Слобідський районний суд міста Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/324/2026 Справа № 641/1604/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2026 року м. Харків

Слідчий суддя Слобідського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю - секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Слобідського районного суду міста Харкова клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000008 від 15.01.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить накласти арешт на вилучене 24.02.2026 в ході особистого обшуку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно, а саме: мобільний телефон Redmi 108MP модель 23124RA7EO чорного кольору, поміщено до сейф-пакету WAR1248677 з підписами учасників слідчої дії. Вилучене майно після проведення всіх необхідних слідчих дій передати на зберігання до камери схову ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що в провадженні СВ ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження внесені до ЄРДР за №0000008 від 15.01.2026 за ч. 3 ст. 332 КК України.

В ході проведених першочергових слідчих (розшукових) дій встановлено, що до скоєння вказаного кримінального правопорушення причетний гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого на підставі ст. 208 КПК України було затримано.

24.02.2026 в ході особистого обшуку у останнього виявлено та в подальшому вилучено: мобільний телефон Redmi 108MP модель 23124RA7EO чорного кольору, поміщено до сейф-пакету WAR1248677 з підписами учасників слідчої дії.

Досудовим розслідуванням встановлено, що власником вищевказаного майна є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

25.02.2026 слідчим винесено постанову про визнання вищевказаного вилученого майна речовими доказами по вказаному кримінальному провадженню.

З метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні прокурор просить накласти арешт на вищевказане майно.

В судове засідання прокурор не з`явився, надав слідчому судді заяву про розгляд клопотання без його участі.

У відповідності до ч.1 ст.172 КПК України неприбуття учасників кримінального провадження у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, встановив, що слідчим відділенням відділу поліції № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000008 від 15.01.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з положеннями п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З матеріалів клопотання вбачається, що вищевказане майно, вилучене під час обшуку, має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч.1 ст.170 КПК України, а тому клопотання про накладення арешту на вказане майно підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.2,7,170-173,309,372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000008 від 15.01.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на вилучене 24.02.2026 в ході особистого обшуку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно, а саме: мобільний телефон Redmi 108MP модель 23124RA7EO чорного кольору, поміщено до сейф-пакету WAR1248677 з підписами учасників слідчої дії.

Місцем зберігання арештованого майна визначити камеру схову у ВП № 2 ХРУП № 1 ГУ НП в Харківській області

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя- ОСОБА_1