Справа № 201/2713/26
Провадження № 1-кс/201/714/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року м. Дніпро

Слідчий суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Соборного районного суду міста Дніпра клопотання слідчого 2 відділення 2 відділу слідчого управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні заступником начальника відділу Луганської обласної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000128 від 27.02.2025, про здійснення спеціального досудового розслідування відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Луганськ, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України,

У судовому засіданні брали участь:

прокурор ОСОБА_4 (у режимі відеоконференції),

захисник ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції),

УСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання слідчого про здійснення спеціального досудового розслідування кримінального провадження за № 0000128 від 27.02.2025 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий вказує, що відповідно до статей 1-3, 6 Конституції України Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава; Суверенітет України поширюється на всю її територію; Україна є унітарною державою; Територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною; Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність; Державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову; Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно зі статтями 17, 19, 65, 68 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. На території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом. На території України не допускається розташування іноземних військових баз. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України; Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

У березні-квітні 2014 року у м. Луганськ та в інших населених пунктах Луганської області розпочалася збройна агресія російської федерації (далі рф) шляхом неоголошених та прихованих вторгнень підрозділів збройних сил та інших силових відомств рф, організації та підтримки терористичної діяльності та діяльності, направленої на окупацію Луганської області та порушення територіальної цілісності України.

В окремих містах та районах Луганської області, всупереч законодавству України, 11.05.2014 проведено незаконний референдум з питання «Про підтримку акту про державну самостійність Луганської народної республіки», за результатами якого 12.05.2014 проголошено створення незаконного псевдодержавного утворення «луганська народна республіка» (далі «лнр»).

У результаті вищезазначених подій значна кількість території та населених пунктів Луганської області протягом квітня-вересня 2014 року опинилась під контролем регулярних з`єднань і підрозділів збройних сил та інших військових формувань рф, підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів, рф на території Луганської області т.зв. «лнр»

24.02.2022 російською федерацію здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України, у зв`язку із чим розпочато збройну агресію та ведення агресивної війни проти України з метою повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення території України.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб та у подальшому строк дії воєнного стану в Україні неодноразово безперервно продовжувався Указами Президента України із затвердженням Верховною Радою України шляхом прийняття відповідних Законів України.

Резолюцією Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй «Агресія проти України» A/RES/ES-11/1 від 02.03.2022 та Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визнано, що рф вчинила агресію проти України, порушивши базові норми ООН, тобто є державою-агресором.

У результаті вищезазначених подій, значна частина території Луганської області опинилась під контролем регулярних з`єднань і підрозділів збройних сил та інших військових формувань рф, підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів, окупаційних адміністрацій рф на території Луганської області.

Відповідно до п. 7 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована рф територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування рф та окупаційна адміністрація рф встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування рф встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації рф .

Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376 затверджено «Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією».

Відповідно до вказаного переліку територія Луганського району Луганської області в який входить м. Луганськ з 07.04.2014 є тимчасово окупованою російською федерацією територією України.

Наказом «федеральної митної служби росії «про створення Луганської митниці» № 850 від 11.10.2022 на тимчасово окупованій території Луганської області створено т.зв. «Луганську митницю».

Згідно з федеральним закону рф «про службу в митних органах російської федерації» (мовою оригіналу: «о службе в таможенных органах российской федерации») № 114-ФЗ від 21.07.1997 служба у митних органах є особливим видом державної служби громадян рф, які здійснюють професійну діяльність з реалізації функцій, прав та обов`язків митних органів, що входять до системи правоохоронних органів рф.

Статтею 16 цього закону визначено права працівника митного органу, а статтею 17 визначено обов`язки працівника митного органу, які вказують на те, що «митні органи рф» (в т.ч. незаконно створенні на тимчасово окупованій території) є правоохоронними органами.

Разом з тим, відповідно до «положення «про федеральну митну службу», затвердженого постановою уряду рф «про затвердження положення про федеральну митну службу, внесення змін до положення про міністерство фінансів російської федерації та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів та окремих положень деяких актів уряду російської федерації» № 636 від 23.04.2021 (мовою оригіналу: «об утверждении положения о федеральной таможенной службе, внесении изменений в положение о министерстве финансов российской федерации и признании утратившими силу некоторых актов и отдельных положений некоторых актов правительства российской федерации») федеральна митна служба є федеральним органом виконавчої влади, що здійснює відповідно до законодавства рф функції контролю та нагляду в галузі митної справи (митний контроль), функції органу валютного контролю, функції захисту прав на об`єкти інтелектуальної власності, функції забезпечення дотримання заходів нетарифного регулювання, заходів технічного регулювання, заходів експортного контролю, у тому числі заходів щодо продукції військового призначення, функції проведення транспортного контролю в пунктах пропуску через державний кордон рф, функції проведення радіаційного контролю, функції проведення санітарно-карантинного, карантинного фітосанітарного контролю, федерального державного контролю (нагляду) у сфері безпечного поводження з пестицидами і агрохімікатами, федерального державного контролю (нагляду) у галузі насінництва щодо насіння сільськогосподарських рослин та федерального державного ветеринарного нагляду відповідно до компетенції федеральної митної служби, встановленої законодавством рф та урядом рф, у спеціально обладнаних та призначених для цих цілей пунктах пропуску через державний кордон рф (спеціалізовані пункти пропуску), функції з виявлення, попередження та припинення злочинів та адміністративних правопорушень, віднесених до компетенції митних органів рф, а також інших пов`язаних з ними злочинів та правопорушень. Федеральна митна служба здійснює свою діяльність безпосередньо через територіальні органи федеральної митної служби.

Наказом федеральної митної служби рф «про місцезнаходження та регіони діяльності митних органів південного митного управління» № 75 від 25.01.2024 (мовою оригіналу: о местонахождении и регионах деятельности таможенных органов южного таможенного управления) визначено місцезнаходження та регіон діяльності т.зв. «Луганської митниці», а саме: місцезнаходження - м. Луганськ, Жовтневий район, вул. 26 Бакинських Комісарів, буд. 155, регіон діяльності лнр.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», окупаційна адміністрація рф сукупність державних органів і структур рф, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних рф самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.

Викладене свідчить про те, що зайняття посади у т.зв. «Луганській митниці» є фактичним зайняттям посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.

В період часу з 11.10.2022 по 25.10.2023, більш точний час встановити з об`єктивних причин не виявилось можливим, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи громадянкою України, усвідомлюючи здійснення відкритої збройної російської агресії проти України, переслідуючи особисті інтереси, маючи умисел на зайняття посади у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території України, а саме: у т.зв. «Луганській митниці» та реалізуючи вказаний умисел, отримавши від невстановлених під час досудового розслідування осіб з числа представників т.зв. «лнр» підконтрольних державі-агресору рф пропозицію на призначення на посаду у зазначеному незаконному правоохоронному органі, погодилась на вказану пропозицію та добровільно, умисно, діючи в порушення вимог Конституції та законів України, зайняла посаду у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території України, а саме посаду т.зв. «начальника відділу заборон, обмежень та товарної номенклатури Луганської митниці» (мовою оригіналу: «начальника отдела запретов, ограничений и товарной номенклатуры Луганской таможни») та приступила до виконання обов`язків, передбачених цією посадою та виконання функцій вказаного незаконного правоохоронного органу.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, а також факт перебування останньої на тимчасово окупованій території повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- повідомленням про вчинення кримінального правопорушення від 26.02.2025 відповідно до якого ОСОБА_5 у жовтні 2023 року добровільно зайняла посаду у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території, а саме посаду т.зв. «начальника відділу заборон, обмежень та товарної номенклатури Луганської митниці»;

- інформацією з Державної прикордонної служби від 24.03.2025, відповідно до якої ОСОБА_5 лінію розмежування з тимчасово окупованими територіями та державний кордон України в період з 08.11.2017 не перетинала;

- протоколами допитів свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які показали, що особисто знайомі з ОСОБА_5 , а також підтвердили факт зайняття останньою посади на тимчасово окупованій території, а саме посади т.зв. «начальника відділу заборон, обмежень та товарної номенклатури Луганської митниці»;

- протоколами пред`явлення для впізнання за участі вищевказаних свідків за фотознімком ОСОБА_5 ;

- протоколом огляду від 21.03.2025, яким встановлено т.зв. «наказ «федеральної митної служби росії «про створення Луганської митниці» № 850 від 11.10.2022, згідно якого на тимчасово окупованій території Луганської області створено т.зв. «Луганську митницю»;

- протоколом огляду від 07.04.2025, яким встановлено федеральний закон рф «про службу в митних органах російської федерації» № 114-ФЗ від 21.07.1997 та згідно якого служба у митних органах є особливим видом державної служби громадян рф, які здійснюють професійну діяльність з реалізації функцій, прав та обов`язків митних органів, що входять до системи правоохоронних органів рф та який підтверджує виконання ОСОБА_5 службових обов`язків на підставі законодавства рф;

- протоколами оглядів від 08.04.2025, 12.11.2025, в ході яких встановлено публікації з фотознімками на яких встановлено ОСОБА_5 , та в яких повідомляється про роботу окупаційної влади на тимчасово окупованій території;

- висновком судово портретної експертизи від 12.12.2025, згідно якого на виявленому під час огляду від 12.11.2025 фотознімку зображена саме ОСОБА_5 ;

- іншими доказами у даному кримінальному провадженні.

Відповідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією станом на час подання клопотання, затвердженого Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376 територія Луганського району Луганської області з 07.04.2014 є тимчасово окупованою російською федерацією територією України.

Таким чином, факт тимчасової окупації території Луганського району Луганської області є загальновідомим та не потребує додаткового підтвердження Радою національної безпеки і оборони України та Президентом України, крім того він визнаний Кабінетом Міністрів України.

Той факт, що підозрювана ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України підтверджується вищеназваними матеріалами кримінального провадження.

Про те, що підозрювана переховується від слідства та суду свідчить таке:

- з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України в газеті «Урядовий кур`єр» № 23 (8215) від 28.01.2026, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повістку про виклик ОСОБА_5 на 01.02.2026, 02.02.2026 та 03.02.2026 за зазначеною в повістках адресою для вручення письмового повідомлення про підозру, допиту в якості підозрюваної та проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 0000128 від 27.02.2025;

- з дотриманням вимог ст. ст. 111, 133, 135, 137 КПК України в газеті «Урядовий кур`єр» № 29 (8221) від 04.02.2026, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повістки про виклик підозрюваної ОСОБА_5 на 08.02.2026, 09.02.2026 та 10.02.2026 за зазначеною в повістці адресою для вручення письмового повідомлення про підозру, допиту в якості підозрюваної та проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 0000128 від 27.02.2025.

Жодного разу у призначений час підозрювана ОСОБА_5 у визначене місце не з`явилась, про неможливість та причини неприбуття не повідомила.

Враховуючи те, що підозрювана належним чином викликалась для повідомлення про підозру та проведення процесуальних дій, у спосіб передбачений законом, а саме через засоби масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на сайті Офісу Генерального прокурора, проте не з`явилась у призначений час та не повідомила про причини неприбуття, та згідно показань свідків, оглядів мережі Інтернет перебуває на тимчасово окупованій території, необхідно вважати, що підозрювана ОСОБА_5 переховується від органів слідства на тимчасово окупованій території України з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Враховуючи наведене, достовірно встановлено, що підозрювана ОСОБА_5 :

- обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України;

- переховується від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності (ухиляється від явки на виклик слідчого, прокурора, зокрема, не прибула на виклик без поважної причини більше 2 разів);

- перебуває на тимчасово окупованій території України.

Таким чином, слідчий вказує, що наявні достатні підстави для проведення у кримінальному провадженні №0000128 від 27.02.2025 стосовно підозрюваної ОСОБА_5 спеціального досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 297-2 КПК України, слідчим зазначено, що наразі у кримінальному провадженні відсутня необхідність проведення допиту свідків під час розгляду клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування слідчим суддею, зокрема, через те, що свідки перебувають у інших регіонах України у зв`язку з евакуацією з тимчасово окупованої території через активні бойові дії та захоплення окремих територій збройними силами рф та незаконними збройними формуваннями так званої «лнр».

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, наведених у ньому.

Захисник у судовому засіданні заперечувала проти задоволення поданого клопотання.

Заслухавши доводи прокурора та захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про таке.

Так, у судовому засіданні встановлено, що 2 відділом слідчого управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000128 від 27.02.2025 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, захопленням майже всієї території Луганської області, у тому числі м. Луганськ, проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» № 23 (8215) від 28.01.2026, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повістки про виклик ОСОБА_5 на 01.02.2026, 02.02.2026 та 03.02.2026 за зазначеною в повістці адресою органу досудового розслідування для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні за № 0000128 від 27.02.2025, та отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, допиту в якості підозрюваного тощо.

Жодного разу у призначений час громадянка України ОСОБА_5 у призначене місце не з`явилась про неможливість та причини неприбуття не повідомила.

Враховуючи наведені вище обставини, слідчим за погодженням із прокурором 04.02.2026, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений діючим кримінальним процесуальним законодавством України (опубліковано повідомлення про підозру на веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр» № 29 (8221) від 04.02.2026, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження.

Таким чином, 04.02.2026 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 , набула статусу підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Одночасно із повідомленням про підозру опубліковано повістки про виклик підозрюваної ОСОБА_5 на 08.02.2026, 09.02.2026 та 10.02.2026 за зазначеною в повістці адресою органу досудового розслідування для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000128 від 27.02.2025, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, допиту в якості підозрюваного тощо.

Жодного разу у призначений час підозрювана ОСОБА_5 у призначене місце не з`явилась, про неможливість та причини неприбуття не повідомила.

Слід зазначити, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 Рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п.32, Series A, N 182).

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського Суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994, в яких суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Водночас, слідчому судді під час вирішення питання про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування не надається весь обсяг доказів, зібраних під час досудового розслідування та дані щодо джерел їх отримання. Такі матеріали мають надаватися суду при судовому провадженні відповідного кримінального провадження та саме на цій стадії, передбачено здійснення оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності та сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

При цьому, на стадії досудового розслідування кримінального провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою.

Так, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що підозрюваний міг вчинити інкриміноване йому правопорушення.

Відповідно до матеріалів клопотання, з дотриманням вимог ст. ст. 276, 277, 278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України.

При цьому, відповідно матеріалів клопотання підозрюваний постійно перебуває на тимчасово окупованій території України і встановити його точне місце перебування не видається за можливе. Доказами перебування підозрюваного на тимчасово окупованій території України підтверджено зібраними матеріалами досудового розслідування.

Постановою слідчого від 17.02.2026 на підставі ст. 281 КПК України підозрювану ОСОБА_5 оголошено в розшук.

Водночас, чинне процесуальне законодавство не визначає, якими саме доказами має бути доведено, що особа перебуває у будь-якому із видів розшуку, однак регламентує, що про оголошення розшуку (державного та міжнародного) органом досудового розслідування має бути винесена відповідна постанова (ч. 2 ст. 281 КПК України), що в даному випадку і було здійснено органом досудового розслідування шляхом винесення постанов про оголошення підозрюваного в розшуки.

Згідно з ч. 5 ст. 139 КПК України ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Разом з тим, відповідно до ч. ч. 1, 2. ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.

Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні зокрема щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 297-2 КПК України клопотання слідчого, прокурора про здійснення спеціального досудового розслідування повинно містити, зокрема, відомості про те, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або відомості про оголошення підозрюваного в міжнародний розшук.

Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15.04.2014 визначає статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб (стаття 2 цього Закону).

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 цього Закону адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України.

Під час досудового розслідування встановлено, що підозрювана ухиляється від явки на виклик слідчого (не прибула на виклик без поважної причини більше ніж два рази), оголошена у розшук та перебуває на тимчасово окупованій території України.

Згідно із до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Порядок вручення повістки про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, а також правові наслідки ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, визначаються Кримінальним процесуальним кодексом України.

Відповідно до ч.1 ст. 297-5 КПК України, повістки про виклик підозрюваного у разі здійснення спеціального досудового розслідування надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування та обов`язково публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора підозрюваний вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

Матеріали клопотання свідчать, що підозрювана належним чином викликалася для повідомлення про підозру та проведення процесуальних дій, у спосіб передбачений законом, а саме через засоби масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на сайті Офісу Генерального прокурора, проте не з`явилася у призначений час та не повідомила про причини неприбуття, та згідно показань свідків перебуває на тимчасово окупованій території, а відтак слід вважати, що підозрювана переховується від органів слідства на тимчасово окупованій території України, з метою ухилення кримінальної відповідальності.

Отже, матеріалами клопотання також підтверджено, що підозрювана переховується від органу досудового розслідування на тимчасово окупованій території України з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на надані слідчому судді матеріали кримінального провадження, що можуть свідчити про причетність підозрюваної до вищевказаного кримінального правопорушення, а також, враховуючи той факт, що остання переховується від органів досудового розслідування, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оголошена у розшук та перебуває на тимчасово окупованій території України, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав, визначених ст. ст. 297-1, 297-2, 297-4 КПК України, для задоволення клопотання про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.135,139,297-1 - 297-5 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого 2 відділення 2 відділу слідчого управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні заступником начальника відділу Луганської обласної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000128 від 27.02.2025, про здійснення спеціального досудового розслідування відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, - задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування кримінального провадження за № 0000128 від 27.02.2025 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений і оголошений о 12-25 годині 05.03.2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1