ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/53/26 Справа № 428/9106/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника керівника Луганської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 16 грудня 2020 року в об`єднаному кримінальному провадженні № 0001714 від 23 жовтня 2020 року, № 0001721 від 24 жовтня 2020 стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Алчевська, Луганської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 06.10.2020 року Сєвєродонецьким міським судом Луганської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 100 годин громадських робіт,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України (далі - КК),

за участю:

прокурора ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ :

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.

Вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 16 грудня 2020 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК та призначено йому покаранняу виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ст.ст. 71,72 КК за сукупністю вироків до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 06.10.2020 року та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді 2 років 5 днів позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку 2 роки з покладенням на нього виконання відповідних обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК.

Цим вироком ОСОБА_7 визнаний винуватим за таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, при наступних обставинах, детально викладених у вироку.

21 жовтня 2020 року, приблизно о 11 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 прийшов до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , у якому здійснює свою підприємницьку діяльність з продажу одягу та взуття ФОП « ОСОБА_9 ». Знаходячись у торговому залі магазину, ОСОБА_7 таємно, шляхом вільного доступу, поруч із стелажем, розташованого по центру від входу взяв картонну коробку, в якій знаходились чоловічі кеди торгової марки «FASHION», 44 розміру, чорного кольору, сховавши її під верхній одяг.

Після цього ОСОБА_7 вийшов з магазину не заплативши за товар, який був схований у нього під курткою, та з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на свій власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 321 гривня 00 копійок.

Крім того, 22 жовтня 2020 року, приблизно о 13 годині, ОСОБА_7 прийшов до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , у якому здійснює свою підприємницьку діяльність з продажу одягу та взуття ФОП ОСОБА_10 . Знаходячись у торговому залі магазину ОСОБА_7 таємно, шляхом вільного доступу, зі стелажу, розташованого біля правої стіни від входу взяв спортивні штани «START SPORTWEAR», чорного кольору, в кількості 2 штук, та сховав їх штани під верхній одяг.

Після цього ОСОБА_7 вийшов з магазину не заплативши за товар, який був схований у нього під курткою, та з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на свій власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 622 гривні 33 копійки.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В зміненій апеляційній скарзі заступник керівника Луганської обласної прокуратури просить вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК, п. 1-2 ч. 2 ст. 284 КПК, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що з урахуванням змін у законодавстві України розмір завданої шкоди, з якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку, вчинену у жовтні 2020 року має бути більшим 2118 гривень, але розмір завданої шкоди, яка інкримінується обвинуваченому ОСОБА_7 складає 321 грн. Посилаючись на правовий висновок Об`єднаної палати ККС ВС від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК підлягає закриттю, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна противність діяння, а вирок суду скасуванню.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор в судовому засіданні підтримав змінену апеляційну скаргу та з підстав, викладених в ній, просив її задовольнити.

Обвинувачений в судове засідання не з`явився та відповідно до наданої прокурором інформації про стан розшуку ОСОБА_7 , під час опрацювання відомостей, наявних на сайті Центру дослідження ознак злочинів проти Національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку встановлено, що останній може перебувати на тимчасово окупованій території, до теперішнього часу його місце знаходження не встановлено.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

За вимогами статті 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти мають зворотну дію в часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За частиною 1 ст. 5 КК закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Такий же принцип неявно гарантований і ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Цей принцип втілюється в правилі про те, що, якщо існують відмінності між кримінальним законодавством, чинним на момент вчинення злочину, та наступними кримінальними законами, прийнятими до винесення остаточного рішення, суди повинні застосовувати закон, положення якого є найбільш сприятливими для обвинуваченого.

За приписами ч. 6 ст. 3 КК зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів від 18 липня 2024 року №3886-IX (далі - Закон №3886-IX).

Вказаним Законом №3886-IX внесені зміни у ст. 51 КУпАП, якою передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якими підвищена верхня межа вартості майна, викрадення якого охоплюється цим положенням, з 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином статті 185, 190, 191 КК фактично містять відсилку до ст. 51 КУпАП, яка, встановлюючи верхню межу вартості викраденого майна для кваліфікації його як дрібного викрадення, тим самим визначає нижню межу цього параметра для кримінальної відповідальності за крадіжку, шахрайство, привласнення чи розтрату чужого майна.

Отже, із часу набуття 09 серпня 2024 року чинності Законом № 3886-IX кримінальна відповідальність за статтями 185, 190, 191 КК може настати, лише якщо розмір викраденого майна перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Унаслідок цієї зміни частина діянь, які на час їх вчинення передбачали кримінальну відповідальність, після цього охоплюється диспозицією ст. 51 КУпАП.

При цьому, апеляційний суд враховує висновок Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладений у постанові від 07 жовтня 2024 року у справі №278/1566/21, провадження №51-2555кмо24, відповідно до якого Закон № 3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України.

Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України встановлено, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Як слідує з вироку суду першої інстанції ОСОБА_7 вчинив інкриміновані йому кримінальні правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК 21.10.2020 та 22.10.2020.

Станом на 1 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2102 гривні та 50 відсотків від цього розміру становлять 1051 гривні.

Відповідно до Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК, у 2020 році становила 2102 гривні.

Згідно з вироком вартість викраденого ОСОБА_7 майна за епізодом від 21.10.2020 становить 321 гривня, за епізодом від 22.10.2020 622 гривні 33 копійки.

З огляду на те, що вартість викраденого майна на час вчинення діяння не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 2102 гривні, до цього діяння має застосуватися положення ст. 5 КК, оскільки це діяння не підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК.

За приписами п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до п. 1-2 ч. 2 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої цієї статті, якщо підозрюваний, обвинувачений заперечує проти закриття за цією підставою.

За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом установлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 1-2 ч. 2 ст. 284 КПК.

Відповідно до абз. 5 ч. 7 ст. 284 КПК ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 1-2 ч. 2 ст. 284 КПК, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст. 479-2 цього Кодексу.

За статтею 479-2 КПК України суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

За приписами ст. 417 КПК суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Ґрунтуючись на положенні ч. 1 ст. 405 КПК, апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених цією главою.

Враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження немає згоди ОСОБА_7 на закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК, тому відповідно до ч. 2 ст. 405 КПК кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК з огляду на приписи п. 1-2 ч. 2 ст. 284 КПК підлягає закриттю судом, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, а вирок суду скасуванню.

Згідно із п. 2 ст. 9-2 Закону України Про оперативно-розшукову діяльність оперативно-розшукова справа повинна бути закрита у разі набрання законної сили вироком або ухвалою суду.

Враховуючи те, що ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, колегія суддів вважає за необхідне скасувати розшук ОСОБА_7 , оголошеного ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 08 лютого 2024 року.

Окрім цього, згідно з ч. 2 ст. 124 КПК у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

За змістом наведеної норми КПК процесуальні витрати сторони обвинувачення на проведення експертиз у певному кримінальному провадженні здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України без окремого судового рішення, а їх покладення на обвинуваченого здійснюється лише у разі ухвалення обвинувального вироку за умови належного документального підтвердження.

Оскільки в цьому кримінальному провадженні апеляційний суд дійшов висновку про те, що кримінальне провадження підлягає закриттю, процесуальні витрати не можуть бути стягнені з обвинуваченого, а мають бути віднесені на рахунок держави.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції скасуванню із закриттям кримінального провадження на підставі п. 1-2 ч. 1 ст. 284 КПК.

Керуючись статтями 284, 404, 405, 407, 417 КПК, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу заступника керівника Луганської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 16 грудня 2020 рокустосовно ОСОБА_7 за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України скасувати.

Кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України закрити на підставі п. 1-2 ч. 2 ст. 284 КПК України, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Розшук ОСОБА_7 , оголошеного ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 08 лютого 2024 року скасувати.

Процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №19/113/9/1-1276е від 27.10.2020 року у сумі 653 (шістсот п"ятдесят три) гривні 80 копійок, за проведення судово-товарознавчої експертизи №19/113/9/1-1292е від 30.10.2020 року у сумі 653 (шістсот п"ятдесят три) гривень 80 копійок, за проведення судово-товарознавчої експертизи №19/113/9/1-1291е від 29.10.2020 року у сумі 817 (вісімсот сімнадцять) гривень 25 копійок, за проведення судово-товарознавчої експертизи №19/113/9/1-1277е від 28.10.2020 року у сумі 817 (вісімсот сімнадцять) гривень 25 копійок віднести на рахунок держави.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4