ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1549/26 Справа № 215/5444/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг матеріали контрольного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 19 березня 2026 року, якою продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст.263 КК України, ОСОБА_6 , до 17 травня 2026 року включно, з визначенням застави в розмірі 242 240 грн., -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 19 березня 2026 року, продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_6 , до 17 травня 2026 року включно. Мотивуючи вказане рішення суд зазначив, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років, а також, що ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу, не зникли та не змінились під час розгляду клопотання. Вік та стан здоров`я дозволяють застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

На зазначену ухвалу суду захисник ОСОБА_5 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій вона просить ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 29 січня 2026 року скасувати та ухвалити нову, якою змінити йому запобіжний захід у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, або у разі альтернативи зменшити розмір застави до 66 560 грн. Зазначає, що обвинувачений ОСОБА_6 має постійне місце проживання, раніше не судимий та бажає повернутися на військову службу. Вважає, що стороною обвинувачення вже проведено невідкладні слідчі дії та зібрані докази, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, тобто відсутній ризик щодо можливого знищення, приховування або спотворення доказів. Наголошує, що відповідно до кримінального провадження №0000277 від 01.09.2023 року відносно ОСОБА_6 він звільнений від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст.401 КК України, для продовження військової служби, а тому суд першої інстанції безпідставно продовжив обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, розмір застави в сумі 242 240 грн. є занадто великим. Просив розглядати апеляційну скаргу у порядку письмового провадження.

Учасники справи повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, до Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг не з`явились, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Колегія суддів перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 5 ст. 394 КПК України ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором.

Згідно вимог ст. 12 КПК України кожен, кого затримано через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення або інакше позбавлено свободи, повинен бути в найкоротший строк доставлений до слідчого судді для вирішення питання про законність та обґрунтованість його затримання, іншого позбавлення свободи та подальшого тримання. Таким чином, законність та обґрунтованість обмеження права на свободу та особисту недоторканність має бути перевірена судом у найкоротший строк.

Згідно з практикою Європейського Суду, зокрема рішенням у складі Великої палати у справі «Labita v.Italy» від 06.04.2000 р., тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Як встановлено з наданих судом першої інстанції матеріалів, запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 продовжений під час судового провадження в суді першої інстанції до 17.05.2026 року включно,з визначенням застави в розмірі 242 240 грн.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості та законності застосованого до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів враховує, що він обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України, за які законом передбачено покарання до 7 років позбавлення волі, а тому обвинувачений, усвідомлюючи відповідальність, яка йому загрожує у випадку доведеності його вини, може переховуватися від суду.

Колегія суддів погоджується з висновками суду І інстанції, що з огляду на те, що ОСОБА_6 будучи повідомленим раніше про підозру за ст. 407 КК України, вчинив нові кримінальні правопорушення, а саме тяжкі злочини за які законом передбачено покарання за кожен від 3 до 7 років позбавлення волі, а отже обвинувачений може продовжити свою злочинну діяльність, вчиняти нові кримінальні правопорушення .

Колегія суддів зазначає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не буде гарантувати виконання ОСОБА_6 своїх процесуальних обов`язків.

Можливість застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою передбачають вимоги 183 КПК України. Вік та стан здоров`я обвинуваченого дозволяє застосувати до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Тяжкість, характер та обставини інкримінованого злочину свідчить про вагомість заявлених ризиків, які дійсно на теперішній час не зменшились, і яким не здатні запобігти більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою.

Розглядаючи можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 альтернативного запобіжного заходу, колегія суддів зазначає, що наразі «достатніми» та «належними» підставами тримання обвинуваченого під вартою є не лише очікування суду, а дотримання балансу між можливими наслідками його звільнення та безпекою суспільства, яке вимагає ізоляції осіб, які з встановленою вірогідністю здатні завдати істотної шкоди правам та свободам інших осіб, що в даному випадку, повністю виправдовує подальше утримання обвинуваченого під вартою.

Доводи апеляційної скарги захисника про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід не пов`язаний триманням під вартою, не є слушними, оскільки обмеження права на свободу в даному випадку є виправданим та необхідним, через неможливість в жодній інший спосіб запобігти його втечі та забезпечити належне виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Обговорюючи доводи захисника щодо зменшення обвинуваченому ОСОБА_6 розміру застави, слід зазначити, що відповідно до ч. 4, ч. 5 п. 2 ст. 182 КПК України розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним. З ухвали суду першої інстанції вбачається, що обвинуваченому ОСОБА_6 визначено розмір застави, який є не максимальним розміром, визначеним законом.

Європейським судом з прав людини визнано виправданим тривале тримання під вартою за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Таким чином, перевіривши ухвалу суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що підстави для її скасування відсутні, всі доводи апеляційної скарги обвинуваченого були предметом розгляду в суді І інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404 407, 422-1 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 19 березня 2026 року, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно, ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: