18.1 Правил дорожнього руху України.

Потерпілий ОСОБА_5 в результаті дорожньо-транспортної пригоди отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, які виразилися в наступних травмах: закрита травма правої ключиці: вивих акромінального кінця ключиці, підшкірна гематома в правій над-підключичних ділянках з переходом в надлопаткову на зовнішню поверхню плеча до верхньої третини та передню поверхню грудної клітки до рівня 5 ребра, садно в надлопатковій ділянці.

Порушення вказаних пунктів Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а саме заподіяння пішоходу ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

У підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав подане до суду клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, просив задовольнити його. Захисник підозрюваного ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні не заперечував проти задоволення поданого клопотання. У підготовчому судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення поданого клопотання, наслідки йому відомі.

Потерпілий ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні підтримав клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, оскільки вони примирилися. Крім того, зазначив, що будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до ОСОБА_4 не має.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Приписами ч. 1 ст. 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КПК України встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду.

Згідно із ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. За правилами частини другої тієї ж статті звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України, здійснюється виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Приписами ст. 46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду. У судовому засіданні ОСОБА_4 було роз`яснено підставу звільнення від кримінальної відповідальності, що не відноситься до реабілітуючих підстав, передбачених пунктами 1-3 ч. 1 ст. 284 КПК України, і роз`яснено право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, на що ОСОБА_4 проти такого звільнення від кримінальної відповідальності не заперечував та надав свою згоду на закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 286 КК України.

Відповідно до судової практики та роз`яснень, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», примиренням винної особи з потерпілим належить розуміти як акт прощення її ним у результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

Так, згідно ч. 4 ст. 12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , відноситься до нетяжких злочинів з необережною формою вини.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.11.2025 року № 005970, виданий Комунальним некомерційним підприємством «Київська міська клінічна лікарня № 10), свідчить про те, що підозрюваний ОСОБА_4 на момент проведення огляду в день події 19.11.2025 року о 23:33 не перебував у будь-якому стані сп`яніння. Зважив суд й на те, що ОСОБА_4 не судимий, кримінальне правопорушення вчинив вперше та не в стані сп`яніння, за даними наявної документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом у лікаря-нарколога, а також під наглядом у лікаря-психіатра не перебуває, що свідчить про його осудність, а також на те, що потерпілий у судовому засіданні підтвердив, що вони з ОСОБА_4 дійсно примирилися, жодного неправомірного впливу на нього здійснено не було, жодних претензій до ОСОБА_4 як матеріального так і морального характеру він не має.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 цього Кодексу у зв`язку з примиренням винного з потерпілим та закриття кримінального провадження № 0003790 від 02.12.2025 року.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. Речові докази підлягають вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України. Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Питання процесуальних витрат підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. 124, 284-286, 288 КПК України, ст. 46 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, а кримінальне провадження - закрити.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати за проведення судової експертизи № СЕ-19/111-25/75881-ІТ від 17.12.2025 року у сумі 3565 гривень 60 копійок.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- автомобіль «ВАЗ 21011», н/з НОМЕР_1 , який було передано під розписку ОСОБА_4 - залишити ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її проголошення.

Учасники кримінального провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Копію ухвали після її проголошення вручити прокурору, потерпілому, підозрюваному та його захиснику.

Суддя ОСОБА_1