Справа № 456/7074/25
Провадження № 1-кп/456/259/2026
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

27 березня 2026 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000005 від 05.01.2023 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Київець Миколаївського району Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

встановив:

На розгляді Стрийського міськрайонного суду Львівської області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000005 від 05.01.2023 відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12.02.2026 надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 із метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зупинено судове провадження у кримінальному провадженні №0000005 від 05.01.2023 відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, до розшуку обвинуваченого.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27.03.2026 відновлено судове провадження у кримінальному провадженні №0000005 від 05.01.2023 відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.

Разом із клопотаннями про дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 прокурор Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 до суду скерував клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , в якому просить клопотання задовольнити та застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб із визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В обґрунтування клопотання зазначає, що 18.12.2022, близько 21 години 00 хвилин, солдат ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, бажаючи тимчасово ухилитися від проходження військової служби та проводити час на власний розсуд, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків в умовах воєнного стану, без поважних причин самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , обов`язки військової служби не виконував, а отже у такий спосіб незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності, а службовий час проводив на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, аж до 04.12.2025, коли солдат ОСОБА_4 самостійно, з власної ініціативи, прибув до Стрийського РУП ГУНП у Львівській області, що за адресою: м. Стрий, вул. Шевченка, 40, таким чином, ОСОБА_4 припинив вчинення триваючого кримінального правопорушення. Надалі, 05.12.2025 солдат ОСОБА_4 , добровільно прибув до розташування військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ) та приступив до виконання обов`язків військової служби. 05 січня 2026 року солдат ОСОБА_4 , повторно самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ) та місцезнаходження останнього не відоме. Встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 до Стрийського міськрайонного суду Львівської області для участі у судових засіданнях не з`явився, про причини неявки не повідомляв. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 за місцем свого проживання відсутній, на контакт не виходить. Таким чином, на даний момент можливо зробити висновок, що ОСОБА_4 переховується від суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Обґрунтованість обвинувального акту стосовно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: повідомленням військової частини про вчинення кримінального правопорушення; матеріалами службового розслідування по факту нез`явлення на військову службу ОСОБА_4 ; іншими матеріалами досудового розслідування стосовно ОСОБА_4 . Вказані матеріали є вагомими та дають обґрунтовані підстави для обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Відповідно до ч. 7 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті - тримання під вартою. Для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 . Така потреба обумовлена наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого покладається необхідність запобігання спробам: переховуватися від суду, що підтверджується, тим що обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за який, передбачено понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 10 років, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від суду з метою уникнення понесення покарання, що також підтверджено тим, що обвинувачений систематично не прибував у судові засідання; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що обвинувачений може вплинути на свідків, які разом з ним проходять військову службу в одній військовій частині, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій, ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином що підтверджується тим, що обвинувачений розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення судового розгляду; вчиняти інші кримінальні правопорушення підтверджується тим, що обвинувачений вчинив не з`явлення на військову службу, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану, самоусунувся від виконання покладених на нього обов`язків військової частини НОМЕР_1 , порушив вимоги Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів пов`язана з вступом в силу Закону України № 2531-IX від 16.08.2022 «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо обрання запобіжного заходу до військовослужбовців, які вчинили військові злочини під час дії воєнного стану», відповідно до якого під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив заявлене клопотання задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 просили відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши думку прокурора, пояснення обвинуваченого та його захисника, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, вважаю, що клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід задоволити, з наступних підстав.

Судом встановлено, що на розгляді Стрийського міськрайонного суду Львівської області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000005 від 05.01.2023 відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.

Ухвалою судді від 19.12.2025 призначено підготовче судове засідання в кримінальному провадженні.

У підготовчі судові засідання, призначені на 20.01.2026 та 12.02.2026 року обвинувачений не прибув, судова повістка, скерована йому за адресою місця проживання та реєстрації, повернулась на адресу суду із відміткою «адресат відсутній».

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12.02.2026 надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 із метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зупинено судове провадження у кримінальному провадженні №0000005 від 05.01.2023 відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, до розшуку обвинуваченого.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27.03.2026 відновлено судове провадження у кримінальному провадженні №0000005 від 05.01.2023 відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, оскільки останній був затриманий працівниками поліції та доставлений до суду.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

При вирішенні питання про обрання, а так само і продовження строку дії запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення (1); тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується (2); вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого (3); міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців (4); наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання (5); репутацію підозрюваного, обвинуваченого (6); майновий стан підозрюваного, обвинуваченого (7); наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого (8); дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше (9); наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення (10); розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини (11); ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї (12) (п. п. 1-12 ч. 1 ст. 178 КПК України).

Під час розгляду клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе. Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку перебування під вартою має оцінюватися у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тримання під вартою та продовження строку такого тримання може бути виправдано тим, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

За змістом ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Поняття "обґрунтована підозра" визначена в рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п. 55, Series A, № 300-A).

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 перевірена під час досудового розслідування. У судовому засіданні суд не має процесуальної можливості і повноважень перевірити ці докази та обґрунтованість підозри. Належність та допустимість доказів буде перевірена судом під час судового засідання, про що суд зробить відповідні висновки в остаточному процесуальному рішенні.

Ризиками, які дають підстави суду обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід вважати особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, беручи також до уваги суспільну небезпеку діяння, яке інкримінується останньому, його тяжкість, умови воєнного стану, враховуючи, що обвинувачений, з метою уникнення покарання може переховуватися від суду, може впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, суд бере до уваги те, що обвинувачений неодноразово не з`являвся у судові засідання.

Згідно ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402, 405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті тримання під вартою.

Суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим в судовому засіданні, в порядку ст.177 КПК України.

Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не суперечить приписам ч.2 ст.183 КПК України. Вік та стан здоров`я обвинуваченого дозволяє застосувати до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_4 , вважаю за необхідне визначити заставу 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 133 120 грн., яка буде достатньою для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Застосовуючи до підозрюваного поряд з запобіжним заходом у виді тримання під вартою, альтернативний запобіжний захід у виді застави, вважаю за необхідне покласти на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Враховуючи обставини даного кримінального провадження, правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , дані про його особу, який є непрацюючим, раніше не судимим, його процесуальну поведінку у даному кримінальному провадженні, а саме неодноразові неявки в судові засідання та зважаючи на необхідність виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігти спробам переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином , зважаючи на доведеність прокурором наявності всіх обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, вважаю за необхідне застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 133 120 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 315, 371-372, 395 КПК України, суд, -

постановив:

Клопотання прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Київець Миколаївського району Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Визначити термін дії ухвали про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Львівська установа виконання покарань №19» - шістдесят днів з 27 березня 2026 року по 25 травня 2026 року включно.

У відповідності до положень ст. ст. 182, 183 КПК України визначити обвинуваченому ОСОБА_4 , заставу у розмірі 40 (сорока) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 133 120 (сто тридцять три тисячі сто двадцять) грн. 00 коп., яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для зарахування коштів, внесених у вигляді застави (частки майна, попередньо визначеної суми судових витрат тощо), код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26306742, банк отримувача ДКСУ, м.Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA0000757.

У разі внесення застави у вищевказаному розмірі покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , наступні обов`язки:

- не відлучатися за межі с. Київець Стрийського району Львівської області без дозволу суду;

- прибувати до суду за першою вимогою;

- повідомляти суд про зміну місця свого проживання;

- утримуватися від спілкування з особами, які проходять свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 25 травня 2026 року.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи «Львівська установа виконання покарань №19».

Після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа ДУ «Львівська установа виконання покарань №19» негайно має здійснити розпорядження про звільнення з-під варти ОСОБА_4 та повідомити усно і письмово суддю Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 .

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Попередити обвинуваченого ОСОБА_4 , що у випадку невиконання ним вищезазначених обов`язків йому може бути змінено заставу на більш суворий запобіжний захід.

Роз`яснити обвинуваченому, заставодавцю, що він зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки.

У разі невиконання обов`язків застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику.

Скерувати копію ухвали у ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)».

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено о 17:00 год. 31 березня 2026 року.

Копію ухвали після виготовлення повного тексту надіслати для відома учасникам кримінального провадження.

Головуючий суддя ОСОБА_1